ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
___________ ІМЕНЕМ
РІШЕННЯ

02 червня 2014 року
Справа № 913/985/14

Провадження № 24/913/985/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
підприємство "Спецвуглемаш", м.
Горлівка Донецької області

до Державного підприємства
"Донбасантрацит", м. Красний Луч
Луганської області

про стягнення 66748 грн. 93 коп.

Суддя Рябцева О.В.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

у засіданні брали участь:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув.

Позивачем заявлена вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором про
закупівлю за кошти підприємства від
04.07.2012 № 04/07-6/1 в загальній сумі 66748 грн. 93
коп., у тому числі: основний борг в сумі
63000 грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі
756 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 2992 грн. 93
коп.

На обґрунтування заявленої вимоги
позивач вказує, що за договором про
закупівлю за кошти підприємства від
04.07.2012 № 04/07-6/1 позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 63000
грн. 00 коп., за який відповідач у
встановлений договором строк не
розрахувався, у зв'язку з чим утворився
борг. За прострочення грошового
зобов'язання відповідачу відповідно до
ст. 625 ЦК України нараховано інфляційні
втрати в сумі 756 грн. 00 коп. та
3% річних в сумі 2992 грн. 00 коп.

Відповідач відзивом проти заявлених
вимог заперечує, посилаючись на те, що
за умовами договору оплата
здійснюється після пред'явлення
постачальником рахунка на оплату у
термін 15 банківських днів за фактом
постачання. Позивач не пред'явив
рахунок-фактуру на оплату поставленого
товару, у зв'язку з чим отриманий товар
не сплачений відповідачем до
теперішнього часу. Тобто термін сплати,
у зв'язку з умовами договору, на цей час
не настав. Що стосується нарахування
інфляційних втрат та 3% річних, то
відповідач зазначив, що позивачем
невірно визначено початок
прострочення, а саме обраховано його з
урахуванням календарних, а не
банківських днів.

Оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
заявлених вимог з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
між сторонами у справі 04.07.2012 укладено
договір про закупівлю за кошти
підприємства № 04/07-6/1.

Згідно п. 1.1 договору постачальник
(позивач) зобов'язався здійснити в 2012
році поставку товару в асортименті,
кількості та у строки згідно зі
специфікацією, яка є додатком № 1 до
цього договору, а покупець (відповідач)
зобов'язався прийняти та оплатити
зазначений товар.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна
за одиницю без ПДВ згідно специфікації
(додаток № 1 до договору). Загальна
вартість по договору складає 63000 грн. 00
коп., у тому числі ПДВ 10500 грн. 00 коп. (п. 3.3
договору). Розрахунок за товар
здійснюється лише після його
фактичного отримання покупцем
(вантажоодержувачем) та за фактично
отриману продукцію на підставі
належним чином оформлених актів
приймання та рахунків-фактур
постачальника (п. 3.3 договору).

Специфікацією, яка є додатком № 1 до
договору від 04.07.2012 № 04/07-6/1, сторони
обумовили, що постачальник поставляє
покупцю товар загальною вартістю 63000
грн. 00 коп.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на підставі
накладної від 30.07.2012 № 30/07-5/1 на загальну
суму 63000 грн. 00 коп.

Товар отримано представником
відповідача Мініним М.П. на підставі
довіреності від 27.06.2012 № 1696.

У п. 4.2 договору сторони
домовились, що оплата покупцем
здійснюється після пред'явлення
постачальником рахунка на оплату в
термін 15 банківських днів за фактом
постачання.

Отже, кінцевим строком оплати є 20.08.2012.

Відповідач у встановлений
договором строк за отриманий товар не
розрахувався, у зв'язку з чим утворився
борг в сумі 63000 грн. 00 коп.

Позивачем направлялась претензія від
10.12.2013 № 1198 з вимогою про погашення
заборгованості. Ця претензія отримана
відповідачем 20.12.2012, що підтверджується
наданою копією повідомлення про
вручення поштового відправлення, але
відповідач відповіді на неї не надав,
оплату не здійснив.

Відповідачу відповідно до ст. 625
ЦК України нараховано 3% річних в сумі
2992 грн. 93 коп. за період з 14.08.2012 по
14.03.2014 та інфляційні втрати в сумі 756
грн. 00 коп. за період з серпня 2012 року по
лютий 2014 року включно.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Аналогічна
за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193
ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Договір від 04.07.2012 № 04/07-6/1, що
укладений сторонами у даній справі, за
своєю правовою природою є договором
поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж
визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За правилами ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Наявність заборгованості підтверджена
матеріалами справи, у зв'язку з чим борг
в сумі 63000 грн. 00 коп. підлягає
стягненню.

Що стосується тверджень відповідача
відносно ненастання строку виконання
зобов'язання оплатити товар через
невиставлення позивачем відповідного
рахунку-фактури, то вони є
безпідставними, оскільки за діловим
звичаєм рахунок-фактура надається
продавцем покупцеві і вміщує перелік
товарів, їх кількість і ціну, по якій
вони будуть поставлені покупцеві,
формальні особливості товару (колір,
вага і т.д.), умови постачання і
відомості про відправника і
одержувача. Рахунок-фактура є основним
документом, згідно з яким оплачуються
отримані товари чи послуги відповідно
до вказаних умов. Рахунок-фактура є
розрахунково-платіжним документом, що
передбачає тільки виставлення певних
сум до оплати покупцям за товари, що
поставляються (фактично поставлені), чи
надані (фактично надані) послуги, а сам
факт отримання товарів (послуг) повинен
бути підтверджений видатковою
накладною постачальника або актом
прийому-передачі виконаних робіт
(послуг). Форма рахунку-фактури не
належить до типових форм, які
затверджуються Державним комітетом
статистики України, застосування її
нормативно-правовими актами не
передбачено.

Матеріали справи свідчать, що
відповідачу була відома вартість
одержаного товару із специфікації,
узгодженої з позивачем, видаткової
накладної і податкової накладної, а за
умовами п. 4.2 договору він зобов'язаний
здійснити оплату протягом 15
банківських днів за фактом поставки, а
отже неотримання рахунку-фактури є
формальною підставою для ухилення від
виконання власних зобов'язань по
оплаті товару.

Відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3%
річних в сумі 2992 грн. 93 коп. за період з
14.08.2012 по 14.03.2014.

Враховуючи, що кінцевим строком оплати
за умовами договору є 20.08.2012, тому
початок перебігу строку для
нарахування 3% річних є 21.08.2012, тому
задоволенню підлягають 3% річних за
період з 21.08.2012 по 14.03.2014 за 571 день
прострочення в сумі 2954 грн. 80 коп. У
задоволенні решти вимог про стягнення
3% річних на суму 38 грн. 13 коп. слід
відмовити, у зв'язку з
необґрунтованістю.

Вимога про стягнення інфляційних
втрат за період з серпня 2012 року по
лютий 2014 року включно в сумі 756
грн. 00 коп. підлягає задоволенню у
заявленій сумі.

Всього підлягає задоволенню 66710
грн. 80 коп., у тому числі: борг в сумі
63000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 2954
грн. 80 коп., інфляційні втрати в сумі 756
грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір за подання позову покладається на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам в сумі 1825 грн. 96 коп. В решті
судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні відповідно
до ст. 85 ГПК України оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Спецвуглемаш" до Державного
підприємства "Донбасантрацит" про
стягнення 66748 грн. 93 коп. задоволити
частково.

2.Стягнути з Державного
підприємства "Донбасантрацит",
Луганська область, м.
Красний Луч, вул. Косіора, 10,
ідентифікаційний код 32446546 на користь
Приватного акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство
"Спецвуглемаш", Донецька область, м.
Горлівка, вул. Володарського, 9,
ідентифікаційний код 25101423 борг в сумі
63000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 2954 грн. 80
коп., інфляційні втрати в сумі 756 грн.
00 коп., судовий збір в сумі 1825 грн.
96 коп., видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог
про стягнення 3% річних в сумі 38 грн.
13 коп. відмовити.

4.Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Повне рішення складено і підписано -
05.06.2014.

Суддя

О.В.Рябцева