ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р.
Справа № 923/592/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Чернявського В.В. при
секретарі Борхаленко О.А., за участю
представників учасників процесу:

від позивача: Поліщука Р.Г.

від відповідача: Малафая В.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
м.Київ

до Фермерського господарства "Граф", с.
Каїри Горностаївського району
Херсонської області

про стягнення коштів.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в
ухвалі суду від 20.05.2014р., якою розгляд
справи відкладався.

Провадження у справі порушено за
позовом про стягнення 31410грн. на
повернення частини кредиту, 18894,77грн.
боргу за відсотками за користування
кредитними коштами по 27.03.2014р., 4248,53грн.
пені за порушення строків повернення
кредиту у період з 07.04.2013р. по 06.04.2014р.,
2114,60грн. пені за порушення строків
сплати відсотків з 07.04.2013р. по 06.04.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовано
твердженням про неналежне виконання
відповідачем - позичальником
зобов'язань у відносинах за кредитним
договором № 012/04-01/1016 від 07.11.2006р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
визнав позов щодо вимог про стягнення
31410грн. на повернення кредиту,
заперечує проти вимог про стягнення
відсотків та пені за строком позовної
давності, заявивши про її застосування
у справі.

Заявою № 114-12-0-00/3266 від 30.05.2014р. (вх. №
5804/14 від 02.06.2014р.) позивач зменшив розмір
вимог до суми 53496,39грн., просив стягнути
31410грн. боргу щодо повернення кредиту,
17837,86грн. боргу за відсотками за
користування кредитними коштами,
4248,53грн. пені за порушення строків
повернення кредиту.

Безпосередньо у судовому засіданні
03.06.2014р. позивач ще раз зменшив розмір
вимог, остаточно просить стягнути
17837,86грн. боргу за відсотками за
користування кредитними коштами та
4248,53грн. пені за порушення строків
повернення кредиту, повідомивши про
сплату напередодні відповідачем на
користь позивача первинно заявленої до
стягнення суми боргу з повернення
кредиту в 31410грн.

У остаточному відношенні до позовних
вимог, що залишились до розгляду,
відповідач вимог не визнає, заперечує
проти них з підстав, викладених у
первинних запереченнях проти позовної
заяви.

Зі зменшенням позивачем розміру
позовних вимог ціною позову, що
розглядається по суті, є сума 22086,39грн.,
складовими якої є 17837,86грн. боргу за
відсотками за користування кредитними
коштами та 4248,53грн. пені за порушення
строків повернення власне кредиту.
Решта вимог, що первинно зазначались за
викладенням позовної заяви, не є
предметом судового вирішення після
зменшення позивачем розміру позовних
вимог.

С у д в с т а н о в и в:

07.11.2006р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
назву якого змінено на ПуАТ "Райффайзен
Банк Аваль" (позивач, банк,
кредитодавець) загальними зборами
акціонерів 14.10.2009р., про що зазначено у
статуті товариства (а.с.75, на звороті -
відповідний текст у копії статуту), та
фермерським господарством "Граф" (ФГ
"Граф", відповідач, позичальник)
укладено кредитний договір № 012/04-01/1016
щодо кредитування банком позичальника
сумою в 157050грн. під 19,5% річних за
користування кредитними коштами та
повернення кредиту частинами у період
до 06.11.2011р., а саме: у відповідності до
додатку № 1 до кредитного договору
позичальник зобов'язався повернути по
1/5 суми кредиту (а це по 31410грн.) до
01.11.2007р., до 01.11.2008р., до 01.11.2009р., до
01.11.2010р., до 06.11.2011р.).

За п.6.1 договору позичальник
зобов'язався сплачувати відсотки за
користування кредитними коштами
щомісячно не пізніше останнього
робочого дня кожного календарного
місяця.

У п.10.2 кредитного договору сторони
узгодили відповідальність
позичальника за порушення строків
повернення кредиту, процентів за
користування кредитними коштами у
вигляді пені від суми простроченого
платежу в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за
кожний день прострочення.

Позичальник отримав у кредитодавця
157050грн. в якості кредиту, що
підтверджується розпорядженням
Херсонської обласної дирекції
"Райффайзен Банк Аваль" від 09.11.2006р. про
зарахування коштів на позичковий
рахунок позичальника (копія на а.с.19) та
платіжним дорученням № 1 від 09.11.2006р.
про оплату ФГ "Граф" 157050грн. на користь
ТОВ "Автоком" за автомобіль "КІА САRNIVAL" з
посиланням у цьому платіжному
дорученні в числі іншого за
призначенням платежу на кредитний
договір № 012/04-01/1016 від 07.11.2006р.

В розділі № 2 "Об'єкти кредитування"
кредитного договору зазначено, що
кредитні кошти призначені для
придбання автомобіля.

Про оплату саме автомобіля "КІА САRNIVAL"
вказано в клопотанні ФГ "Граф" до
Херсонської обласної дирекції
"Райффайзен Банк Аваль" від 01.11.2006р. про
відкриття кредитної лінії (копія на
а.с.17) та в заяві позичальника до
кредитодавця від 07.11.2011р. про
перерахування з позичкового рахунку
157050грн. (копія на а.с.18).

У справі розглядаються вимоги про
стягнення боргу в 17837,86грн. за
відсотками за користування кредитними
коштами з 29.04.2011р. по 27.03.2014р., при цьому
саме ці відсотки за наведеним банком
розрахунком нараховані за
користування позичальником сумою в
31410грн. з числа наданого кредиту, що
мала погаситися останньою - до 06.11.2011р.
за графіком повернення кредиту
частинами. Також в числі ціни позову
4248,53грн. пені, нарахованої за період
прострочки останнього за графіком
платежу в 31410грн. щодо повернення
кредиту з 07.04.2013р. по 06.04.2014р.

Вимоги про стягнення відсотків за
користування кредитними коштами
підлягають задоволенню, а у вимогах про
стягнення пені слід відмовити у зв'язку
з наступним.

Згідно зі ст.526, 625 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином, зокрема, відповідно до
умов договору, вимог чинного
законодавства; боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, має на сплатити борг на
вимогу кредитора.

Відповідно до ст.1054, ч.1 ст.1050 ЦК України
за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти; якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до названої ст.625 ЦК України.

Судом перевірено розрахунок заявлених
відсотків у сумі 17837,86грн., наведений
позивачем (а.с.119). Ці відсотки
нараховані за період з 29.04.2011р. по
27.03.2014р. за користування частиною
кредиту в 31410грн., що мала бути погашена
за графіком до 06.11.2011р. Ця частина
кредиту повернута відповідачем
позивачу напередодні останнього
судового засідання у справі - 02.06.2014р. за
платіжною квитанцією № 1, що надана
суду відповідачем, знаходиться на
а.с.123.

Позов заявлено 28.04.2014р. (здано до
канцелярії суду нарачно, вх. № 610 від
28.04.2014р.).

Загальний строк позовної давності в
три роки за цим позовом (щодо відсотків)
з огляду на правила перебігу строків
розпочав перебіг з 29.04.2011р. Відповідно,
щодо заявлених поточних відсотків, що
нараховані позивачем щомісячно з
29.04.2011р. по 27.03.2014р. на платіж, що мав бути
повернутим до 06.11.2011р., не закінчився
загальний строк позовної давності у
три роки. Цей строк не пропущено ні щодо
одного з названих місяців нарахування
відсотків.

За ст.256, 257 ЦК України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу;
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, позовну давність щодо
вимог про нараховані відсотки, які
вирішуються по суті, позивач не
порушив.

Викладені встановлені обставини та
наведені норми є підставами для
задоволення позову щодо стягнення
заявлених відсотків у сумі 17837,86грн.

Заявлена до стягнення пеня в сумі
4248,53грн. нарахована позивачем за період
прострочки платежу в 31410грн. (мав бути
сплаченим до 06.11.2011р.) з 07.04.2013р. до
06.04.2014р. (розрахунок на а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.230, ч.4 ст.231 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання;
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому,
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

У ч.6 ст.232 ГК України зазначено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом не встановлено, щоб стосовно
спірних відносин законом або договором
було встановлено інше правило щодо
припинення нарахування пені, ніж
наведене у ч.6 ст.232 ГК України.

Перебіг 6-місячного періоду
нарахування пені, передбаченого ч.6
ст.232 ГК України, розпочинається з
наступного дня після спливу строку
зобов'язання.

Позивач, як зазначено, заявив до
стягнення 4248,53грн. пені за прострочку з
07.04.2013р. по 06.04.2014р. виконання грошового
зобов'язання в сумі 31410грн., яке мало
бути виконаним до 06.11.2011р.

Перебіг передбаченого ч.6 ст.232 ГК
України 6-місячного строку на
нарахування пені за невиконання
зобов'язання, яке мало бути виконаним
до 06.11.2011р., розпочинається з 07.11.2011р.,
закінчується, відповідно, 06.05.2012р. З
07.05.2012р. нарахування пені припиняється
на підставі ч.6 ст.232 ГК України.
Заявлена пеня, що нарахована за період
поза межами строку передбаченого ч.6
ст.232 ГК України (її нараховано
позивачем з 07.04.2013р. по 06.04.2014р.) не може
бути стягнута в порушення ч.6 ст.232 ГК
України.

Оскільки у стягненні пені слід
відмовити по суті вимог, заперечення
відповідача проти неї за строком
позовної давності не мають значення
для справи.

Позовні вимоги задовольняються на 80,764%
(17837,86грн. : (17837,86грн. + 4248,53грн.) х 100%).

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати між сторонами у справі
розподіляються пропорційно
задоволеним витратам. До судових
витрат у справі відноситься судовий
збір. Відповідач має відшкодувати
позивачеві 80,764% судового збору, яким
оплачується позов ціною в 22086,39грн.
Такий позов оплачується мінімальним
розміром судового збору у 2014р. за
позовом майнового характеру до
господарського суду, а це 1827грн. Саме
таку суму сплачено позивачем при
зверненні до суду за платіжним
дорученням № 291700 від 17.04.2014р. Таким
чином, відповідач має відшкодувати
позивачеві витрати за сплату судового
збору в розмірі 80,764% від 1827грн.

Керуючись ст.82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства
"Граф" на користь Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" 17837грн. 86коп. боргу за
відсотками за користування кредитними
коштами, 1475грн. 56коп. на відшкодування
витрат зі сплати судового збору.

Відмовити у вимогах щодо стягнення
пені.

Повне рішення складено

04.06.2014р.

Суддя
В.В. Чернявський