ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р. Справа № 909/381/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Ковальчук
Р.О.

за участю:

представника відповідача - Печенюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом:
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС" (юридична
адреса: 01024, вул. Лютеранська, 15, літ. А,
н/п 17, м. Київ; поштова адреса: вул.
Саксаганського, 143, м. Київ, 01032, ) до відповідача: товариства
з обмеженою відповідальністю
"Рогатин-Корм" (вул. Галицька, 18 а, м.
Рогатин, Івано-Франківська область, 77000,
) про стягнення 344765,93
грн. заборгованості та 6895,32 грн.
судового збору.

встановив, що товариство з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
звернулось до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Рогатин-Корм" про
стягнення 344 765,93 грн. заборгованості та
6 895,32 грн. судового збору.

Представник позивача з урахуванням
додаткових пояснень по справі (вх. №
26.05.2014) позовні вимоги підтримав. В
обґрунтуванні позову посилається на
неналежне виконання відповідачем умов
договору про надання
транспортно-експедиторських послуг №
1322 від 02.01.2013 в розмірі 334216,80 грн., що
підтверджується актами
здачі-приймання робіт № 5581 від 27.05.2013; №
5625 від 31.05.2013; № 5679 від 17.06.2013; № 5729 від
25.06.2013; № 5774 від 27.06.2013; № 5710 від 29.07.2013; №
5652 від 29.07.2013; № 5636 від 29.07.2013; № 5833 від
29.07.2013 та реєстрами ТТН до актів
виконаних робіт, які скріплені
підписами та печатками сторін, копії
яких знаходяться в матеріалах справи
(а.с. 27-51). Однак враховуючи часткову
оплату відповідачем заборгованості в
розмірі 21 976,00 грн., загальна сума
заборгованості склала 312 240,80 грн.
Внаслідок неналежного виконання умов
договору позивачем нараховано
відповідачу 26 338,04 грн. - пені та 6 187,09
грн. - 3 % річних.

13.05.2014 представником відповідача
подано суду заяву про застосування
шестимісячного строку позовної
давності на 24 720,64 грн. пені та 6 187,09 грн.
3% річних. В обґрунтуванні посилається
на ч.5 ст. 315 ГК України, відповідно до
якої для пред'явлення перевізником до
Вантажовідправників та
Вантажоодержувачів позовів, що
випливають з перевезення,
встановлюється шестимісячний строк
позовної давності.

Представником відповідача 03.06.2014
подано суду заяву про зарахування
зустрічних однорідних вимог щодо
припинення зобов'язання по сплаті
коштів в розмірі 15 212,95 грн. В
обґрунтуванні посилається на те, що ТОВ
"Рогатин-Корм" здійснено часткову
оплату послуг по рахунку від 27.05.2013 № 5581
- 18.04.2013 р. на суму 16 976,00 грн. та 15.11.2013 на
суму 5000,00 грн. І тому, сума
заборгованості по даному рахунку
становить 13 230,60 грн. За вищезазначену
заборгованості слід нарахувати 1 617,40
грн. пені та 364,95 грн. - 3% річних.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються вимоги, давши оцінку
доказам, які мають значення для справи,
суд вважає, що позов слід задоволити
частково виходячи з наступного:

02.01.2013 між товариством з обмеженою
відповідальністю "Рогатин-Корм"
(відповідач) та товариством з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС" (позивач)
було укладено договір № 1322 про надання
транспортно-експедиторських послуг
(далі - договір). Згідно з умовами якого
Позивач зобов'язується за плату і за
рахунок Відповідача організувати
виконання транспортних,
експедиторських та інших послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу по
території України від
Вантажовідправника до
Вантажоодержувача.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до
договору 1322 від 02.01.2013 сторони дійшли
згоди про перевезення пшениці з пункту
завантаження - с. Млинівці, Зборівський
район, Тернопільська область до пункту
розвантаження - м. Рогатин,
Рогатинський район, Івано-Франківська
область. Вартість перевезення
становить 100,00 грн.

Відповідно до п. 5.3. договору (у редакції
узгодженій сторонами протоколом
розбіжностей до договору № 1322 від
02.01.2013) оплата за надані послуги
проводиться Відповідачем протягом
семи банківських днів, після отримання
ним повного пакету документів,
зазначених в п. 3.1.5. договору, які
підтверджують факт належної доставки
вантажу. При цьому датою виникнення
у Відповідача зобов'язання по оплаті
наданих послуг позивачем є дата
підписання сторонами акту виконаних
робіт.

п. 3.1.5. договору встановлено, що після
виконання перевезення, протягом 5
(п'яти) днів Позивач повинен повернути
Відповідачу належним чином оформлену
ТТН, акт виконаних робіт,
рахунок-фактуру, довіреність на
приймання вантажу за формою № М-2,
видану вантажоодержувачем на
відповідальну для прийняття вантажу
особу, що підтверджує факт виконання
перевезення, податкову накладну,
видаткову накладну, а також оригінал
письмового повідомлення про
підтвердження погодження Позивача,
передбаченого п. 2.6. цього договору.

На виконання умов договору позивачем
надано послуг по перевезенню пшениці
на загальну суму 334 216,80 грн. що
підтверджується актами
здачі-приймання робіт № 5581 від 27.05.2013; №
5625 від 31.05.2013; № 5679 від 17.06.2013; № 5729 від
25.06.2013; № 5774 від 27.06.2013; № 5710 від 29.07.2013; №
5652 від 29.07.2013; № 5636 від 29.07.2013; № 5833 від
29.07.2013 та реєстрами ТТН до актів
виконаних робіт, які скріплені
підписами та печатками сторін, копії
яких знаходяться в матеріалах справи
(а.с. 27-51). Надані позивачем послуги з
перевезення вантажу відповідачем
оплачені частково 18.04.2013 на суму 16 976,00
грн. та 15.11.2013 на суму 5000,00 грн., що
підтверджується самим відповідачем. І
тому, загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем станом на
день звернення з позовом до суду склала
312 240,80 грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов"язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 929 Цивільного кодексу
України за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо).

Умови договору транспортного
експедирування визначаються за
домовленістю сторін, якщо інше на
встановлено законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
транспортно-експедиторську
діяльність" за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, якщо
інше не передбачено договором або
законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовна вимога про
стягнення 312 240,80 грн. не спростована
відповідачем, підтверджена
матеріалами справи та підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Що стосується вимоги відповідача щодо
застосування шестимісячного строку
позовної давності слід зазначити
наступне:

статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. І тому, як випливає з п. 7.15.
договору сторони домовились
застосовувати продовжений строк
позовної давності у 24 (двадцять чотири)
місяці, до усіх умов цього договору, в
тому числі щодо застосування штрафних
санкцій.

На підставі викладеного, вимога
відповідача є необґрунтованою та не
підлягає задоволенню.

Заяву відповідача щодо зарахування
зустрічних однорідних вимог суд
залишає без розгляду, оскільки з її
тексту та доданих доказів неможливо
встановити, чому саме відповідач
вважає, що розмір зустрічних вимог
складає 15 212,95 грн.

Внаслідок неналежного виконання умов
договору позивачем нараховано
відповідачу 26 338,04 грн. - пені та 6 187,09
грн. - 3 % річних.

Згідно частини 2 ст. 14 Закону України
„Про транспортно-експедиторську
діяльність" за невиконання або
неналежне виконання обов'язків, які
передбачені договором транспортного
експедирування і цим Законом,
експедитор і клієнт несуть
відповідальність згідно з Цивільним
кодексом України, іншими законами та
договором транспортного
експедирування.

Згідно частини другої статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У відповідності до ст.ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема неустойкою
(штрафом, пенею), якою, з огляду на
положення ст.549 цього ж кодексу, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності. Частиною 6 ст.232 ГК України,
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

п. 7.2. договору сторони визначили, що за
порушення строків оплати по договору,
Відповідач сплачує Позивачу пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на період прострочення
платежу за кожен день такого
прострочення, але не більше 10% вартості
відповідного перевезення, оплата якого
була прострочена.

Враховуючи викладене позовна вимога
про стягнення 6 187,09 грн. - 3 % річних є
обґрунтованою та підлягає стягненню в
повному об'ємі.

Перевіривши поданий позивачем
розрахунок пені суд встановив, що
позивач розрахував пеню понад строк,
встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України, а
відтак суд, здійснивши перерахунок,
дійшов висновку про можливість
стягнення з відповідача пені у розмірі
17 129,52 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст. 34 ГПК
України).

Судові витрати слід покласти на
відповідача пропорційно до
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст. ст. 259, 525, 526, 530, 546, 610, 625, 929 ЦК
України, ст. ст. 193, 230, 232 ГК України, 33,34,49,
82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Рогатин-Корм" (вул.
Галицька, 18 а, м. Рогатин,
Івано-Франківська область, 77000, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
(юридична адреса: вул. Лютеранська, 15,
літ. А, н/п 17, м. Київ, ) 312
240,80 грн. - заборгованості, 17 129,52 грн. -
пені та 6 187,09 грн. - 3 % річних та 6 711,21 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.06.14

Суддя
Грица Ю. І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Дуб'юк Т.Ю. 06.06.2014