ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" червня 2014 р.Справа № 916/1432/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС"; в особі,
якою є Філія "Інфоксводоканал"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфокс";

до відповідача Державне підприємство
"Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту"
Міністерства охорони здоров'я України

про стягнення 46877,76грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Сивак А.Л. - за дорученням;

Від відповідача: Ходзинська Л.І. - за
дорученням;

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю „ІНФОКС" в особі
філії „Інфоксводоканал" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом, в якому просить стягнути з
Державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту" Міністерства охорони
здоров'я України заборгованість за
послуги водопостачання та
водовідведення в сумі 46 877,76 гривень.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14 квітня 2014 року порушено
провадження у справі № 916/1432/14., розгляд
справи призначено на 05 травня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.05.2014 року відкладено
розгляд справи на 26.05.2014 року - у зв'язку
з неявкою представника відповідача в
судове засідання та неподанням всіх
витребуваних судом доказів.

26.06.2014 року розгляд справи було
відкладено за клопотанням
представника відповідача та
призначено до розгляду на 05.06.2014 року.

В судовому засіданні 12.06.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 12.06.2014р. вимоги позивача
визнав повністю про що надав заяву, яка
залучена до матеріалів справи.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх в
судових засіданнях представників
сторін, суд встановив наступне.

20.01.2006р. між ТОВ "Інфокс" та Державним
підприємством Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту Міністерства охорони
здоров'я України (надалі - ДП УНДІМТ) був
укладений Договір на послуги
водопостачання та водовідведення №
1445/3 .

Для здійснення
господарсько-виробничої діяльності по
експлуатації цілісного майнового
комплексу
водопровідно-каналізаційного
господарства була створена філія
„Інфоксводоканал", що діє на підставі
Положення про філію.

За умовами договору, а саме п. 2.1
сторони у своїх правовідносинах
зобов'язуються керуватися діючими
нормативними актами, у тому числі
„Правилами користування системами
комунального водопостачання та
водовідведення у містах та селищах
України", затверджених Наказом
Держжилкомхозу України від 01.07.1994 р. №
65, а також іншими нормативними актами.
Наказом Мінжитлокомунгоспу №190 від
27.06.2008р. були затверджені «Правила
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України»; п. 2.3.1.
договору передбачено, що водоканал
(позивач) має право вимагати своєчасної
та повної оплати послуг, наданих
абоненту (відповідачу); п. 2.3.3. договору
водоканал (позивач) має право в
будь-який час перевіряти стан роботи
водопостачального обладнання,
приладів обліку води та знімати їх
свідчення, спільно з представником
Абонента; п. 2.4.1. договору Абонент
(відповідач) зобов'язаний утримувати у
належному технічно справному стані
свої водоканалізаційні мережі та
споруди, обладнання, прилади та
пристрої, що знаходяться на його
балансі; п. 2.4.4. договору Абонент
(відповідач) зобов'язаний забезпечити
належний санітарно-технічний стан
приміщень водомірних вузлів, а також
збереження водолічильників (штуцерних
і фланцевих з'єднань, обвідних ліній,
пломб і т.д.) та доступ представника
Водоканалу для зняття показників
витрати води.

Так як встановлено в ході розгляду
справи, 26.04.2011р. представник позивача
прибув на об'єкт для проведення
контрольної зйомки показників
водолічильника. В процесі перевірки
було встановлено порушення цілісності
пломбувального дроту на пожежному
гідранті. Відповідача було викликано
на технічну комісію. На засіданні
технічної комісії, що відбулася 19.05.11р.
у присутності заступника директора
Власова В.І. було вирішено провести
додаткове обстеження.

Додатковим обстеженням, яке відбулось
23.05.2011р. у присутності представника
відповідача було виявлено порушення
цілісності опламбувального з'єднання
на пожежному гідранті, а також було
встановлено безоблікове
водокористування.

На технічній комісії, яка відбулася
26.05.2011р. було постановлено провести
розрахунок за п.п. 3.3, 3.4 за порушення
п.п.4.3, 5.17, 5.18, 7.6 «Правил
водокористування». Лист з сумою
розрахунку - 46877,76 грн. за № 4437/то від
14.06.2011р., представник відповідача
отримав 16.06.2011р. У листі зазначався час
сплати суми - до 25.06.2011р., та попереджено,
що у разі несплати, відповідачу не
будуть надаватися послуги
водопостачання та водовідведення.

06.11.2012р. відповідачу було відправлено
повідомлення про оплату боргу та
попереджено, що у разі несплати,
відповідачу не будуть надаватися
послуги водопостачання та
водовідведення.

На момент звернення з позовом у
відповідача перед ТОВ "ІНФОКС" в особі
філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" існує
заборгованість в сумі 46 877,76 гривень,
яку представник відповідача визнав
повністю.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Згідно п. 7.6 «Правил водокористування»
використовувати воду для
господарських потреб із самостійних
протипожежних систем, що живляться від
спільних вводів, забороняється. Якщо
представник виробника виявить
самовільне користування водою з
пожежних систем, розрахунок за воду
здійснюється відповідно до п. 3.3 цих
Правил з часу початку користування
водою до часу його виявлення. Якщо час
початку користування водою не
виявлено, то розрахунок здійснюється
за місячний термін. Та у відповідності
з п. 5.18 «Правил водокористування»
споживач відповідає за цілісність та
збереження засобів обліку, пломб і
деталей пломбування, встановлених
представниками територіальних органів
Держспоживстандарту та виробником в
місцях з'єднань засобів обліку,
запірної арматури, манометра та іншого
обладнання вузла обліку незалежно від
місця його розташування. Знімати
засоби обліку, здійснювати будь-які
заміни їх частин або зміни положення на
водомірному вузлі, де їх встановлено,
знімати пломби, накладені органами
Держспоживстандарту або виробником,
має право лише виробник або споживач за
дозволом виробника. У разі самовільних
дій споживач сплачує витрату води
згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Згідно з п. 3.3. «Правил
водокористування» у разі
безоблікового водокористування
виробник виконує розрахунок витрат
води за пропускною спроможністю труби
вводу (у даному випадку це діаметр 15 мм)
при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та
дією її повним перерізом протягом 24
годин за добу та відповідно п. 3.4
розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць.

06.11.2012р. відповідачу було відправлено
повідомлення про оплату боргу та
попереджено, що у разі несплати,
відповідачу не будуть надаватися
послуги водопостачання та
водовідведення.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
(надалі ЦК) передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника його обов'язку;
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього кодексу.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог; що
звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України (надалі ГК) суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Суд, перевіривши розрахунок позивача
щодо сплати відповідачем суми боргу в
розмірі 46877,76 гривень за порушення
п.п.4.3, 5.17, 5.18, 7.6 «Правил
водокористування»..

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Наведенні позивачем докази у
встановленому законом порядку
Відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене,
господарський суд дійшов висновку про
обґрунтованість і правомірність
позовних вимог, що є підставою для їх
повного задоволення.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту"
Міністерства охорони здоров'я України
(65039, м. Одеса, вул. Канатна,92, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю „ІНФОКС" в особі
філії „Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса,
вул. Басейна, 5, ) 46 877
/сорок шість тисяч вісімсот сімдесят
сім/ гривень 76 копійок - заборгованості
за послуги водопостачання та
водовідведення, 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) гривень -
витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 13.06.2014 року

Суддя
Гуляк Г.І.