РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"16" червня 2014 р.
Справа № 903/1218/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов
М.Г.

суддя
Грязнов В.В. ,

суддя
Мельник О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кажан Люкс" на ухвалу
господарського суду Волинської
області від "12" листопада 2013 р. у справі
№903/1218/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кажан Люкс"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ксюніан"

про стягнення 1610, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 12.11.2013 року у
справі №903/1218/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кажан
Люкс" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ксюніан" про
стягнення 1 610 грн. повернуто позовну
заяву без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною
ухвалою суду першої інстанції, позивач
- Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кажан Люкс"
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, відповідно до
якої просить скасувати ухвалу
господарського суду Волинської
області від 12.11.2013 року у справі
№903/1218/13.

Поряд з тим, зі змісту апеляційної
скарги вбачається, що скаржником
заявлено вимогу про відновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги та про відстрочку
сплати судового збору до винесення
судового рішення.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги на предмет відповідності
вимогам діючого законодавства, судова
колегія вважає за необхідне повернути
апеляційну скаргу скаржнику з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України, до
скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Судовою колегією встановлено, що при
подачі апеляційної скарги, скаржником
не було додано доказів, які
підтверджували б факт надіслання копії
скарги іншій стороні у справі
відповідачу - Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ксюніан".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано доказів надсилання її копії
іншій стороні у справі.

Розміри ставок судового збору
визначаються згідно зі ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", оскільки
апеляційна скарга подана на ухвалу
господарського суду, то згідно з
підпунктом 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду апеляційної і
касаційної скарги на ухвалу суду
сплачується судовий збір в розмірі 0,5
розміру мінімальної заробітної плати
станом на 1 січня календарного року.

Однак, апелянтом до апеляційної скарги
не додано доказів сплати судового
збору у встановленому порядку і
розмірі.

При цьому, клопотання апелянта про
звільнення його від сплати судового
збору, викладене в апеляційній скарзі,
до задоволення не підлягає, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі; суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.
Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Всупереч наведеному, апелянт не
обґрунтував причин неможливості
сплати судового збору та подання
доказів на підтвердження свого
складного майнового стану, який
унеможливлював виконання вказівок
Закону, наведених у п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на те, що господарська діяльність, що
здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями (ч .2 ст. 3
ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України,
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється на основі,
зокрема, комерційного розрахунку та
власного комерційного ризику (ст. 44 ГК
України).

Таким чином, в разі здійснення
підприємницької діяльності особа має
усвідомлювати, що така господарська
діяльність здійснюється нею на власний
ризик, а тому користуючись правом
самостійного залучення фінансових
ресурсів, здійснювати власний
комерційний розрахунок щодо наслідків
здійснення відповідних дій, а також
самостійно нести комерційні ризики їх
несприятливості, що можуть настати в
результаті діяльності підприємства.
Підприємець самостійно має
розрахувати ризики настання
несприятливих наслідків в результаті
тих чи інших його дій, та самостійно
прийняти рішення про вчинення (чи
утриматись від) таких дій. Настання
несприятливих наслідків в
господарській діяльності підприємця є
його власним комерційним ризиком, на
основі якого і здійснюється
підприємництво. Отже, скаржник повинен
був при здійсненні своєї господарської
діяльності допускати можливість
настання несприятливих фінансових
наслідків такої діяльності, зокрема,
звернення до суду за захистом своїх
прав, та відповідно сплати судового
збору при такому зверненні.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом якщо до скарги не
додано доказів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

З огляду на наведене вище, у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для розгляду клопотання
позивача про відновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали.

Керуючись ст. 86, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кажан Люкс" на ухвалу
господарського суду Волинської
області від 12.11.2013 року у справі №903/1218/13
без розгляду.

2. Матеріали справи №903/1218/13 надіслати
господарському суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Мельник О.В.