ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

05 червня 2014 року
Справа № 10/7

За позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1,

м. Стаханов

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Стаханов

про стягнення 29 968 грн. 93 коп.

орган виконання судових рішень - відділ
державної виконавчої служби
Стаханівського міського управління
юстиції, м. Стаханов Луганської області

Суддя Мінська Т.М., розглянувши
матеріали скарги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 від 02.04.2014 №б/н

Секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

У засіданні брали участь:

позивач - не прибув;

від відповідача - ОСОБА_3, адвокат,
договір б/н від 20.04.2014, свідоцтво про
право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 19.05.1999;

від ВДВС Стаханівського МУЮ -
представник не прибув.

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Луганської області від 05.03.2009 №10/7 позов
задоволено частково. Стягнуто з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати
у сумі 21499 грн. 84 коп., заборгованість за
комунальні платежі та послуги
телефонного зв'язку у сумі 945 грн. 37 коп.,
інфляційні втрати в сумі 683 грн. 82 коп.,
пеню в сумі 539 грн. 93 коп., штраф у сумі 4299
грн. 97 коп., витрати по сплаті держмита в
сумі 279 грн. 69 коп.; витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 110 грн. 12 коп. В
решті вимог відмовлено.

01.04.2009 видано наказ
господарського суду Луганської
області від 23.03.2009 №10/7.

04.10.2013 відділом державної
виконавчої служби Стаханівського
міського управління юстиції винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №40059204 за наказом
господарського суду Луганської
області від 23.03.2009 №10/7.

Відповідач - фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду
зі скаргою на дії державного виконавця
від 02.04.2014 №б/н якою просить:

1. Поновити строк для подачі
скарги який пропущений по поважній
причині.

2. Розглянути скаргу та скасувати
постанову державного виконавця
Слесарєвої О.С. від 04.10.2013 про відкриття
виконавчого провадження ВП №40059204 за
наказом господарського суду
Луганської області від 23.03.2009 №10/7 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 28 358 грн. 74
коп., яка прийнята з порушенням вимог
ст.ст. 22,25,26 Закону України "Про
виконавче провадження" у зв'язку з
пропущенням стягувачем строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Державна виконавча служба
запереченнями на скаргу від 17.04.2014
просить відмовити у її задоволенні у
повному обсязі, оскільки дії
державного виконавця повністю
відповідають вимогам чинного
законодавства, зазначаючи, що
відповідно до п.2 ст. 22 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Наказ Господарського суду Луганської
області № 10/7 від 23.03.2009 був пред'явлений
до виконання у визначений законом
строк, але був повернутий стягувачеві
на підставі п.2 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ч.5 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження" повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження", не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених ст. 22 цього Закону.

Відповідно до відмітки на виконавчому
документі постанова про повернення
виконавчого документа стягувачеві
була винесена 08.10.2012, тому строк
пред'явлення виконавчого документа
збігає 08.10.2013, а заява про прийняття
виконавчого документа на виконання
подана 02.10.2013. Таким чином, строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання не пропущений.

Розглянувши скаргу, матеріали
справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій її території.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

У відповідності із ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є
невід'ємною складовою права кожного на
судовий захист і охоплює, зокрема,
визначений у законі комплекс дій,
спрямованих на захист і поновлення
порушених прав, свобод, законних
інтересів фізичних та юридичних осіб,
суспільства, держави.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 1 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
поняття виконавчого провадження - це
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції
України частиною національного
законодавства України є Конвенція про
захист прав і основних свобод людини 1950
року, ратифікована Верховною Радою
України (Закон України від 17.07.97 № 475 /
97-ВР) /далі -Конвенція/. Юрисдикція
Європейського суду з прав людини є
обов'язковою в усіх питаннях, що
стосуються тлумачення та застосування
Конвенції.

Господарський суд бере до уваги,
що п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує
кожному право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
неупередженим судом. У рішенні
Європейського суду з прав людини від
20.07.2004 по справі "Шмалько проти України"
(заява № 60750/00) зазначено, що для цілей
ст. 6 виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
невід'ємна частина "судового розгляду".

Отже, враховуючи вищевикладене,
наказ господарського суду Луганської
області від 23.03.2009 №10/7 має бути
виконаний в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до п.п. 9.13 п. 9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє. Суд
відхиляє скаргу Боржника. Проте,
враховуючи, що відділом державної
виконавчої служби Стаханівського
міського управління юстиції не надані
документи, на які він посилається у
відзиві на скаргу, та які витребувані
судом, суд застосовує заходи
реагування, передбачені ст.. 90 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Доводи скарги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 від 02.04.2014 №б/н
визнати правомірними та скаргу
відхилити.

Суддя
Т.М.Мінська