Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" червня 2014 р. Справа № 906/1458/13.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Лозинської І.В.

За заявою Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" (м. Житомир)
№2285/19 від 02.06.2014 р. про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню у
справі №906/1458/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

До: Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" (м. Житомир)

про стягнення 119844,36 грн.

В засіданні суду присутні:

- від заявника: Кучерук М.Г. - провідний
фахівець з корпоративного управління,
дов. №5883/19;

- від кредитора: Єршова С.В. - головний
юрисконсульт Відділу виконавчих
проваджень та проваджень у справах про
банкрутство Управління
претензійно-позовної роботи
Юридичного департаменту, дов. №14-108 від
18.04.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 19.11.2014 р. господарський суд
Житомирської області позов
задовольнив, стягнув з відповідача на
користь позивача 80365,50 грн. інфляційних
нарахувань, 39478,86грн 3% річних, 2396,89грн
витрат по сплаті судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014 р.
рішення господарського суду від 19.11.2013
р. у справі №906/1458/13 залишено без змін, а
апеляційну скаргу відповідача - без
задоволення.

25.03.2014 р. господарським судом видано
наказ (копія на а. с. 141).

02.06.2014 р. до господарського суду
боржником подано заяву №2285/19 від 02.06.2014
р. про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню (а. с. 144 -148),
обгрунтовуючи тим, що між кредитором та
заявником (боржником), було укладено
додаткову угоду №3 від 28.01.2014 р. до
договору купівлі-продажу природного
газу від 30.09.2011 р. №14/2118/11, в якій пункт 6.2
статті 6 "Порядок та умови проведення
розрахунків" викладено в новій
редакції: "Остаточний розрахунок за
фактично переданий газ за Договором
здійснюється до 31.01.2014 р."

Ухвалою від 04.06.2014 р. господарський суд
вказану заяву прийняв до розгляду,
призначив засідання суду; зобов'язав
стягувача та боржника надати необхідні
документи.

В засіданні суду представником
боржника підтримано заяву про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
в повному обсязі.

Представник стягувача проти
задоволення вказаної заяви не
заперечила та повідомила, що наказ
господарського суду №906/1458/13 від 25.03.2014
р. до органів Державної виконавчої
служби, до виконання, не пред"являвся.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд враховує наступне.

Згідно ст.115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до із ч. 1 ст. 116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Після набрання судовим рішенням
законної сили наказ видається за
заявою стягувачу чи прокурору, який
здійснював у справі представництво
інтересів громадянина або держави в
суді.

Як зазначено в ст.117 ГПК України наказ
має відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".
Господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом. Господарський суд розглядає
заяву в десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням стягувача та
боржника і виносить ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.117 ГПК України,
господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Таким чином, суд зазначає, що наказ може
бути визнано таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, за
заявами стягувачів або боржників,
поданими в порядку зазначеної статті, з
наступних підстав: 1) якщо його видано
помилково; 2) якщо обов'язок боржника
відсутній повністю чи частково у
зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин
(наприклад, у разі скасування чи зміни в
апеляційному або в касаційному порядку
чи за результатами перегляду за
нововиявленими обставинами рішення, на
підставі якого наказ було видано, якщо
на момент таких скасування чи зміни
наказ ще не було виконано повністю або
частково) (п.3.3 Постанови Пленуму ВГСУ
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" від 17.10.2012 р. № 9).

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що іншою причиною у справі №
№906/1458/13 є укладання сторонами
додаткової угоди №3 від 28.01.2014 р. до
договору купівлі-продажу природного
газу від 30.09.2011 р. №14/2118/11, в якій пункт 6.2
статті 6 "Порядок та умови проведення
розрахунків" викладено в новій
редакції: "Остаточний розрахунок за
фактично переданий газ за Договором
здійснюється до 31.01.2014 р." (копія на а. с.
146), так як законодавством не визначено
вичерпного переліку, що слід розуміти
під "іншими причинами" за змістом ч. 4 ст.
117 ГПК України, тому є підстави для
визнання наказу господарського суду
№906/1458/13 від 25.03..2014 р. таким що не
підлягає виконанню.

Крім того, господарський суд вважає за
необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Для припинення зобов'язання необхідне
існування певної обставини, тобто
юридичного факту, з настанням якого
закон або договір пов'язує припинення
зобов'язання. За своєю правовою
природою ці юридичні факти можуть бути
різноманітними: односторонніми
правочинами (прощення боргу);
двосторонніми правочинами (новація);
подіями (смерть боржника чи кредитора).
Ці підстави передбачаються
безпосередньо у законі, в інших
нормативних актах або випливають із
укладеного договору.

Частиною 1 статті 604 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняються за домовленістю сторін.

Припинення зобов'язання означає, що
учасники зобов'язання втратили свої
права та обов'язки за зобов'язанням,
тобто кредитор вже не має права
вимагати, а боржник не має обов'язку
його виконувати.

За таких обставин стягувачу слід
повернути до господарського суду
оригінал наказу №906/1458/13 від 25.03.2014 р.

Керуючись ст. ст. 86, 116, 117 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" (м. Житомир) від 02.06.2014 р.,
вих. № 2285/19 про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню.

2. Визнати таким, що не підлягає
виконанню наказ господарського суду
Житомирської області №906/1458/13 від 25.03.2014
р., виданий у справі № 906/1458/13.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)
повернути до господарського суду
Житомирської області оригінал наказу
№906/1458/13 від 25.03.2014 р.

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам