ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 червня 2014 року Справа № 904/8156/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддівДроботової Т.Б. Швеця
В.О.перевіривши матеріали касаційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4на постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.04.14у справі№904/8156/13 Господарського
суду Дніпропетровської області за
позовомКриворізької міської
радидоФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачаКриворізька Північна
об'єднана державна податкова інспекція
головного управління міндоходів у
Дніпропетровській області
простягнення 68 563,89 грн.

Касаційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.14 не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з наступних підстав.

Згідно з приписами частини 3 статті 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга підписується
особою, яка подала скаргу або її
уповноваженим представником.

Відповідно до частини 2 статті 28
Господарського процесуального кодексу
України керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження
яких визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Частиною 4 статті 111 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до касаційної скарги
додаються, зокрема, докази сплати
судового збору.

Проте, як вбачається з поданих
матеріалів, у додатках до касаційної
скарги у пунктах першому та четвертому
значаться "квитанція про сплату
судового збору" та "копія довіреності",
але фактично до скарги не додано
зазначених документів, про що 08.05.14
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом складено Акт №53/14.

Приписами пунктів 1, 4 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що касаційна
скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано доказів, що підтверджують,
зокрема, повноваження особи, яка має
право її підписувати та доказів про
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Відповідно до статті 110 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили. За
приписами частини 3 статті 105 цього ж
Кодексу постанова набирає законної
сили з дня її прийняття.

Як вбачається з касаційних матеріалів,
предметом касаційного оскарження у
даній справі є постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.14, перебіг
процесуального строку на касаційне
оскарження якої сплинув 30.04.14.
Натомість, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою
лише 05.05.14, що підтверджується
відтиском штемпелю на поштовому
конверті, тобто з пропуском
встановленого процесуального строку.
Одночасно скаржником заявлено
клопотання про відновлення
пропущеного строку на касаційне
оскарження, яке задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Скаржник, в обгрунтування пропуску
процесуального строку зазначив, що
обчислення двадцятиденного строку на
касаційне оскарження постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.14
розпочалося з дати виготовлення її
повного тексту (14.04.14) і саме на цю
обставину останній послався як на
поважну причину для відновлення
пропущеного строку.

Відповідно до частини 1 статті 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом. Отже, відновлення
пропущеного процесуального строку є
правом суду, яким останній
користується виходячи із поважності
причин пропуску строку. Поважними
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення сторони та пов'язані
з дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальних
дій. Таким чином, для відновлення
процесуального строку заявник має
довести суду наявність відповідних
обставин, їх поважність та
непереборність.

Можливість вчасного подання
касаційної скарги на постанову суду
апеляційної інстанції у справі,
залежала виключно від волевиявлення
самого скаржника, тобто мала
суб'єктивний характер, тому підстав для
відновлення пропущеного
процесуального строку у даному випадку
колегія суддів не вбачає.

Зазначене є підставою для повернення
касаційної скарги відповідно до пункту
5 частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
з яким господарський суд повертає
касаційну скаргу без розгляду, якщо її
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись статтями 53, 86, 111, пунктами 1, 4,
5 частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку для подачі
касаційної скарги на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.14 у справі
№904/8156/13 Господарського суду
Дніпропетровської області.

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.14 у справі
№904/8156/13 Господарського суду
Дніпропетровської області та додані до
неї документи повернути скаржнику без
розгляду.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Дроботова

В.Швець