ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.
Справа № 911/349/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства
«Києво-Святошинська тепломережа»
Київської обласної ради, Київська
область, Києво-Святошинський район, м.
Боярка

до Виконавчого комітету Боярської
міської ради, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Комунальне
підприємство «Боярське головне
виробниче управління
житлово-комунального господарства
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області», Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка

про розірвання договору та стягнення
538288,45 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Гуменна Л.С. (довіреність
б/н від 3 квітня 2014 року);

від відповідача: Абасадзе Г.С.
(доручення №02-10/4 від 8 січня 2014 року);

від третьої особи: Лозинська Д.А.
(довіреність №1033 від 19 грудня 2013 року);

вільний слухач: ОСОБА_4 (паспорт).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство
«Києво-Святошинська тепломережа»
Київської обласної ради (далі - позивач)
звернулося до господарського суду
Київської області з позовом до
Боярської міської ради (далі -
відповідач) про розірвання договору та
стягнення 538288,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що в результаті
істотного порушення відповідачем умов
договору оренди майна від 9 серпня 1999
року, позивач не має можливості
виконувати його умови, в результаті
чого позивач просить суд розірвати
зазначений договір та стягнути з
відповідача 538288,45 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 7 лютого 2014
року та призначено справу до розгляду
на 5 березня 2014 року.

Ухвалою суду від 19 березня 2014 року
здійснено заміну первісного
відповідача у справі належним
відповідачем - Виконавчим комітетом
Боярської міської ради.

Ухвалою суду від 21 травня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
залучено - Комунальне підприємство
«Боярське головне виробниче
управління житлово-комунального
господарства Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області».

Під час судового розгляду відповідно
до ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України розгляд справи
неодноразово відкладався.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, викладених у
відзиві на позовну заяву, проти позову
заперечував.

11 червня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача та третьої особи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором - орендар)
та відповідачем (за договором -
орендодавець) 9 серпня 1999 року укладено
договір оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня.

Відповідно до пункту 1.2 договору
орендодавець передає, а орендар
приймає на обслуговування і
експлуатацію котельню, теплові мережі,
квартальну бойлерну, артезіанську
свердловину та інше майно в справному
технічному стані у відповідності з
існуючими нормативними положеннями на
умовах оренди. Передача вказаних
об'єктів здійснюється на основі акту
прийому-передачі та акту технічного
стану, з переліком обов'язкових робіт,
необхідних для пуску в експлуатацію
об'єктів.

Згідно умов пункту 2.5 договору орендарю
надається право за погодженням з
орендодавцем за рахунок власних
коштів, здійснювати реконструкцію,
технічне переоснащення, поліпшення
орендованого майна.

Відповідно до пункту 2.10 договору
орендар складає, а орендодавець
затверджує кошторис на проведення
ремонтів котельні, теплових мереж,
бойлерної, скважини до нового
опалювального сезону за рахунок коштів
орендаря і орендодавця та інших джерел
фінансування.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що
обладнання або об'єкт, в яких
закінчився амортизаційний строк і
відновлений орендарем за його кошти,
цей об'єкт автоматично переходить до
власності орендаря.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
договір вступає в силу 9 серпня 1999 року
та діє до повної амортизації прийнятих
в оренду об'єктів.

Як зазначає позивач, в період
користування орендованим майном, за
його кошти були проведені ремонті
роботи на загальну суму 538288,45 грн.

Виконання робіт на зазначену суму
підтверджується актами
прийняття-передачі виконаних робіт,
копії яких наявні в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, відповідач в
порушення умов договору передав в
оренду Комунальному підприємству
«Боярське головне виробниче
управління житлово-комунального
господарства Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області» майно, що є предметом договору
оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня від 9
серпня 1999 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Позивач на підтвердження своїх вимог,
зокрема, щодо розірвання договору
оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня від 9
серпня 1999 року, посилається на те, що
відповідач в порушення умов договору
передав в оренду Комунальному
підприємству «Боярське головне
виробниче управління
житлово-комунального господарства
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області» майно, що є предметом договору
оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня від 9
серпня 1999 року.

Так, в матеріалах справи наявне рішення
позачергової сесії Боярської міської
ради від 4 грудня 2013 року за №39/1798 «Про
надання згоди на передачу в оренду КП
«Боярське ГВУЖКГ» котельні за адресою:
м. Боярка, вул. 40 років Жовтня 49а та
теплових мереж які обслуговує
котельня», яким Боярська міська рада
вирішила надати згоду на передачу в
оренду об'єктів комунальної власності
КП «Боярське ГВУЖКГ» котельні за
адресою: м. Боярка, вул. 40 років Жовтня
49а та теплових мереж які обслуговує
котельня.

Однак, судом встановлено, що 20 жовтня 2009
року між позивачем та відповідачем
підписано додаткову угоду до договору
оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня від 9
серпня 1999 року, якою сторони дійшли
згоди щодо припинення дії договору
оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня від 9
серпня 1999 року.

З наведеного вбачається, що на момент
прийняття рішення позачергової сесії
Боярської міської ради від 4 грудня 2013
року за №39/1798 «Про надання згоди на
передачу в оренду КП «Боярське ГВУЖКГ»
котельні за адресою: м. Боярка, вул. 40
років Жовтня, 49а та теплових мереж, які
обслуговує котельня», яким надано
згоду на передачу в оренду об'єктів
комунальної власності КП «Боярське
ГВУЖКГ» котельні за адресою: м. Боярка,
вул. 40 років Жовтня, 49а та теплових
мереж, які обслуговує котельня, договір
оренди майна Боярської міської
котельні по вул. 40 років Жовтня від 9
серпня 1999 року припинив свою дію, на
підставі додаткової угоди підписаної
між позивачем та відповідачем 20 жовтня
2009 року.

Враховуючи те, що договір оренди майна
Боярської міської котельні по вул. 40
років Жовтня від 9 серпня 1999 року на
момент звернення позивача з даним
позовом до суду вже припинив свою дію,
суд приходить до висновку щодо відмови
в задоволенні позовної вимоги про
розірвання договору оренди майна
Боярської міської котельні по вул. 40
років Жовтня від 9 серпня 1999 року.

З приводу позовної вимоги щодо
компенсації відповідачем коштів у сумі
538288,45 грн. позивачу, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» орендар вправі залишити за
собою проведені ним поліпшення
орендованого майна, здійснені за
рахунок власних коштів, якщо вони
можуть бути відокремлені від майна без
заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за
рахунок власних коштів здійснив за
згодою орендодавця поліпшення
орендованого майна, які неможливо
відокремити від майна без заподіяння
йому шкоди, орендодавець зобов'язаний
компенсувати йому зазначені кошти в
межах збільшення в результаті цих
поліпшень вартості орендованого майна,
визначеної в установленому
законодавством порядку, яке відбулося
в результаті таких поліпшень, якщо інше
не визначено договором оренди.
Вартість поліпшень орендованого майна,
зроблених орендарем без згоди
орендодавця, які не можна відокремити
без шкоди для майна, компенсації не
підлягає.

Крім того, як вже зазначалось вище,
пунктом 2.10 договору встановлено, що
орендар складає, а орендодавець
затверджує кошторис на проведення
ремонтів котельні, теплових мереж,
бойлерної, скважини до нового
опалювального сезону за рахунок коштів
орендаря і орендодавця та інших джерел
фінансування.

Проте, матеріали справи, не містять
затверджених відповідачем кошторисів
на проведення ремонтів котельні,
теплових мереж, бойлерної, скважини.

Отже, суд приходить до висновку, що
відповідачем у справі не було надано
згоди орендарю на проведення ремонтів
котельні, теплових мереж, бойлерної,
скважини.

Відтак, враховуючи положення пункту 2.10
договору та приписи ч. 2 ст. 27 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», суд приходить до
висновку щодо відмови в задоволенні
позовної вимоги в частині стягнення з
відповідача грошової суми у розмірі
538288,45 грн.

Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Повне рішення складено - 16 червня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.