ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.Справа № 922/2072/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю НВФ "Імпульс", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Невзгляд Н.О. довіреність №165
від 28.02.14 р., Чумаченка М.М. довіреність
№155 від 24.02.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
щодо стягнення з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю НВФ "Імпульс",
заборгованості у розмірі 5 958,08 грн.,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань згідно
договору від 01.01.13 р. про відшкодування
витрат №01/03-охр, який був укладений між
позивачем та відповідачем. Крім того,
позивач просить покласти на
відповідача судові витрати.

Присутні представники позивача у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.
До господарського суду Харківської
області 12 червня 2014 року повернулась
ухвала від 28 травня 2014 року про
порушення провадження у справі, яка
була направлена на адресу відповідача:
м. Харків, вул. Суздальські ряди, 12, з
відміткою пошти: зі спливом терміну
зберігання.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідач був повідомлений належним
чином, про дату та час розгляду справи,
справа розглядається на підставі ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом
встановлено наступне.

13 січня 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір по
відшкодуванню витрат № 1/013-охр (далі по
тексту - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що
відповідач відшкодовує позивачу
витрати за сторожову охорону
виробничих і складських приміщень ТОВ
НПФ "Імпульс" та прилеглу до них
територію.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що
оплата за охорону проводиться 100%
передоплатою щомісяця не пізніше 3-го
числа поточного місяця.

Домовлена плата визначається згідно
розрахунку вартості послуг і становить
781,96 грн. на місяць.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Пунктом 3.2.2 договору встановлена
відповідальність відповідача, а саме
зобов'язано своєчасно перераховувати
плату за охорону виробничої території.

20 лютого 2014 року позивач в порядку
досудового врегулювання спору
звернувся до відповідача з вимогою №
145, в якій просили сплатити
заборгованість за договором по
відшкодування витрат по договору
1/013-охр від 01.01.2013р. в період з січня 2013р.
по грудень 2013р. в розмірі 5958,08 грн., але
відповідач на вказану вимогу не
відреагував, та суму боргу позивачу не
сплатив.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем діючого законодавства,
суд вважає позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми
заборгованості у розмірі 5958,08 грн.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю НПФ "Імпульс" (61012, м.
Харків, вул. Суздальські ряди, 12, р/р
0300 в АКІБ "Укрсиббанк" м. Харкова,
МФО 351005, , ІПН № 35,
Свід.пл. № 29139071) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ХМВП
"ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ" (61035, м. Харків,
вул. Каштанова, 33, р/р 8053 в ПАТ
"ПУМБ" м. Харків, МФО 334851, )
заборгованість в розмірі 5958 грн. 08 коп.
та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.06.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний