ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.14р. Справа № 904/2585/14

За позовом публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м.
Дніпропетровськ, в особі структурної
одиниці Синельниківського управління
по експлуатації газового господарства,
м. Синельникове, Дніпропетровська
область

до відділу освіти Синельниківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області, м.
Синельникове, Дніпропетровська
область

про стягнення 10 511,95 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: представник Васильєв.
В.О., довіреність №685 від 19.05.2014 р.

від відповідача: представник Ігнатіаді
С.І., довіреність № 1 від 05.03.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
Структурної одиниці Синельниківського
управління по експлуатації газового
господарства звернулось до
господарського суду з позовом до
відділу освіти Синельниківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області про
стягнення 10511 грн. 95 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору №209С на технічне
обслуговування газопроводів та споруд
на них, які є власністю замовника від
03.01.2012 року. (а.с.10-11)

Ухвалою господарського суду від 22.04.2014
року розгляд справи призначено на
15.05.2014р.

15.05.2014р. представник позивача в
судовому засіданні надав пояснення по
справі, позовні вимоги підтримав,
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача до судового
засідання подав до суду відзив на
позовну заяву.(а.с.43-44)

В присутності представників сторін в
судовому засіданні оголошено перерву
до 12.06.2014р.

12.06.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством
по газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
структурної одиниці Синельниківського
управління по експлуатації газового
господарства (виконавець-позивач) та
відділом освіти Синельниківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області
(замовник-відповідач) укладено договір
№209С від 03.01.2012р. на технічне
обслуговування газопроводів та споруд
на них, які є власністю замовника,
предметом якого є надання виконавцем
послуг по технічному обслуговуванню
газопроводів, газопроводів вводів,
споруд на них та КДРТ в об'ємах
визначених цим договором, а замовник
зобов'язується сплатити послуги, та
виконувати інші обов'язки, передбачені
цим договором. Перелік робіт з
технічного обслуговування
газопроводів та споруд на них
визначається договором та Правилами
безпеки систем газопостачання України,
затвердженими наказом Державного
комітету України по нагляду за
охороною праці від 01.10.1997р. №254
(далі-ПБСГУ). (а.с.10-11)

Відповідно до пункту 8.1 договору, цей
договір набуває чинності з моменту
підписання та діє до 31.12.2012 року, а в
частині розрахунків за технічне
обслуговування газопроводів та споруд
на них - до їх повного здійснення.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо жодна із
сторін за місяць до закінчення
договору письмово не заявить про його
розірвання. У разі збільшення вартості
робіт складається додаткова угода. (п.
8.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, виконавець
здійснює протягом 2012 року технічне
обслуговування об'єктів системи
газопостачання замовника в об'ємах,
вказаних в даному пункті Договору.

Пунктом 3.1 договору в редакції
додаткової угоди до договору від
01.03.12р., передбачено, що замовник
сплачує виконавцю за технічне
обслуговування за січень, лютий 2012 року
1065 грн. 73 коп., та березень-грудень 2012
року 6568 грн. 02 коп.

Відповідно до п. 3.2. договору,
розрахунки проводяться щомісячно на
умовах передплати у розмірі 70% за 5 днів
до настання місяця, у якому ці послуги
будуть надаватися. Кінцевий розрахунок
проводиться протягом 10 банківських
днів після підписання акту виконаних
робіт між сторонами, але не пізніше 5-го
числа місяця наступного за місяцем
надання послуг.

На виконання умов договору позивач в
період з січня 2012р. по грудень 2012р.
належно виконував свої зобов'язання,
надавав відповідачу послуги з
технічного обслуговування
газопроводів, газопроводів вводів,
споруд на них та КДРТ в об'ємах
визначених укладеним між сторонами
договором, на загальну суму 9 326 грн. 67
коп.

Як зазначає позивач, сума боргу
підтверджується наявним в матеріалах
справи розрахунком вартості
технічного планового обслуговування
газопроводів і споруд на них, захисту
їх від корозії за січень-лютий 2012 року
на суму 1 370 грн. 05 коп. (а.с. 15-16) та за
березень-грудень 2012 року на суму 7956 грн.
62 коп. (а.с. 17-18), що в сумі складає 9 326грн.
67 коп.

Проте в порушення своїх зобов'язань за
договором відповідач за надані
позивачем послуги не розрахувався, у
зв'язку з чим позивач повторно
направив на адресу відповідача акти
виконаних робіт та претензію №287 від
14.08.2013 року з вимогою сплатити
заборгованість. (а.с. 20-21).

12.09.2012р. позивач направив на адресу
відповідача супровідним листом (а.с.22),
рахунки-фактури та акти виконаних
робіт для їх підписання та здійснення
оплати.

Крім того, позивач на адресу
відповідача неодноразово направляв
листи, яких вказував на необхідність
сплати останнім заборгованості. (а.с.
24-26, 28-29).

Листом відповідач повідомив позивача,
що гарантує проведення оплати за
обслуговування газопроводів і газових
приладів до кінця 2012 року в повному
обсязі. (а.с. 23).

Станом на час розгляду справи,
відповідач свої зобов'язання з оплати
заборгованості за договором №209С на
технічне обслуговування газопроводів
та споруд на них які є власністю
замовника - не виконав, що і стало
підставою для звернення позивача до
господарського суду за захистом своїх
порушених прав.

На підставі п. 4.1 договору, яким
передбачено, що за несвоєчасну оплату
вартості технічного обслуговування
замовник сплачує виконавцю пеню 0,1% від
неоплаченої суми за кожен день
прострочки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, діючої у період,
за який нараховується пеня, позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі 595
грн. 02 коп.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України, позивач нарахував відповідачу
суму 590 грн. 23 коп. 3 % річних за період з
03.01.12р. по 10.02.14р.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Предметом спору у даній справі є
позовні вимоги про стягнення з
відповідача суми заборгованості за
договором про надання послуг.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з його вини, тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача основного боргу за
договором №209С від 03.01.2012р. на технічне
обслуговування газопроводів та споруд
на них, які є власністю замовника,
обґрунтовані належними доказами,
підтверджується матеріалами справи та
підлягають задоволенню у повному
обсязі на суму 9326 грн. 67 коп.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
595 грн. 02 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно до частини першої статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено,
що його норми регулюють договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону).

На підставі п. 4.1 договору, яким
передбачено, що за несвоєчасну оплату
вартості технічного обслуговування
замовник сплачує виконавцю пеню 0,1% від
неоплаченої суми за кожен день
прострочки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, діючої у період,
за який нараховується пеня, позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі 595
грн. 02 коп. За період з 03.01.2012р. по 03.06.2012р.

Суд, дослідивши наданий позивачем
розрахунок пені, встановив, що заявлена
до стягнення пеня в період з 03.01.2012 року
по 03.06.2012 року на суму 595 грн. 02 коп. не
підлягає задоволенню, оскільки вказана
сума розрахована не вірно та без
урахування вимог пункту 3.2 договору, що
унеможливлює перевірку такого
розрахунку. Будь-яких пояснень з
приводу такого нарахування від
позивача не надходило.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 590 грн. 26 коп., суд зазначає
наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що наданий
позивачем розрахунок 3% річних
розрахований не вірно та без
урахування вимог пункту 3.2 договору, що
унеможливлює перевірку такого
розрахунку, а тому суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог позивача
про стягнення 3% річних у повному
обсязі.

Отже, факт не виконання відповідачем
зобов'язань за договором, укладеним між
сторонами, щодо здійснення оплати за
надані послуги, встановлено судом та
доведено матеріалами справи, доказів в
спростування цих обставин
відповідачем до справи не надано.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відділу освіти
Синельниківської Районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області (52500, Дніпропетровська область,
Синельниківський район, м.
Синельникове, вул. 50 років Жовтня, 2-Г,
) на користь публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
Структурної одиниці Синельниківського
управління по експлуатації газового
господарства (52500, Дніпропетровська
область, Синельниківський район, м.
Синельникове, вул. Миру, 64, )
9326 грн. 67 коп. основного боргу та
судовий збір у розмірі 1 620 грн. 99 коп.

В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 13.06.2014р.