ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 червня 2014 р. Справа №
902/733/14

Господарський суд Вінницької області в
складі

головуючого судді Тісецького С.С.,

при секретарі судового засідання Кучер
Р.П.,

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" (, 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6)

до: колективного
виробничо-комерційного підприємства
"Жмеринкатара" (, 23100, м.
Жмеринка, вул. Барляєва, 33, Вінницька
область)

про стягнення 355,14 грн. згідно договору
№ ПЗ/ДП3-135102/НЮ від 27.11.2012 року

представники сторін:

від позивача : Ковалишина Л.І. - за
довіреністю

від відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Державне територіально-галузеве
об'єднання "Південно-Західна залізниця"
29.05.2014 року звернулося в господарський
суд Вінницької області з позовом до
колективного виробничо-комерційного
підприємства "Жмеринкатара" про
стягнення 355,14 грн. згідно договору №
ПЗ/ДП3-135102/НЮ від 27.11.2012 року.

Ухвалою суду від 02.06.2014 року порушено
провадження за вказаним позовом у
справі № 902/733/14 з призначенням до
розгляду в судовому засіданні на 16.06.2014
року.

На визначену дату в судове засідання
з'явився представник позивача.

Відповідач правом участі свого
представника в судовому засіданні не
скористався, витребуваних доказів не
надав, хоча час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про врученням поштового
відправлення вх. № 08-65/3949/2014 від 10.06.2014
року.

Відсутність представника відповідача
в судовому засіданні не перешкоджає
розгляду справи по суті за наявними
документами згідно ст. 75 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

В ході розгляду справи по суті,
представник позивача, підтримала
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав та за обставин, вказаних в
позові.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
надавши юридичну оцінку поданих до
справи доказів, суд з'ясував наступне.

27.11.2012 року між Державним
територіально-галузевим об'єднанням
"Південно-Західна залізниця" в особі
першого заступника начальника
Жмеринської дирекції залізничних
перевезень Богінського В.І.
(виконавець) та колективним
виробничо-комерційним підприємством
"Жмеринкатара" (замовник) укладено
договір про надання послуг №
ПЗ/ДП3-135102/НЮ на таких умовах.

Виконавець зобов'язується надавати
замовнику послуги по проведенню
щоквартальних оглядів під'їзних колій
та стрілочних переводів, що
перебувають на балансі замовника, а
останній зобов'язується оплачувати
надані послуги (п. 1.1).

Огляд під'їзних колій та стрілочних
переводів проводиться за письмовою
заявкою замовника, один раз
щоквартально з обов'язковою участю
представника замовника (п. 1.2).

Виконавець зобов'язаний : за письмовою
заявкою замовника в узгоджений між
сторонами час провести в повному
обсязі огляд під'їзних колій та
стрілочних переводів замовника. По
закінченню огляду виконавець в
дводенний термін повинен оформити акт
комісійного огляду під'їзних колій та
стрілочних переводів, акт
надання-приймання послуг та негайно
передати його замовнику (п.п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2).

Замовник зобов'язаний: прийняти від
виконавця результати наданих послуг
шляхом підписання акту комісійного
огляду під'їзних колій та стрілочних
переводів, акту надання-приймання
послуг та негайно передати його
виконавцю. З моменту отримання
рахунка-фактури від виконавця протягом
п'яти банківських днів здійснити
оплату за надані послуги, але не
пізніше 25 числа поточного місяця, в
якому надавалась послуга, передбачена
цим договором (п. п. 2.3, 2.3.1, 2.3.2).

Розрахунок суми вартості наданих
послуг здійснюється, виходячи з
вартості надання послуг за одну годину,
яка становить 379,65 грн. без врахування
ПДВ. Зміна вартості наданих послуг
оформлюється додатковою угодою між
сторонами (п. 3.1).

Надання послуг виконавцем та приймання
їх результатів замовником
оформлюється актом надання-приймання
послуг (п. 3.2).

Замовник здійснює оплату за надані
послуги протягом двох банківських днів
з моменту отримання акту комісійного
огляду під'їзної колії, акту
надання-приймання послуг і
рахунка-фактури шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок виконавця
(п. 3.3).

Договір набирає чинності з 01 січня 2013
року і діє до 31 грудня 2013 року (п. 8.1).

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення дії договору за
один місяць до закінчення строку його
чинності, договір вважається
продовженим на кожний наступний
календарний рік (з 01 січня по 31 грудня
відповідного року) на тих же умовах (п.
8.2).

Додатковою угодою № 4 від 08.01.2014 року до
вказаного договору, сторони домовилися
внести зміни у договір, а саме : пункт 3.1
договору викласти в наступній
редакції: "Розрахунок суми вартості
наданих послуг здійснюється, виходячи
з вартості надання послуг за одну
годину, яка становить 441,71 грн., крім
того ПДВ 88,34 грн.. Загальна вартість
послуг за одну годину складає 530,05 грн..
Зміна вартості наданих послуг
оформлюється додатковою угодою між
сторонами" (п.п. 1, 1.1); пункт 8.1 договору
викласти в наступній редакції: "Договір
набирає чинності з 01 січня 2013 року і діє
до 31 грудня 2014 року включно" (п. 1.2); пункт
8.2 договору виключити (п. 1.3). Усі інші
умови договору залишаються без змін (п.
2).

Сторони домовилися, що умови
додаткової угоди застосовуються з 01
січня 2014 року (п. 3).

Згідно листа відповідача до начальника
станції "Жмеринка", КВКП Жмеринка Тара
просить відповідно до договору №
ПЗ/ДП3-135102/НЮ від 27.11.2012 року провести
щоквартальний огляд під'їздної колії у
І кварталі 2014 року.

17.01.2014 року між сторонами підписано акт
б/н щодо виконання перевірки під'їздної
колії колективного
виробничо-комерційного підприємства
"Жмеринкатара" (а.с. 15).

В подальшому між позивачем та
відповідачем підписано акт № 57 від
17.01.2014 року про виконання робіт по
договору від 27.11.2012 року, а саме огляд
під'їздних колій на суму 355,14 грн..

В цьому акті також вказано : виконавець
- Жмеринська дирекція залізничних
перевезень; замовник - колективне
виробничо-комерційне підприємство
"Жмеринкатара".

Згідно витягу з ЄДРЮОФОП від 29.04.2014
року, Жмеринська дирекція залізничних
перевезень являється відокремленим
підрозділом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця".

В даному акту замовник та виконавець
вказали, що робота по наданню послуг
виконана в повному обсязі і сторони
взаємних претензій не мають.

Також позивачем було виставлено
відповідачу рахунок № 57 від 27.01.2014 року
на суму 355,14 грн. за проведення
комісійних оглядів під'їздних колій.

На вказаному рахунку наявна відмітка
про його отримання 04.02.2014 року.

20.03.2014 року позивач звернувся до
відповідача із претензією № НЮ-16-70/14н
щодо сплати заборгованості в сумі 355,14
грн., яка виникла за договором №
ПЗ/ДП3-135102/НЮ від 27.11.2012 року.

До даної претензії додано копії акту
виконаних робіт № 57 від 17.01.2014 року та
рахунку № 57 від 27.01.2014 року.

Направлення вказаної претензії
підтверджується фіскальним чеком № 4648
від 20.03.2014 року.

Відповіді на дану претензію
відповідачем не надано.

З врахуванням встановлених обставин,
суд дійшов таких висновків.

В силу п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем виникли
правовідносини щодо надання послуг та
їх оплати.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В силу ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ч. 1 ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння заміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
вказує, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

В силу п. 2.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26 грудня 2011 року, будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмета доказування з
даної справи. Суд обґрунтовує своє
рішення лише тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 1.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" № 14
від 17 грудня 2013 року, грошовим, за
змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України), є
виражене в грошових одиницях
(національній валюті України чи в
грошовому еквіваленті в іноземній
валюті) зобов'язання сплатити гроші на
користь іншої сторони, яка, відповідно,
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке
зобов'язання, що складається в тому
числі з правовідношення, в якому праву
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій кореспондує
обов'язок боржника сплатити гроші на
користь кредитора. Зокрема, грошовим
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана
оплатити поставлену продукцію,
виконану роботу чи надану послугу в
грошах, а друга сторона вправі вимагати
від першої відповідної оплати, тобто в
якому передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору.

Як встановлено судом, 27.11.2012 року між
Державним територіально-галузевим
об'єднанням "Південно-Західна
залізниця" в особі першого заступника
начальника Жмеринської дирекції
залізничних перевезень Богінського
В.І. та колективним
виробничо-комерційним підприємством
"Жмеринкатара" укладено договір про
надання послуг № ПЗ/ДП3-135102/НЮ.

Також між позивачем та відповідачем
було укладено додаткову угоду № 4 від
08.01.2014 року до вказаного договору щодо
розрахунку суми наданих послуг та
чинності договору.

Згідно договору № ПЗ/ДП3-135102/НЮ від
27.11.2012 року та вказаної додаткової
угоди позивачем надані відповідачу
послуги по огляду під'їздних колій на
суму 355,14 грн., що підтверджується актом
б/н від 17.01.2014 року, актом виконаних
робіт № 57 від 17.01.2014 року, рахунком № 57
від 27.01.2014 року.

При цьому, суд перевіривши розрахунок
суми вартості наданих послуг, який
доданий до позову (а.с. 20), дійшов
висновку, що нарахована сума коштів в
розмірі 355,14 грн. відповідає обставинам
справи та умовах укладених правочинів.

Станом на 29.05.2014 року (день звернення з
позовом до суду) сума боргу склала 355,14
грн., яку просить стягнути позивач з
відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідачем доказів щодо повного
проведення розрахунків з позивачем
суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги
позивача про стягнення боргу з
відповідача в розмірі 355,14 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі.
Обґрунтованість та правомірність
заявлених позивачем вимог
підтверджуються наданими та
дослідженими судом письмовими
доказами наявними у матеріалах справи.

Судові витрати зі сплати судового
збору підлягають покладенню на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 4-2 - 4-4, 32 - 34, 43, 49, 82, 84, 85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з колективного
виробничо-комерційного підприємства
"Жмеринкатара" (, 23100, м.
Жмеринка, вул. Барляєва, 33, Вінницька
область) на користь державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" (, 01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6)
355,14 грн. - боргу та 1 827,00 грн. -
відшкодування витрат пов'язаних зі
сплатою судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Повне рішення складено 18 червня 2014 р.

Суддя
Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23100, м. Жмеринка, вул.
Барляєва, 33, Вінницька область)