ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.14р. Справа № 904/3049/14

За позовом Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради, (м. Дніпропетровськ)

до Казенного підприємства
"Південукргеологія", (м.
Дніпропетровськ)

про стягнення 81 788,11 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Шиян В.В. - представник
(дов. № 26/27-06 від 08.01.14р.)

від відповідача: Ланко Г.А. - пров.
юрисконсульт (дов. № 01-12-461 від 30.12.13р.)

СУТЬ
СПОРУ:

Комунальне підприємство
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради (далі-позивач) звернулося
до господарського суду із позовом до
Казенного підприємства
"Південукргеологія" (далі-відповідач)
про стягнення 81 788,11 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
невиконанням відповідачем зобов'язань
за договором № 21 від 08.02.2005р., в частині
повної та своєчасної оплати за надані
послуги щодо утилізації рідких
побутових відходів

Відповідач надав до суду відзив на
позов № 01-12-173 від 28.05.14р., в якому
заборгованість у сумі 81 788,11 грн. перед
позивачем не визнає та просить позовні
вимоги відмовити відмовити у повному
обсязі.

11 червня 2014 року в судовому засіданні
представник позивача подав пояснення
по справі, в яких зазначає, що відзив
відповідача на позов є необґрунтованим
та не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 22.05.14р. по 28.05.11р. та з 28.05.14р. по
11.06.14р.

Суд вважає достатніми матеріали справи
для слухання справи у відповідно до ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представників
позивача та відповідача, оцінивши
докази в їх сукупності, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2005 року між Міським
комунальним виробничим підприємством
"Дніпроводоканал" (правонаступником
якого є Комунальне підприємство
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради), як водоканал, та Казенним
підприємством "Південукргеологія", як
абонент, було укладено договір на
утилізацію рідких побутових відходів
№ 21.

Згідно п. 1.1. договору, водоканал
зобов'язується приймати від абонента
на утилізацію рідкі побутові відходи
на очисні споруди Лівобережної
станції, а абонент зобов'язується
своєчасно оплачувати надані
водоканалом послуги.

Водоканал зобов'язаний прийняти від
абонента на утилізацію рідкі побутові
стоки (п. 2.1. договору).

Абонент зобов'язаний власним
транспортом доставити рідкі побутові
відходи на утилізацію на очисні
споруди водоканалу; в установлений цим
договором термін сплатити послуги
надані водоканалом по утилізації
рідких побутових відходів (п. 2.2.
договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, оплата
послуг, які водоканал надає абоненту,
здійснюється шляхом перерахування
абонентом грошових коштів на
розрахунковий рахунок водоканалу
протягом п'яти днів з моменту отримання
рахунку.

Даний договір вступає в силу з моменту
підписання сторонами і діє до 01 лютого
2006 року (п. 5.1. договору).

Комунальне підприємство
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради посилається на те, що
згідно умовам вищевказаного договору
позивач за період з квітня 2007 року по
березень 2012 року виконав свої
зобов'язання по наданню послуг у
повному обсязі, яке підтверджується
актами виконаних робіт підписаних з
боку відповідача без зауважень.

В свою чергу з боку відповідача виникло
зобов'язання по проведенню оплати за
отримані послуги, але останнім за
надані послуги оплачено не було, у
зв'язку з чим, у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 81 788,11 грн.

Позивачем 12.02.2014 року на адресу
відповідача направлено претензію з
вимогою щодо оплати вищевказаної
заборгованості, проте вказана вимога
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за отримані послуги за
період з квітня 2007 року по березень 2012
року у розмірі 81 788,11 грн.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.1. договору на
утилізацію рідких побутових відходів
№ 21 від 08.02.2015р., даний договір вступив в
силу з моменту підписання сторонами та
діяв до 01.02.2006р. Жодних пунктів щодо
автоматичної пролонгації цього
договору умовами договору не
передбачено. Жодних листів щодо
продовження дії вказаного договору
сторонами не надано. Тобто виходячи з
цього всі договірні зобов'язання між
позивачем та відповідачем припинилися
з 01.02.2006р.

Виходячи ж з даних розрахунку суми
боргу КП "Південукргеологія" за надані
послуги з прийому стічних вод з
автотранспорту, доданого позивачем до
позовної заяви, період стягнення
заборгованості зазначений з квітня
2007р. по березень 2012р., тобто за межами
дії договору.

Також, судом встановлено, що позивачем
не надано доказів вручення рахунків
відповідачу, згідно пункту 3.1. договору,
а отже строк платежу не настав. Жодних
підтверджень щодо отримання
відповідачем рахунків на оплату
наданих водоканалом послуг позивачем
суду не надано. Як наслідок у
відповідача не виникло зобов'язання
оплати нарахованих позивачем
(відповідно до розрахунку суми боргу) 96
756,82 грн., та вимога щодо сплати
заборгованості у розмірі 81 788,11грн. є
безпідставною.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем до позовної заяви було
додано копії актів виконаних робіт за
період з червня 2007р. по квітень 2012р.
Відповідно ж до розрахунку з
відповідача стягується заборгованість
починаючи з квітня 2007р., в той час як
акти виконаних робіт позивачем
надаються лише починаючи з червня 2009р.
Тобто позивачем не додано до позовної
заяви актів виконаних робіт за період з
квітня 2007р. по серпень 2009р., та не
зважаючи на це сума заборгованості не
підтверджена актами виконаних робіт в
розмірі 16 373,36 грн., яка входить до суми
позовної заяви.

Що стосується самих актів виконаних
робіт, то всі акти, які додані позивачем
до позовної заяви мають однакову назву:
«АКТ виконаних робіт на утилізацію
рідких побутових відходів згідно
договору № 21 від 08.02.2005р.». Посилання в
назві актів виконаних робіт на номер та
дату договору, а саме: «договір № 21 від
08.02.2005р.» є незаконними, оскільки
договір, як вже було вказано вище діяв
лише до 01.02.2006р., а акти виконаних робіт
датовані 17.06.2011р., 27.10.2011р. та декілька
актів взагалі без дати їх складання, що
також незаконно, за період з 01.10.2011р. по
31.12.2011р., з 01.01.2012р. по 31.03.2012р. та з 01.04.2012р.
по 30.04.2012р. Тобто акти виконаних робіт
складено за роботи, нібито виконані
позивачем після припинення всіх
договірних зобов'язань між сторонами
по спірному договору - після 01.02.2006р.,
але при цьому акти містять посилання на
договір.

Відповідно до норм чинного
законодавства України акти виконаних
робіт відносяться до первинних
документів. Стаття 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлює, що
первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем акти виконаних робіт
не оформлені належним чином.
Відповідно до приписів законодавства
України акти виконаних робіт
підписуються керівником підприємства
та на його підпис ставиться гербова
печатка підприємства, у разі ж
делегування керівником підприємства
своїх повноважень іншій особі, ця особа
повинна діяти на підставі довіреності
та її підпис повинен скріплюватись
печаткою підприємства на якій
прописано найменування підприємства
та його код. Надані ж позивачем Акти
виконаних робіт по-перше підписані зі
сторони відповідача не уповноваженими
на це особами, а по-друге на актах
повинна була стояти кругла печатка
підприємства з найменуванням
підприємства та кодом, якої як зі
сторони позивача так і зі сторони
відповідача немає.

Крім того акти виконаних робіт за
період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р., з 01.01.2012р. по
31.03.2012р. та з 01.04.2012р. по 30.04.2012р. взагалі
без дати, що також є порушенням
оформлення актів виконаних робіт.
Вказані вище акти виконаних робіт зі
сторони відповідача підписано від
імені «Заступника генерального
директора» КП «Південукргеологія»
ОСОБА_4 та майстра ОСОБА_5 Однак ОСОБА_4
відповідно до наказу № 54-к від 01.04.2010р. з
квітня 2010 року займає посаду
головного енергетика підприємства.
Акти ж виконаних робіт датовані
17.06.2011р., 27.10.2011р. та декілька взагалі без
дат але за період 2011-2012 років підписані
від імені «Заступника генерального
директора» ОСОБА_4

Матеріалами справи встановлено, що ні
ОСОБА_4 ні ОСОБА_5 не мали і не мають
повноважень на підписання Актів
виконаних робіт. Наказами про розподіл
обов'язків від 21.04.2008р. № 63 та від
12.10.2011р. № 102 (копії цих наказів
додаються) встановлено чіткий перелік
осіб, які мають право першого підпису
(крім генерального директора) на
касових, банківських, розрахункових та
господарських документах, в тому числі
договорах. Ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_5 в цьому
переліку немає. Довіреностей на
підписання актів виконаних робіт ці
особи від імені підприємства не
отримували.

Зі сторони позивача акти виконаних
робіт також не оформлені належним
чином. Позивачем не підтверджено
жодним документом повноваження ОСОБА_6
на підписання актів виконаних робіт
від імені МКВП «Дніпроводоканал»
правонаступником якого є КП
«Дніпроводоканал». Крім того підпис
ОСОБА_6 не скріплено печаткою
підприємства з кодом підприємства.

Таким чином, всі викладені вище
обставини свідчать про те, що Акти
виконаних робіт від 17.06.2011р., 27.10.2011р. та
декілька актів взагалі без дати їх
складання за період з 01.10.2011р. по
31.12.2011р., з 01.01.2012р. по 31.03.2012р. та з 01.04.2012р.
по 30.04.2012р. не належним чином оформлені,
є незаконними та такими що не
підлягають оплаті.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України).

За наведених обставин справи, суд не
вбачає підстав для задоволення позову,
відхиляє доводи позивача у справі,
наведені в обґрунтування заявлених
позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по справі покладаються на
позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 16.06.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін