КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Справа№ 925/31/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

Від Прокуратури: не з'явився;

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2:Старченко А.В.-
представник;

Від третьої особи: Козятинський
О.М.-представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фєрта Україна"

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 06.03.2014

у справі № 925/31/14 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Шевченківського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Черкаської обласної державної
адміністрації

до 1. Смілянської міської ради

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фєрта Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Державне підприємство
"Одеська залізниця"

про визнання недійсними рішень
Смілянської міської ради,

визнання недійсним договору оренди
землі та зобов'язання повернути
земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі
Черкаської обласної державної
адміністрації звернувся до
Господарського суду Черкаської
області з позовом до відповідачів про
визнання недійсними рішень
Смілянської міської ради, визнання
недійсним договору оренди землі та
зобов'язання повернути земельну
ділянку до державної власності (з
урахуванням уточнень).

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 06.03.2014 позов
задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Смілянської
міської ради від 28.03.2013 №36-23/IV "Про
надання дозволу приватному
підприємству "Фєрта Україна" на
розробку документації із землеустрою
для оформлення договору оренди землі
під комплекс виробничої бази по вул.
В.Гордієнко, 52-а".

Визнано недійсним рішення Смілянської
міської ради від 06.06.2013 №38-27/IV "Про
передачу земельної ділянки ПП (ТОВ)
"Фєрта Україна" під комплекс виробничої
бази по вул. В.Гордієнко, 52-а в оренду".

Визнано недійсним на майбутнє договір
оренди земельної ділянки від 15.07.2013,
укладений між Смілянською міською
радою та ПП (ТОВ) "Фєрта Україна" на
земельну ділянку площею 2,2117 га по вул.
В.Гордієнко, 52-а в м. Сміла.

В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фєрта Україна"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Черкаської області від 06.03.2014 в
частині задоволених вимог та
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фєрта Україна" у
справі № 925/31/14 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
05.05.2014 для розгляду апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фєрта Україна"
сформовано колегію суддів у складі:
Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів
Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 03.06.2014.

03.06.2014 через відділ документального
забезпечення суду від Шевченківського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній та від
представника третьої особи надійшли
відзиви на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 03.06.2014
представники відповідача-2 та третьої
особи надали свої пояснення по справі.
Інші сторони в судове засідання не
з'явились, причини неявки суду
невідомі, про слухання справи
повідомлялись належним чином.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників відповідача-2
та третьої особи , проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення суду, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Відповідно до рішення Смілянської
міської ради від 21.02.2002 № 173 державному
підприємству «Одеська залізниця»
надано у постійне користування
земельну діялнку площею 188, 84 га.Згідно
цього рішення виготовлений та
зареєстрований державний акт серіїї
І-ЧР №001314 від 01.03.2002 на право постійного
користування.

Земельна ділянка по вул.В.Гордієнко, 52-а
площею 2,2117 га входить у загальну площу
землекористування ДП «Одеська
залізниця» по м.Сміла згідно
вищевказаного державного акту на право
постійного корситування землею.

28.03.2013 Смілянська міська рада прийняла
рішення №36-23/VI "Про надання дозволу ПП
"Фєрта Україна" на розробку
документації із землеустрою для
оформлення договору оренди землі під
комплекс виробничої бази по вул.
В.Гордієнко, 52А". Строк оренди визначено
на 10 років.

06.06.2013 Смілянська міська рада прийняла
рішення №38-27/VI "Про передачу земельної
ділянки ПП "Фєрта Україна" під комплекс
виробничої бази по вул. В.Гордієнко, 52А
в оренду".

23.07.2013 між Смілянською міською радою та
ТОВ "Фєрта Україна" було укладено
договір оренди землі як землі
промисловості, площею 2,2117га, строком на
10 років.

Відповідно до ч.3 ст.142 Земельного
кодексу України припинення права
постійного користування земельною
ділянкою у разі добровільної відмови
землекористувача здійснюється за його
заявою до власника земельної ділянки.

Статтею 149 Земельного кодексу України
передбачено, що вилучення земельних
ділянок провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Проте заяви чи згоди на вилучення
Одеською залізницею до власника
земельної ділянки подано не було.

Таким чином, на момент прийняття
Смілянською міською радою рішення
№38-27/VI від 06.06.2013 "Про передачу
земельної ділянки ПП (ТОВ) "Фєрта
Україна" під комплекс виробничої бази
по вул. В.Гордієнко, 52А в оренду" не
надавалась у встановленому законом
порядку згода (відмова)
землекористувача ДП "Одеська
залізниця" на вилучення спірної
земельної ділянки 2,2117 га в м. Сміла.

Відсутність добровільної відмови від
земельної ділянки ДП "Одеська
залізниця" свідчить про те, що на момент
укладення міською радою з ТОВ "Фєрта
Україна" договору оренди землі по вул.
В. Гордієнко, 52А в м. Сміла, право
користування земельною ділянкою у її
законного землекористувача - ДП
"Одеська залізниця" припинено не було.

Отже, приймаючи оскаржувані рішення
№36-23/VI від 28.03.2013 та №№38-27/VI від 06.06.2013,
Смілянська міська рада розпорядилася
ділянкою державної форми власності та
вилучила земельну ділянку без належної
згоди її титульного землекористувача,
тим самим перевищивши надані їй
законом повноваження.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що прийняті
Смілянською міською радою рішення
№36-23/VI від 28.03.2013 та №№38-27/VI від 06.06.2013
щодо передачі земельної ділянки по
вул. В. Гордієнко, 52А в м. Сміла
порушують права титульного
користувача земельної ділянки ДП
"Одеська залізниця", є протиправними та
підлягають скасуванню у зв'язку з
невідповідністю їх вимогам закону та
порушенням прав позивача у справі.

Таким чином, Смілянська міська рада не
мала законних підстав надавати дозвіл
ПП (ТОВ) "Фєрта Україна" на розробку
документації з землеустрою щодо
частини цієї земельної ділянки згідно
оспореного рішення від 28.03.2008р. №36-23/VI,
а також затверджувати цю документацію,
перевівши земельну ділянку до земель
комунальної власності, не наданих у
користування.

Як вбачається з свідоцтва про право
власності, ТОВ "Фєрта" набуло в
користування земельну ділянку під
нерухомістю, яка належить йому на праві
приватної власності, позначених на
плані під літерами:

АІІ, А1-ІІ, а, а1 загальною площею 1922,2
м.кв. (адмінкорпус),

Б-ІІ загальною площею 283,8 м.кв. (будівля
РБУ),

В-І загальною площею 96,4 кв.м. (склад
цементу),

Д-І загальною площею 39,9 кв.м. (склад
лакофарбних матеріалів),

Е-І загальною площею 21,3 кв.м. (склад),

З-І загальною площею 4,2 кв.м. (КПП),

К-І загальною площею 56,9 кв.м.
(зварювальний цех),

Л-І загальною площею 15,8 кв.м. (склад ПММ),

Ж (навіс), Н (вбиральня), О-І
(трансформаторна підстанція), VI
(оглядова яма), V (залізнична колія), I, VII,
VIII (замощення), що розташовані за
адресою: м. Сміла, вул. В. Гордієнко, 52А
на земельній ділянці, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Між тим, як вже зазначалось вище,
земельну ділянку площею 2,2117 га на вул.
В.Гордієнко, 52А у м. Сміла, необхідну для
фактичного розміщення та
обслуговування будівель під літ.Б-1, Д-1,
И-1, Е-5, Є-5, В-1, було неправомірно
вилучено з користування ДП "Одеська
залізниця".

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка площею 2,2117 га згідно
державного акту на право постійного
користування землею, зареєстрованого
01.03.2002р. за №79 (виданого на підставі
рішення міської ради №173 від 21.02.2002р.)
перебуває в постійному користуванні у
ДП "Одеська залізниця".

Відповідно до п. 2.10. постанови Пленуму
Вищого господарського суду від 17.05.2011р.
№6 "Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин", у вирішенні спорів
щодо переходу права власності або
права користування земельними
ділянками внаслідок переходу права
власності на житлові будинки, будівлі,
споруди, що на них розміщені, судам
необхідно досліджувати умови договору
купівлі-продажу зазначеного
нерухомого майна, наявність у продавця
визначених законом документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
відповідність нерухомого майна,
розміщеного на відповідних земельних
ділянках, ознакам житлового будинку
(будівлі, споруди), здійснення
державної реєстрації права власності
особи, яка придбала відповідне
нерухоме майно, з урахуванням положень
статей 331, 376 ЦК України, статей 116, 123, 124,
126 ЗК України.

Отже, з моменту державної реєстрації
прав на будівлі майнового комплексу за
адресою м. Сміла, вул. В. Гордієнко, 52А
ТОВ "Фєрта Україна" є користувачем
земельної ділянки, на якій розташована
зазначена нерухомість та частиною
земельної ділянки, яка необхідна для її
обслуговування, загальною площею
земельної ділянки 2440,5 кв.м., та має
право на оформлення та реєстрацію цієї
земельної ділянки та прав на неї у
встановленому законом порядку, але не
2,2117 га. Оскільки придбана позивачем
нерухомість є невід'ємною від
зазначеної земельної ділянки, то її
використання позивачем є невід'ємним
від одночасного використання
земельної ділянки, на якій розташована
ця нерухомість.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Тобто, оформлення права користування
земельною ділянкою її законним
користувачем є поетапним процесом та
відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України складається з отримання
дозволу органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості);
розробки та погодження такої технічної
документації із землеустрою;
проведення державної реєстрації
земельної ділянки в державному
земельному кадастрі згідно Закону
України "Про державний земельний
кадастр" з присвоєнням їй окремого
кадастрового номеру; прийняття рішення
органом виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у користування. Кінцевою
стадією цієї процедури є укладення
договору користування (оренди)
земельної ділянки та державна
реєстрація права користування
земельною ділянкою в державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Так, у відповідності до ст. 204
Цивільного кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину, у
відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного
України, є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу, а саме:

- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства (ч. 1 ст. 203);

- особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч. 2 ст. 203);

- волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч. 3 ст. 203);

- правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом (ч.4 ст. 203)

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203).

В пункті 2.26 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011р. №6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин"
зазначено, що у вирішенні спорів про
визнання недійсними договорів оренди
земельної ділянки суди мають
з'ясовувати наявність на момент
укладення оспорюваного договору
оренди рішення органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
про надання дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки,
оскільки його відсутність суперечить
вимогам пункту 5 частини четвертої
статті 15 Закону України "Про оренду
землі" та пункту 3 Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 травня 2004р. №677. Також,
розглядаючи справи у спорах про
визнання недійсними договорів оренди,
суди повинні з'ясовувати питання
чинності рішень (розпоряджень), на
підставі яких було укладено такі
договори.

З огляду на положення ст.ст. 123, 124
Земельного кодексу України,
відповідний договір оренди земельної
ділянки державної власності може бути
визнаний недійсним з підстав
незаконності передання в оренду
земельної ділянки, зокрема через
недодержання процедури надання в
оренду ділянки.

Як вже зазначалось вище,Смілянська
міська рада не була власником чи
користувачем спірної ділянки і не мала
права передавати її в оренду ПП (ТОВ)
"Фєрта Україна" за договором оренди
землі від 23.07.2013.

Відповідно до п. 2.29 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 травня 2011р. №6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин",
визнаючи спірний договір недійсним,
суди мають враховувати положення ЦК
щодо моменту, з якого угода вважається
недійсною, а саме: угода, визнана
недійсною, вважається недійсною з
моменту її укладення.

Таким чином, договір оренди земельної
ділянки від 15.07.2013 повинен бути
визнаний судом недійсним на майбутнє з
урахуванням положень ч. 2 ст. 236
Цивільного кодексу України -
зобов'язання сторін таких правочинів
припиняються на майбутнє з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача-2 повернути земельну
ділянку загальною площею 2,2117 га,
колегія суддів приходить до висновку,
що зобов'язання ТОВ "Фєрта Україна"
повернути спірну земельну ділянку по
вул. В.Гордієнко, 52-а у м. Сміла площею
2,2117 га у власність держави в особі
Черкаської обласної державної
адміністрації - задоволенню не
підлягає, оскільки ділянка не вибувала
з власності держави та з користування
ДП "Одеська залізниця". Титульним
користувачем спірної земельної
ділянки в м. Сміла є і залишається
державне підприємство "Одеська
залізниця" згідно державного акту

Посилання скаржника на те, що державний
акт на право постійного користування
землею Одемької залізниці серія І-ЧР №
001314 від 01.03.2002 не є належним доказом по
справі не береться колегією суддів до
уваги оскільки даний державний акт є
чинним та ніким не скасований.

Посилання скаржника на те, що позивач
по справі повинен був звернутися до
адміністративного суду для вирішення
даного спору є необґрунтованим з
огляду на те, що підставою позову є
порушення права суб'єкта господарської
діяльності на спірну земельну ділянку,
отже такий спір підвідомчий
господарським судам.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, приходить до висновку, що
рішення у даній справі прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та відповідністю висновків,
викладених в рішенні, дійсним
обставинам справи, тому рішення є
законним та обґрунтованим. Підстав для
скасування або зміни вказаного рішення
та задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фєрта
Україна" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду
Черкаської області від 06.03.2014 по справі
№ 925/31/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 925/31/14 повернути
Господарському суду Черкаської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко