м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5958/14 02.06.14
За позовомПриватного підприємства
«Клініка «Медіком»доТовариства з
обмеженою відповідальністю «Ваш
Асистанс»простягнення 33 958,75 грн. Суддя
Представники сторін:
від позивача:Лазоренко Т.В.від
відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство «Клініка
«Медіком» (надалі - «Підприємство»)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ваш
Асистанс» (надалі - «Товариство») про
стягнення 33 958,75 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не належним чином
виконане зобов'язання з оплати наданих
послуг за договором про надання
медичної допомоги (послуг)
застрахованим особам №012/12МЕД від
18.01.2012 р., у зв'язку з чим позивач просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 33 958,75 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.05.2014 р. розгляд справи
відкладено до 02.06.2014 р. у зв'язку із
неявкою представників сторін та
неподанням витребуваних доказів.
В судове засідання представник
позивача з'явилася, вимоги ухвали суду
виконала, надала пояснення по суті
спору, позовні вимоги підтримала
В судове засідання представник
відповідача не з'явився, витребувані
ухвалами суду докази та відзив на
позовну заяву не подав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час і місце судового засідання був
належним чином повідомлений, що
підтверджується відмітками на звороті
ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 03056, м. Київ, вул. Дашавська, 25,
на яку було відправлено ухвали суду,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №18726417 від
26.05.2014 р., матеріалами справи та вказано
в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2012 р. між Підприємством (виконавець)
та Товариством (замовник) було укладено
договір про надання медичної допомоги
(послуг) застрахованим особам №012/12МЕД
(надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору його
предметом є надання виконавцем
медичних послуг пацієнтам замовника.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що
документація замовнику надається
виконавцем не пізніше 10 числа місяця,
наступного за звітним, слідуюче:
рахунок-фактуру, акт виконаних робіт,
із печаткою виконавця в 2-х екземплярах
із зазначенням дати обслуговування,
прізвища, ім'я та по батькові, номера
страхового полісу пацієнта, діагнозу,
переліку проведених консультацій,
обстежень, процедур.

Згідно з п. 3.3 Договору замовник
перераховує на розрахунковий рахунок
виконавцю суму за фактом надання
медичних послуг пацієнтам замовника
один раз на місяць протягом 14
банківських днів із часу отримання
оригіналу рахунку виконавця та іншої
документації, вказаної в пункті 3.2
цього договору у відповідності з
обсягом допомоги, наданої пацієнту, та
цінами, наданими в додатку 1 до цього
договору.

На виконання умов Договору позивач
надав відповідачу послуги на загальну
суму 33 958,75 грн., що підтверджується
актами про надані медичні послуги №388
від 30.09.2013 р., №455 від 31.10.2013 р. та №517 від
30.11.2013 р.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті наданих послуг,
у зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості у розмірі 33
958,75 грн.

Договір є договором надання послуг, а
тому права та обов'язки сторін
визначаються в тому числі положеннями
глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи (акти про надані
медичні послуги №388 від 30.09.2013 р., №455
від 31.10.2013 р. та №517 від 30.11.2013 р.)
вбачається, що позивачем було надано, а
відповідачем прийнято послуги на
загальну суму 33 958,75 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України та п. 3.3
Договору грошове зобов'язання
відповідача по сплаті заборгованості
за надані позивачем послуги повинно
було бути виконане протягом 14
банківських днів із часу отримання
оригіналу рахунку виконавця та іншої
документації, вказаної в пункті 3.2
цього договору.

Із матеріалів справи вбачається, що
15.10.2013 р. та 12.11.2013 р. позивачем було
направлено на адресу відповідача
документи, передбачені умовами п. 3.2
Договору, за вересень та жовтень 2013
року відповідно (згідно актів №388 від
30.09.2013 р. та №455 від 31.10.2013 р.).

Таким чином, заборгованість
відповідача за надані у вересні та
жовтні 2013 року послуги становить 22 534,50
грн., а з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи п. 3.3 Договору, строк виконання
грошового зобов'язання відповідача по
оплаті наданих послуг в цій частині на
момент звернення позивача із позовом
до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача на підставі Договору за
надані послуги станом на момент
звернення до суду із позовною заявою у
розмірі 22 534,50 грн. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Товариством обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В той же час суд відзначає, що доказів
направлення на адресу відповідача
рахунку№517 від 30.11.2013 р. та акту про
надані медичні послуги №517 від 30.11.2013 р.,
складних на підставі Договору за
надані у листопаді 2013 року послуги на
суму 11 424,25 грн., матеріали справи не
містять, а позивачем не надано.

За таких обставин, оскільки положення
п. 3.3 Договору пов'язують момент
настання строку оплати відповідачем
заборгованості з направленням
визначених п. 3.2 даного договору
документів (докази чого в матеріалах
справи відсутні), строк виконання
відповідачем грошового зобов'язання як
на момент звернення позивача до суду,
так і на момент винесення рішення у
даній справі, не настав.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання та на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Тобто, зазначена стаття передбачає, що
порушення права чи законного інтересу
або спір щодо них повинні існувати на
момент звернення до суду.

При цьому, на момент звернення позивача
до суду строк виконання відповідачем
грошового зобов'язання зі сплати
заборгованості за надані у листопаді
2013 року медичні послуги у розмірі 11 424,25
грн. не настав, а відтак порушеного
права позивача по сплаті відповідачем
заборгованості у розмірі 11 424,25 грн. як
на момент подання заяви, так і на момент
розгляду даної справи по суті, не
існувало.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог Підприємства про
стягнення з Товариства заборгованості
у розмірі 11 424,25 грн. необхідно
відмовити, оскільки позов в цій частині
подано до суду передчасно.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог та
стягнення з Товариства на користь
Підприємства заборгованості у розмірі
22 534,50 грн.

В задоволенні позову в частині
стягнення заборгованості у розмірі 11
424,25 грн. необхідно відмовити з
викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
підприємства «Клініка «Медіком»
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ваш Асистанс» (03056, м.
Київ, вул. Дашавська, 25;
ідентифікаційний код 38022224) на користь
Приватного підприємства «Клініка
«Медіком» (04210, м. Київ, просп. Героїв
Сталінграду, 6-Д; ідентифікаційний код
31521356) заборгованість у розмірі 22 534
(двадцять дві тисячі п'ятсот тридцять
чотири) грн. 50 коп. та судовий збір у
розмірі 1 212 (одна тисяча двісті
дванадцять) грн. 37 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.06.2014 р.

Суддя
В.П. Босий