ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.2014
Справа № 905/1344/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання
Д'яковій Ю.Ю.

розглянувши матеріали справи за
позовом: Краматорського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі:
Світлівської селищної ради, с.Світле

до відповідача: Селянського
фермерського господарства "Джерело", с.
Світле

про відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням в
розмірі 10855,21 грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Осипенко Ю.С. -
посвідчення № 003174 від 01.09.2012 р.

Овчинников І.В. -
посвідчення № 016615 від 30.04.2013 р.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Краматорський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі Світлівської
селищної ради, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Селянського фермерського
господарства "Джерело" про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням в
розмірі 10855,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на те, що
відповідачем, в порушення вимог ст. ст.
96, 211 Земельного кодексу України, ст. 2, 35,
56 Закону України „Про охорону земель"
здійснюється використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідач надав пояснення по суті
спору, проти заявлених позовних вимог
заперечив, посилаючись на відсутність
заподіяної шкоди.

Прокурор позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник позивача надав письмові
пояснення, в яких підтвердив наявність
договірних відносин з відповідачем.

Суд вважає за можливе розглянути спір в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами,
оскільки їх цілком достатньо для
правильної юридичної кваліфікації
спірних правовідносин, а відсутність
належним чином повідомлених
представників сторін у світлі приписів
ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу
істотним чином не впливає на таку
кваліфікацію і не перешкоджає розгляду
справи.

Вислухавши у судовому засіданні
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
"Про землеустрій" цільове призначення
земельної ділянки є використання
земельної ділянки за призначенням,
визначеним на підставі документації із
землеустрою у встановленому порядку.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу
України, землі України за основним
цільовим призначенням поділяються на
такі категорії: землі
сільськогосподарського призначення;
землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; землі оздоровчого
призначення; землі рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісогосподарського призначення;
землі водного фонду; землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень (ч.1 ст. 20
ЗК України ).

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про
охорону земель" від 19.06.03р. №962-IV,
власники і землекористувачі, в тому
числі орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані: дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України; забезпечувати
використання земельних ділянок за
цільовим призначенням та
дотримуватися встановлених обмежень
(обтяжень) на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 91, 96 ЗК України,
власники земельних ділянок та
землекористувачі зобов'язані
забезпечувати використання землі за
цільовим призначенням.

17.12.2010 р. між Добропільською районною
державною адміністрацією
(орендодавець) та Селянським
фермерським господарством "Джерело"
(орендар) був укладений договір оренди
землі (далі за текстом - договір), згідно
умов якого орендодавець надає, а
орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку -
пасовища, яка знаходиться на території
Світлівської сільської ради за межами
населеного пункту, загальною площею
30,8148 га, кадастровий номер :01:000:1126.

Відповідно до п. 8 договір укладено на 49
років.

Згідно п. 14 договору земельна ділянка
передається в оренду для ведення
фермерського господарства. Цільове
призначення земельної ділянки - землі
сільськогосподарського призначення (п.
15 договору).

Відповідно до п. 27 договору
орендодавець має право вимагати від
орендаря використовувати земельну
ділянку за цільовим призначенням
згідно з цим договором; дотримуватись
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості грунтів;
своєчасного внесення орендної плати.

Договір зареєстровано у
Добропільському міському відділі
Донецької регіональної філії ДП «ЦДЗК
Державному комітеті України по
земельних ресурсах», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 17.12.2010 р.

За змістом п. 9. ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
невиконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням, є,
зокрема, фактичне використання
земельної ділянки, яке не відповідає її
цільовому призначенню, встановленому
при передачі земельної ділянки у
власність чи наданні в користування, в
тому числі в оренду.

Розпорядженням голови Добропільської
райдержадміністрації від 08.04.2013 р. № 132
СФГ «Джерело» надано дозвіл на
складання проекту землеустрою, що
забезпечує еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь. СФГ «Джерело» та
ТОВ «Агродонріелт» уклали договір на
розробку вищевказаного проекту, про до
теперішнього часу проекту землеустрою,
що забезпечує еколого-економічне
обґрунтування сівозміни та
впорядкування угідь не розроблено.

Крім того, п. 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р.
"Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" передбачено, що у
випадках самовільного зайняття
земельних ділянок, псування,
забруднення земель чи вчинення інших
порушень земельного законодавства
шкода відшкодовується відповідно до
ст. ст. 211, 212 ЗК України, ст. 22, 623, 1166, 1172,
1192 ЦК України особами, що її заподіяли.

Загальні умови відповідальності за
завдану майнову шкоду визначено ст.1166
Цивільного кодексу України, які
полягають у повному відшкодуванні
шкоди особою, яка її завдала.

Зокрема, частиною першою вказаної
статті встановлено, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є
встановлення судом складу
правопорушення, що включає такі
елементи: протиправність поведінки,
наявність вини (бездіяльності)
відповідної особи; причинний зв'язок
між неправомірними діями чи
бездіяльністю та шкодою, наявність
реальної шкоди.

Розмір заподіяної шкоди
розраховується на підставі Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25 липня 2007 р. N 963.

Вищим господарським судом України в
постанові Пленуму "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин" №6 від
17.05.2011р. (п. 3.9) зазначено, що підставою
для здійснення такого розрахунку є
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, які підтверджують факт
вчинення цього правопорушення, а саме:
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства; протокол про
адміністративне правопорушення;
припис (з вимогою усунення порушення
земельного законодавства); акт
обстеження земельної ділянки.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обов'язок
доказування покладено на сторони.

Відповідно до ст. 34 того ж Кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Як на підставу для застосування
відповідальності в вище зазначеному
розмірі прокурор посилається на
наступні докази: Акт перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства № 24/10/13-129451 від
30.10.2013 р., складений інспектором
Державної інспекції сільського
господарства у Донецькій області,
припис № 0277 від 30.10.2013 р., акт обстеження
земельної ділянки № 30/10/13-1 від 30.10.2013р.
та протокол про адміністративне
правопорушення № 000796 від 30.10.2013 р. та
постанову про накладення
адміністративного стягнення від 14.11.2013
р. № 14/11/13-256.

Перевірку щодо дотримання вимог
земельного законодавства відповідачем
проведено Державною інспекцією
сільського господарства в Донецькій
області (держінспектором Селезньовим
С.В.) за участю третіх осіб (ОСОБА_4 та
ОСОБА_5) в період з 24.10.2013 р. по 30.10.2013 р.

30.10.2013 р. за результатами перевірки
складено відповідний акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, акт обстеження
земельної ділянки, припис, протокол про
адміністративне правопорушення.

Перевіркою встановлено та в акті
перевірки зафіксовано, зокрема, що СФГ
«Джерело» не виконуються вимоги щодо
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням, використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням.

В акті перевірки зазначено, що керівник
СФГ «Джерело» від пояснень та підпису
акту відмовився.

Приписом від 30.10.2013 р. № 0277 за
результатами проведеної перевірки
зобов'язано відповідача усунути
виявлені порушення земельного
законодавства України та про виконання
припису повідомити в строк до 29.11.2013 р.

30.10.2013 року, відносно керівника СФГ
«Джерело» ОСОБА_6 було складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 000796.

Постановою від 14.11.2013 року на
вищезазначену особу Державною
екологічною інспекцією в Донецькій
області було накладено
адміністративне стягнення за вчинене
правопорушення.

Державним інспектором сільського
господарства в Донецькій області
Селезньовим С.В. на підставі
матеріалів перевірки зроблено
розрахунок розміру шкоди на суму 10855,21
грн.

В судових засіданнях прокурор та
представник позивача пояснили, що
розрахунок здійснено на підставі
методики визначення розміру шкоди,
заподіяної самовільним зайняттям,
використанням земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняттям
ґрунтового покриву без спеціального
дозволу, затверджена затверджена
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.07.2007 N 963" та акт 30.10.2013 р.

Згідно наданого суду акту обстеження
земельної ділянки № 30/10/13-1 від 30.10.2013 р.
державним інспектором сільського
господарства в Донецькій області
Селезньовим С.В. в присутності свідків
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дані свідків не
зазначено) здійснено обстеження
земельної ділянки площею 30,8148 га з
цільовим призначенням - пасовища. З
вище означено документу, як із
долученого до справи акту перевірки
від 30.10.2013 р., план-схеми земельної
ділянки та наданих в судових
засіданнях пояснень слідує, що саме
вирощування кукурудзи та озимої
пшениці є такими, що призвели до
використання земельної ділянки з
порушенням вимог земельного
законодавства.

Між тим, в долученому до справи
розрахунку шкоди заподіяної державі
внаслідок порушення вимог земельного
законодавства, пов'язаних з нецільовим
використанням земельної ділянки, який
став підставою для стягнення розміру
шкоди, заявленої прокурором в позові,
зазначено загальну площу земельної
ділянки, яка використовується
відповідачем для вирощування
кукурудзи та озимої пшениці розміром
30,8148 га на території Світлівської
сільської ради за межами населеного
пункту.

Враховуючи, що надані суду докази в їх
сукупності підтверджують проведення
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
відповідачем належним чином та
наданими суду документами доведено
розмір заподіяної шкоди, господарський
суд дійшов висновку про задоволення
позову та стягнення заявленої
прокурором суми шкоди.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 5, 40, 47, 51, 68, 69 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Краматорського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Світлівської селищної
ради до Селянського фермерського
господарства "Джерело" про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням в
розмірі 10855,21 грн. - задовольнити.

Стягнути з Селянського фермерського
господарства "Джерело" (85064, Донецька
область, с. Світле, вул. Шкільна, 19А;
) на користь фонду охорони
навколишнього природного середовища
Світлівської сільської ради
матеріальні збитки, у зв'язку з
використанням земельної ділянки в
розмірі 10855,21 грн.

Стягнути з Селянського фермерського
господарства "Джерело" (85064, Донецька
область, с. Світле, вул. Шкільна, 19А;
) на користь держави судовий
збір у розмірі 1827,00 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Донецького апеляційного
господарського суду через
господарський суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
оголошення. Рішення господарського
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 26.05.2014 року.

Суддя
Ю.В.
Бокова