ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р.
Справа № 909/204/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого - судді
Давид Л.Л.

Суддів
Данко Л.С.

Гриців В.М.

при секретарі судового засідання
Карнидал Л.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" № 15-3470 від
05.05.2014р.

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 15.04.2014р.

у справі № 909/204/14 (суддя - П.А. Шкіндер)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром", м. Суми

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Галтехнопарк", м.
Галич Івано-Франківської області

про стягнення 17 580, 68грн.
заборгованості, з яких: 17 508,25грн.- сума
боргу, 35,02грн. - інфляційні збитки та
37,41грн.- 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача: Слівінська В.М. -
представник (довіреність №24 від 01.03.14
р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 15.04.2014 р.
у справі № 909/204/14 відмовлено в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства
«Сумихімпром», м. Суми (надалі - Позивач)
до ТзОВ «Галтехнопарк» м. Галич,
Галицький район, Івано-Франківська
область (надалі - Відповідач) про
стягнення 17 580,68 грн. заборгованості, з
яких: 17 508,25 грн. сума боргу, 35,02 грн.
інфляційні збитки та 37,41 - 3% річних.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що у зобов»язанні між
сторонами не встановлений строк його
виконання, і Позивачем не доведено суду
факту звернення Відповідача із вимогою
про поставку товару чи повернення
коштів, а відтак у Відповідача не
виникло обов»язку виконання
зобов»язання щодо повернення коштів, а
відтак в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач - ПАТ «Сумихімпром», - не
погодившись з винесеним рішенням,
подав апеляційну скаргу №15-3470 від
05.05.2014 р. в якій посилається на те, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм чинного законодавства
та з неповним дослідженням матеріалів
та обставин справи, а саме:

- судом, не взято до уваги того, що
сторони додатками №1,2, 3 та 4 до Договору
чітко встановили вичерпну кількість
товару , що зобов»язаний поставити
Відповідач та чітко визначили суму
грошових коштів, які зі свого боку
зобов»язаний сплатити Скаржник.
Знаходження у Відповідача грошових
коштів в сумі 17 508,25 грн. не
врегульовано Договором та Додатками до
нього, а відтак утримання такої суми є
безпідставним та незаконним, а тому
посилання суду на п. 2.1. та 10.2 Договору,
яким визначена орієнтовна сума та
строк дії Договору, не є підставою для
законного користування Відповідачем
грошовими коштами Скаржника в сумі 17
508,25 грн.;

- судом, не взято до уваги, що
Позивач звертався до Відповідача з
вимогою повернути грошові кошти
листами №27-3853 від 13.11.2013 р. та №27-28 від
15.01.2014 р. Підтвердженням такого
звернення є не лише лист відповідача
№211 від 22.01.2014 р. (оформлений на бланку
Відповідача та скріплений печаткою
підприємства), яким останній повністю
визнає заборгованість та
зобов»язується повернути її в строк до
15.02.2014 р., але й акт звірки
взаєморозрахунків, в якому зазначено,
що станом на 31.10.2014 р. Відповідач має
заборгованість перед Скаржником в сумі
17 508,33 грн.

- Позивача фактично не може
довести повноваження начальника
комерційного відділу Відповідача
ОСОБА_3 оскільки такою інформацією
володіє лише Відповідач , а відтак таку
вимогу вважає незаконною і такою, що
порушує норми процесуального права.

Дані обставини Скаржник вважає
безумовною підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду
та просить прийняти нове, яким позовні
вимоги - задоволити.

Відповідач - ТзОВ «Галтехнопарк», - у
відзиві за вих. №31/14 від 29.05.2014 р.
заперечує доводи апеляційної скарги,
посилаючись на те, що в договорі не
передбачено односторонньої відмови
від договору і між сторонами не було
укладено додаткових угод про
розірвання Договору, таким чином
договір діє до 31.08.2014 р., згідно п.10.2
останнього. Щодо посилання Скаржника
на лист №211 від 22.01.2014 р., такий не може
братися до уваги, оскільки особа, яка
його підписала не наділена
розпорядчими функціями, та не має права
підписувати жодних документів ТзОВ
«Галтехнопарк». Відповідно до цього,
просить рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення, як
безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу ПАТ
«Сумихімпром» на рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 15.04.2014 р.
у справі №909/204/14 та призначено до
розгляду в судове засідання на 02.06.2014 р.
в складі колегії: головуючого судді
Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М., Кордюк
Г.Т.

Розпорядженням Голови суду від 02.06.2014 р.
у зв»язку із перебуванням у
відрядженні судді Кордюк Г.Т., у склад
колегії по розгляду справи №909/204/14
введено суддю Данко Л.С.

02.06.2014 р. в канцелярію суду від
представника Позивача надійшло
клопотання від 28.05.2014 р. №15-4338, в якому
останній просить в зв»язку з важким
фінансовим становищем на підприємстві,
розглянути апеляційну скаргу №15-3470 від
30.04.2014 р. по справі №909/204/14 без участі
представника ПАТ «Сумихімпром» за
наявними доказами у справі.

Враховуючи клопотання Позивача про
розгляд справи без його участі та
пояснення представника Відповідача по
суті апеляційної скарги дані в
судовому засіданні, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду ухвалила
розглядати справу по наявних у ній
матеріалах.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою та відзивом на
неї, оцінивши зібрані докази,
заслухавши пояснення представника
Відповідача, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про відповідність рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області нормам
чинного законодавства, матеріалам та
обставинам справи, виходячи з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, визнання або оспорювання.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.509
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) зобов»язання є
правовідношенням, в якому одна сторона
(боржник) зобов»язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов»язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність ,
зобов»язується передати уу
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов»язаних з
особистим ,сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов»язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

21.08.2013 р. ТзОВ «Галтехнопарк» (надалі -
«Постачальник») та ПАТ «Сумихімпром»
(надалі - Покупець») уклали договір
поставки №27-21/08-27 (а.с.12-13), згідно п. 1.1
якого визначено, що в порядку та на
умовах, визначених цим Договором ,
Постачальник зобов»язується передати
у власність Покупця вапно кускове
(надалі товар) за цінами, в асортименті
та кількості , що погоджується
сторонами додатково в Додатках або
Специфікаціях , які є невід»ємною
частиною Договору, а Покупець
зобов»язаний прийняти та оплатити
Товар на умовах, встановлених цим
Договором.

В подальшому, сторонами укладено
додатки до договору поставки №1 від
21.08.2013 р. (а.с.14), №2 від 23.09.2013 р. (а.с.15) №3
від 09.10.2013 р. (а.с.16) та №4 від 28.10.2013 р.
(а.с.16 зворот), якими врегульовано
питання щодо якості товару, умов
поставки та оплати товару.

У відповідності до Додатку №3 від 09.10.2013
р. до укладеного договору поставки
№27-21/08-27 від 21.08.2013 р. сторони досягнули
згоди про поставку Відповідачеві
Позивачу 1000 т. вапна будівельного
негашеного кускового за ціною 1015,00 грн.
за одну тону. Загальна сума по додатку
до договору складає 1015000,00 грн.

Додатком №4 від 28.20.2013 р. змінено п. 1
Додатку №3 від 09.10.2013 р. щодо кількості
товару, а саме зменшено його кількість
до 267,95 тон, змінено п. 2 Додатку №3 від
09.10.2013 р. щодо ціни товару, а саме
зменшено його ціну до 965,00 грн. та
визначено суму договору, яка складає
258571,75 грн.

На виконання умов Договору поставки
№27-21/08-27 від 21.08.2013 р. та додатків до
нього, Відповідачем була поставлена
продукція Позивачу, що підтверджується
зокрема: накладними - №39127543 (а.с.7),
№39127360 (а.с.9), №39137740 (а.с.11), №39138045 (а.с.13),
№39468202 (а.с.17), №39494778 (а.с.19), №39684592 (а.с.23),
№39755335 (а.с.26), №39755301 (а.с.29), №39787957 (а.с.32);
видатковими накладними -№487 від 30.08.2013
р. (а.с.8), №488 від 30.08.2013 р. (а.с.10), №489 від
31.08.2013 р. (а.с.12), №490 від 31.08.2013 р. (а.с.14),
№547 від 26.09.2013 р. (а.с.18), №549 від 28.09.2013 р.
(а.с.30), №568 від 13.10.2013 р. (а.с.24), №601 від
31.10.2013 р. (а.с.25), №582 від 18.10.2013 р. (а.с.27),
№603 від 31.10.2013 р. (а.с.28), №581 від 18.10.2013 р.
(а.с.30), №602 від 31.10.2013 р. (а.с.40), №597 від
21.10.2013 р. (а.с.33), №604 від 31.10.2013 р. (а.с.34) та
платіжними дорученнями №43500 від 23.08.2013
р. (а.с.25), №44518 від 25.09.2013 р. (а.с.30), №44978
від 08.10.2013 р. (а.с.31), №45152 від 14.10.2013 р.
(а.с.44), №45164 від 15.10.2013 р. (а.с.45).

На виконання умов Додатку №4 від 28.10.2013
р. до договору поставки №27-21/08-27 від
21.08.2013 р. Відповідачем поставлено 267,95
тон товару, за що Позивачем проплачено
267,95 грн., що на 17 508,25 грн. більше, ніж
встановлено Додатком №4 від 28.10.2013 р. до
договору поставки №27-21/08-27 від 21.08.13 р.

Покликання Апелянта на те, що Додатком
№4 змінено пункти 1,2 та 3 Додатку №3 від
09.10.2014 р. , а тому місцевий господарський
суд безпідставно посилається на обсяг
та ціну товару, встановлені Додатком
№3. Однак, з тексту пункту третього
Додатку №4 до Договору поставки
№27-21/08-27 від 21 серпня 2013 р. вбачається,
що зміст такого стосується лише пункту
3 Додатку №4, а не Договору в цілому, про
що свідчить відповідний запис: «сума
цього Додатку складає - 258571,75 грн. , в т.
ч. ПДВ - 43 095,29 грн. .

Згідно з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов»язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом; зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов»язання не
допускається .

У відповідності до вимог ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов»язанні встановлений строк
(термін) його виконання , то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов»язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати , підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов»язку не встановлений або
визначений моментом пред»явленняч
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов»язок у
семиденний строк від дня пред»явлення
вимоги, якщо обов»язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Місцевим господарським судом вірно
зазначено, що факт поставки товару за
видатковими накладними, які наявні в
матеріалах справи, мають істотне
значення для встановлення моменту
виникнення у Відповідача зобов»язання
поставити оплачений товар - чи згідно
умов договору №27-21/08-27 від 21.0.2013 р. чи
згідно приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України.

В даному випадку не встановлений строк
його виконання, а Позивачем не доведено
ні суду першої інстанції, ні
апеляційній інстанції факту звернення
до Відповідача із вимогою про поставку
товару чи повернення коштів.

Крім цього, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
зазначає, що одностороння відмова від
виконання зобов»язання не
допускається, така відмова не
передбачена договором, також сторонами
не було укладено додаткових угод про
розірвання такого, а відтак Договір діє
до 31.08.2014 р., згідно п.10.2. останнього.

Позивач, як і в суді першої інстанції,
так і в апеляційній інстанції в
обґрунтування своїх вимог посилається
на лист №211 від 22.01.2014 р. за підписом
начальника комерційного відділу ТзОВ
«Галтехнопарк» ОСОБА_3 про
зобов»язання повернення грошових
коштів в розмірі 17 508, 25 грн. на адресу
ПАТ «Сумихімпром» до 15.02.2014 р. (а.с.50).

У відповідності до вимог ч. 2 ст.34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 129 Конституції
України, основними засадами
судочинства, зокрема, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
суду, про те що лист Позивача №211 від
22.01.2014 р. не є належним та допустимим
доказом у справі згідно ст. 33, 34 ГПК
України, оскільки Позивачем не
доведено, що особа яка підписала даний
лист наділена розпорядчими функціями.

Відповідно до цього, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського, що
у Відповідача не виникло обов»язку
виконання зобов»язання щодо
повернення коштів, оскільки строк
виконання зобов»язання ще не настав.

Враховуючи наведене, відповідно і
вимога Позивача про стягнення 35,02 грн.
інфляційних збитків та 37,41 грн. - 3%
річних є безпідставною.

У відповідності до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та
враховуючи, що доводами апеляційної
скарги правомірності висновків суду
першої інстанції не спростовано,
обставини, які відповідно до статті 104
ГПК України є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції, в порядку статтей 33,34 ГПК
України, апелянтом не доведено, а
оскаржуване судове рішення прийняте у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, фактичними
обставинами та матеріалами справи,
апеляційний господарський суд підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну
скаргу залишено без задоволення,
витрати по сплаті судового збору за
перегляд рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України відносяться на Скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України,

Львівський апеляційний господарський
суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 15.04.2014 р.
у справі № 909/204/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу ПАТ «Сумихімпром»
№15-3470 від 05.05.2014 р. - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Справу № 909/204/14 повернути
Господарському суду
Івано-Франківської області.

повний текст постанови підписано 05.06.2014
р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Гриців В.М.