Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" червня 2014 р.
Справа № 906/146/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гнисюка С.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Криворог І.О. - дов. від
24.10.2012;

від відповідача: не з'явився

від 3-ї особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг" (м.
Київ)

до: Публічного акціонерного товариства
Овруцький гірничо-збагачувальний
комбінат "Кварцит" (смт. Першотравневе,
Овруцький район, Житомирська область)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Державної
інспекції сільського господарства
України в Житомирській області (м.
Житомир)

про визнання права власності на рухоме
майно та скасування державної
реєстрації

В провадженні господарського суду
перебуває справа за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"УніКредит Лізинг" (далі - позивач, ТОВ
"УніКредит Лізинг") до Публічного
акціонерного товариства Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит" (далі-відповідач, ПАТ
Овруцький гірничо-збагачувальний
комбінат "Кварцит") про визнання права
власності на рухоме майно -
навантажувач Volvo L220 F 2007 року випуску,
серійний (заводський) №L220FV6160, номер
двигуна 629153, державний номер 11209АE та
скасування державної реєстрації.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 11.03.2014,
зокрема, залучено до участі у справі
Державну інспекцію сільського
господарства України в Житомирській
області (ідентифікаційний код 38035841,
місцезнаходження: 10014, м. Житомир,
майдан С.П. Корольова, 2) як третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 25.04.2014
прийнято справу №906/146/14 до свого
провадження, судове засідання
призначено на 05.06.2014, зобов'язано
сторони та третю особу надати суду
необхідні докази по справі.

05.05.2014 на адресу господарського суду
Житомирської області надійшов лист від
Державної інспекції сільського
господарства №03/2036 від 30.04.2014, згідно
якого повідомляється, що за Публічним
акціонерним товариством Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит" (смт. Першотравневе, Овруцький
район, Житомирська область) в
управлінні технічного нагляду
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
зареєстрований навантажувач
фронтальний VOLVOL220F, 2007 року випуску,
державний номер 11209АЕ.

05.06.2014 на адресу господарського суду
Житомирської області надійшов лист від
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
№12-07/28/1 від 04.06.2014 з якого вбачається, що
станом на 04.06.2014 відповідно до
уніфікованої автоматизованої
електронно-облікової системи
"Коропорація 2" за ВАТ "Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит", поміж іншої техніки
рахується навантажувач фронтальний VOLVO
L220F, державний номер 11209АЕ, 2007 року
випуску, номер двигуна 629153. До листа
додано витяг з УАЕОС "Корпорація 2".

В засіданні суду 05.06.2014 представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі та надав суду для огляду
оригінали документів, а саме: договір
фінансового лізингу №247-LD від 04.10.2007 з
додатками №1-4; виконавчий напис від
22.04.2013; контракт купівлі-продажу №247-LD/PC
від 04.10.2007 з додатками №1-3. Надав усні
пояснення в обгрунтування позовних
вимог.

Суд оглянув у судовому засіданні 05.06.2014
оригінали вказаних документів.

Відповідач свого представника в
засідання суду 05.06.2014 не направив. Про
причини неявки суд не повідомлено.
Доказів на спростування доводів,
викладених в позовній заяві, суду не
надано. Вимоги ухвали суду від 25.04.2014 не
виконано.

Про дату та час судового засідання
відповідач повідомлений судом
належним чином, про що свідчить
рекомендоване поштове повідомлення
про вручення 28.04.2014 поштового
відправлення суду (ухвали від 25.04.2014).

Третя особа - Державна інспекція
сільського господарства свого
представника в засідання суду 05.06.2014 не
направила. Про причини неявки суд не
повідомлено. Копію ухвали
господарського суду Житомирської
області від 25.04.2014 отримано, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення, яке повернулось до
господарського суду Житомирської
області.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує
сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами.
Явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Тому, суд вважає за можливе, відповідно
до ст. 75 ГПК України, розглянути справу
без участі відповідача за наявними в
ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд Житомирської
області, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2007 між Відкритим акціонерним
товариством "Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит", який перейменовано у
Публічне акціонерне товариство
"Овруцький гірничо-збагачувальний
комбінат "Кварцит" (далі -
лізингоодержувач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "УніКредит
Лізинг" (далі - лізингодавець) укладено
договір фінансового лізингу №247-LD (далі
- Договір фінансового лізингу), (а.с.15-37).

На виконання умов Договору
лізингодавець придбав у обраного
лізингоодержувачем продавця обраний
предмет лізингу та передав його у
користування лізингоодержувачу, що
підтверджується актом
приймання-передачі від 06.12.2007, який на
думку позивача, є доказом належного
виконання лізингодавцем взятих на себе
зобов'язань. У свою чергу, як зазначає
позивач, лізингоодержувач зобов'язаний
був сплачувати за користування
предметом лізингу лізингові платежі,
згідно графіку платежів (Додаток №2 до
Договору фінансового лізингу, а.с.40).

У зв'язку з тим, що лізингоодержувач не
виконував зобов'язань з оплати
лізингових платежів належним чином,
вищевказаний Договір був припинений в
односторонньому порядку на підставі
повідомлення про відмову від договору
фінансового лізингу вих. №661 від 20.03.2013
(а.с. 67), а предмет лізингу був
повернутий ТОВ "УніКредит Лізинг" на
підставі виконавчого напису нотаріуса
від 22.04.2013.

ТОВ "УніКредит Лізинг" направлено запит
до Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
щодо інформації стосовно власника
навантажувача Volvo L220 F 2007 року випуску,
серійний (заводський) №L220FV6160, номер
двигуна 629153, державний номер 11209АE.

Згідно відповіді Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області, ТОВ "УніКредит
Лізинг" виявлено, що власником предмету
лізингу - навантажувача (Volvo L220 F 2007 року
випуску, серійний (заводський) №L220FV6160,
номер двигуна 629153, державний номер
11209АE) вказано ВАТ "Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит".

Проте, як вказує позивач, відповідач не
є та не може бути власником предмету
лізингу, оскільки власником
зазначеного навантажувача є ТОВ
"УніКредит Лізинг", що також обумовлено
у п. 6.3 Договору та в акті приймання -
передачі від 06.12.2007.

Враховуючи наведене, позивач пояснює,
що він, як власник, позбавлений
можливості реалізувати своє право
розпорядження вказаним майном.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на ст.ст. 316, 319, 320, 321, 334, 392, 658
Цивільного кодексу України та просить
суд задовольнити позов.

Відповідач за підставами пред'явлення
та предметом позов не оспорив, відзиву
на позовну заяву не надав.

Третя особа - Державна інспекція
сільського господарства в
Житомирській області на вимогу суду
надіслала письмове пояснення згідно
якого повідомляється, що державна
реєстрація навантажувача (Volvo L220 F 2007
року випуску, серійний (заводський)
№L220FV6160, номер двигуна 629153, державний
номер 11209АE) здійснювалась Інспекцією
державного технічного нагляду
Житомирської обласної державної
адміністрації відповідно до правил
державної реєстрації та обліку
тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських, дорожньо -
будівельних і меліоративних машин,
сільськогосподарської техніки, інших
механізмів затверджених наказом
Міністерства аграрної політики
України від 11.06.2004 №21, зареєстровано в
Мінюсті 23.06.2004 за №772/9371 (чинним на час
проведення реєстрації). Також,
зазначає, що відповідно до положення
про Державну інспекцію сільського
господарства в Житомирській області,
затвердженого наказом
Держсільгоспінспекції України від
28.02.2012 №104, остання не є
правонаступником прав та обов'язків
Інспекції державного технічного
нагляду Житомирської обласної
державної адміністрації. Тому у
Державній інспекції сільського
господарства в Житомирській області
відсутні документи, на підставі яких у
2008 році було проведено державну
реєстрацію навантажувача, окрім
відомостей, які наявні в державному
реєстрі машин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані сторонами докази на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, господарський суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Як зазначено у статті 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Захист свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в суді
кожна особа вправі здійснювати шляхом
звернення з позовом, предмет якого або
кореспондує із способами захисту,
визначеними у ст. 16 ЦК України та ст.20 ГК
України, або визначеними договором, або
іншим законом.

Так, одним із способів захисту
цивільного права та інтересу може бути
вимога про визнання права власності
(гл.29 Цивільного кодексу України "
Захист права власності" ).

Відповідно до ст.392 ЦК України позовом
про визнання права власності є
позадоговірний позов власника майна
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також в разі втрати ним
документа, що засвідчує його право
власності.

Метою використання вказаного позову є
усунення невизначеності відносин
власності щодо індивідуально
визначеного майна, власником якого є
позивач або отримання документа, що
засвідчує його право власності та був
раніше втрачений ним.

Позов про визнання права власності є
речово-правовим, вимоги якого звернені
не до відповідача, а до суду, який
повинен на підставі обставин, що
підтверджують право власності
позивача на майно, та безспірних
доказів підтвердити наявність у
позивача права власності на відповідне
майно.

З врахуванням викладеного, обов'язком
позивача у спорі про визнання права
власності є доведення обставин набуття
прав власника на спірне майно та,
відповідно, обставин припинення цього
права у попереднього власника, у разі
якщо таке право було набуте за
правочином.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що
правом власності є право особи на річ
(майно), яке воно здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших.

Статтями 317, 319 ЦК України законодавець
встановив, що власникові належить
право володіння, користування та
розпорядження своїм майном; власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно статті 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Так, матеріалами справи підтверджено,
що спірне майно перебувало у
користуванні та володінні відповідача
на підставі укладеного сторонами
Договору фінансового лізингу №247-LD від
04.10.2007, згідно п. 1.1. якого, лізингодавець
приймає на себе зобов'язання придбати
предмет лізингу у власність від
продавця (відповідно до встановлених
лізингоодержувачем специфікацій та
умов, передбачених у цьому Договорі,
зокрема, у Додатку №1 до цього Договору)
та передати предмет лізингу у
користування лізингоодержувачу на
строк та на умовах, визначених цим
Договором, з урахуванням того, що
продавець був обраний
лізингоодержувачем. Ціна предмета
лізингу становить еквівалент 411 900,00
(чотириста одинадцять тисяч дев'ятсот,
00 центів) Доларів США у т.ч. ПДВ.

За умовами п. 1.3. Договору, строк лізингу
починається з дати передачі та
закінчується в останню дату платежу,
зазначену у Додатку №2 до цього
Договору, якщо інше не передбачено
умовами цього договору.
Лізингоодержувач не має права
односторонньо розірвати цей договір до
закінчення строку лізингу.

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Як вбачається з акту
приймання-передачі від 06.12.2007, предмет
лізингу було передано відповідачу. При
цьому, у п. 3 вказаного акту зазначено,
що лізингоодержувач визнає право
власності лізингодавця на предмет
лізингу та підтверджує, що йому
надається виключно право володіння та
користування вищезазначеним предметом
лізингу відповідно до положень
Договору фінансового лізингу №247-LD від
04.10.2007.

Також матеріалами справи, зокрема
актом від 27.05.2013 про передачу стягувачу
предметів, зазначених у виконавчому
документі (а.с. 45) підтверджено, що
предмет лізингу був повернутий ТОВ
"УніКредит Лізинг" на підставі
виконавчого напису нотаріуса №1539 від
22.04.2013. Факт перебування у позивача
предмету лізингу як на час звернення з
позовом до суду, так і на час розгляду
справи підтверджено і представником
позивача в процесі вирішення спору.

Що стосується набуття права власності
на навантажувач Volvo L220 F 2007 року випуску,
серійний (заводський) №L220FV6160, номер
двигуна 629153, державний номер 11209АE
позивачем, судом було встановлено, що
04.10.2007 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вольтех" (продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"
(лізингодавець) та Відкритим
акціонерним товариством"Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит" (лізингоодержувач), укладено
Контракт купівлі-продажу №247-LD/РС
(а.с.46-54), згідно п. 1.1. якого продавець
зобов'язаний продати, а лізингодавець
зобов'язаний купити для подальшої
передачі у фінансовий лізинг
лізингоодержувачу (відповідно до
Договору фінансового лізингу №247-LD від
04.10.2007): 1 (один) колісний екскаватор Volvo
моделі L220F, виробництво компанії Volvo
Констракшн Еквіпмент, надалі
іменований "Виробник", надалі іменоване
"Предмет Лізингу" в цілому та
відповідно як окремі його складові,
зазначені в Додатку 1 "Специфікація" до
цього Контракту.

На виконання умов Контракту продавцем
було поставлено вищевказаний
навантажувач позивачу (а.с. 60), а
останнім прийнято та оплачено товар, що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 66).

Згідно статті 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином позивач правомірно набув
право власності на навантажувач Volvo L220 F
2007 року випуску, серійний (заводський)
№L220FV6160, номер двигуна 629153, державний
номер 11209АE.

У відповідності до ч. ст. 34 Закону
України "Про дорожній рух" від 30.06.1993, №
3353-XII, власники транспортних засобів
зобов'язані зареєструвати належні їм
транспортні засоби протягом десяти діб
після їх придбання, одержання або
виникнення обставин, що потребують
внесення змін у реєстраційні
документи.

Згідно п. 2.1. Правил державної
реєстрації та обліку тракторів,
самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів, затверджених наказом
Міністерства аграрної політики від
11.06.2004, № 221 (що діяли в період
розмитнення навантажувача), власники
машин - юридичні та фізичні особи або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати машини
протягом 10 діб після придбання, митного
оформлення та тимчасового ввезення на
територію України або виникнення інших
обставин, що є підставою для проведення
реєстраційних дій.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що транспортний засіб позивачем не
було зареєстровано, а передано
відповідачу у лізинг на підставі
Договору фінансового лізингу №247-LD, що
узгоджується з п. 6.3. останнього, яким
обумовлено, що лізингоодержувач
зобов'язується і несе відповідальність
за забезпечення того, щоб в документах,
які засвідчують реєстрацію предмета
лізингу в Україні (якщо така реєстрація
вимагається українським
законодавством), лізингодавець був
зазначений як власник предмета лізингу
і щоб вони містили інформацію про цей
Договір. Предмет лізингу може бути
зареєстрований на ім'я
лізингоодержувача як отримувача права
на реєстрацію предмета лізингу, однак,
в реєстраційних документах завжди
повинно бути зазначено право власності
лізингодавця на предмет лізингу на
строк лізингу для забезпечення
реалізації його переважного права на
предмет лізингу незалежно від того, на
чиє ім'я він зареєстрований.

Також, згідно п. 10.3. договору
фінансового лізингу, лізингодавець
залишається єдиним беззаперечним
власником предмета лізингу.
Лізингоодержувач зобов'язаний
належним чином за власний рахунок
захищати право власності та інші права
лізингодавця на предмет лізингу в
незалежності від того чи вимагає це
лізингодавець.

Натомість, у 2008 році, Державною
інспекцією з технічного нагляду в
Житомирській області право власності
на навантажувач Volvo L220 F 2007 року випуску,
серійний (заводський) №L220FV6160, номер
двигуна 629153, державний номер 11209АE, було
зареєстровано за лізингоодержувачем
(відповідачем).

Тобто, вказані дії з реєстрації дійсно
спричинили порушення права власності
позивача, для відновлення якого подано
даний позов.

Частиною 1 ст. 392 ЦК України передбачено,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Слід зазначити, що необхідність
звернення позивача до суду з даним
позовом вбачається також з приписів
Порядку відомчої реєстрації та зняття
з обліку тракторів, самохідних шасі,
самохідних сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, сільськогосподарської техніки,
інших механізмів, затвердженого
Постановою КМ України, від 08.07.2009, № 694,
чинного на час виявлення позивачем
спірних обставин та на час розгляду
спору, згідно п.4. якого, машина
реєструється протягом семи днів на
підставі заяви власника або
уповноваженої ним особи, яка подається
державному інспектору у відповідному
районі, у разі, коли документи, що
додаються до заяви, подані у повному
обсязі. До заяви додаються, зокрема,
документи, що підтверджують право
власності або правомірність
використання машини; свідоцтво про
реєстрацію машини з відміткою про її
зняття з обліку попереднім власником
(якщо машина перебувала в експлуатації
та була зареєстрована в інспекції чи
іншому державному органі).

При цьому, згідно п. 11. вказаного
Порядку, реєстрація машин скасовується
інспекцією у разі встановлення факту,
що подано підроблені документи, або
факту знищення, підроблення
ідентифікаційного номера машини, її
складових частин (вузлів і агрегатів).
Інформація про зазначені факти і такі
документи негайно передаються до
правоохоронних органів. Реєстрація
машини може також скасовуватися в
інших випадках, передбачених законом,
зокрема за рішенням суду.

Однак, в процесі розгляду справи судом
встановлено, що функції по здійсненню
реєстрації та обліку машин, видачі на
них номерних знаків, веденню
реєстраційних документів, покладено на
Державну інспекцію сільського
господарства в Житомирській області та
відповідає п. 2. Порядку, згідно якого
реєстрація та зняття з обліку машин
проводяться державними інспекціями
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах (далі -
інспекції).

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 12 грудня 2011 р. N 1300 "Про
утворення територіальних органів
Державної інспекції сільського
господарства" та Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства в Житомирській області,
остання не являється правонаступником
Інспекції державного технічного
нагляду Житомирської обласної
державної адміністрації, що було також
підтверджено в процесі розгляду справи
представником Державної інспекції
сільського господарства. Представник
Державної інспекції сільського
господарства також пояснив, що
Інспекція не наділена правом
скасовувати реєстрацію транспортних
засобів, проведену Державною
інспекцією з технічного нагляду в
Житомирській області, зауваживши і про
відсутність документів, на підставі
яких проводилася ця реєстрація.

Отже, зважаючи на припинення без
правонаступництва Державної інспекції
з технічного нагляду в Житомирській
області, якою було проведено
реєстрацію права власності право
власності відповідача на навантажувач,
у позивача взагалі відсутня можливість
звернутися до вказаного органу
держави, як в судовому, так і в
позасудовому порядку з метою усунення
допущеного порушення при реєстрації
навантажувача для відновлення свого
права власності на нього.

За вказаного та враховуючи, що дії
відповідача по реєстрації
транспортного засобу свідчать про
невизнання ним права власності
позивача на навантажувач Volvo L220 F 2007
року випуску, серійний (заводський)
№L220FV6160, номер двигуна 629153, державний
номер 11209АE та про порушення цього
права, вимога позивача про визнання за
ним права власності на вищевказаний
навантажувач є обґрунтованою та такою,
що підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про скасування
державної реєстрації навантажувача, то
з вищенаведеного вбачається, що
вказана вимога не стосується
відповідача у справі та не може бути
ним виконана, оскільки як державна
реєстрація, так і її скасування
здійснюються відповідними органами
держави.

До того ж, скасувати державну
реєстрацію за рішенням суду Інспекція
зобов'язана лише після набрання
відповідним рішенням законної сили,
натомість з позовної заяви не
вбачається і спору з цього приводу з
Державною інспекцією сільського
господарства, тому на час вирішення
спору, вказана вимога, крім іншого, є
передчасною.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог щодо скасування
державної реєстрації слід відмовити.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести
належними та допустимими у справі
доказами ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
або відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін.

Однак, відповідач доказів на
спростування викладених у позовній
заяві обставин суду не надав. При цьому,
позивач довів суду обґрунтованість
заявлених позовних вимог належними та
допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
частині визнання за позивачем права
власності на навантажувач Volvo L220 F 2007
року випуску, серійний (заводський)
№L220FV6160, номер двигуна 629153, державний
номер 11209АE. В частині вимоги про
скасування державної реєстрації
вказаного навантажувача, суд
відмовляє.

Оскільки позов до відповідача
задоволено в частині вимоги майнового
характеру (п. 2.2.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
судовий збір з позовної заяви, зокрема,
про визнання права власності на майно,
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру), судові витрати в
цій частині, згідно ч.2 ст. 49 ГПК України,
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32-34, 49, 69, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд Житомирської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"
(04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного,
буд 22/1, ід. код 33942232) право власності на
навантажувач Volvo L220 F 2007 року випуску,
серійний (заводський) №L220FV6160, номер
двигуна 629153, державний номер 11209АE.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит" (11114, Житомирська обл.,
Овруцький р-н., смт. Першотравневе, вул.
Леніна, буд. 1, ід. код 00191879) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УніКредит Лізинг"
(04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного,
буд 22/1, ід. код 33942232): 15 468 грн. 24 коп
(п'ятнадцять тисяч чотириста шістдесят
вісім гривень 24 копійки) судового
збору.

4. В частині скасування державної
реєстрації навантажувача Volvo L220 F 2007
року випуску, серійний (заводський)
№L220FV6160, номер двигуна 629153, державний
номер 11209АE, зареєстрованого Інспекцією
державного технічного нагляду
Житомирської обласної державної
адміністрації (м. Житомир) - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
Гнисюк С.Д.

Віддрукувати:

1 - у спр.

2 - позивачу - ТОВ "УніКредит Лізинг" (04070,
м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 22/1) -
рек. з повід.;

3 - відповідачу - ПАТ Овруцький
гірничо-збагачувальний комбінат
"Кварцит" (11100, Житомирська обл.,
Овруцький район, смт. Першотравневе,
вул. Леніна, 1) - рек. з повід;

4 - 3-й особі - ДІСГ в Житомирській
області (10014, м. Житомир, майдан С.П.
Корольова, 2) - рек.з повід.