ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р. Справа № 909/506/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі: судді Фанди О.М., при
секретарі судового засідання Поліводі
С.В., розглянувши справу

за позовом: Прокурора Галицького
району, вул. Січинського, 7а, м. Галич,
Івано-Франківська область, 77100 в
інтересах держави в особі Медухівської
сільської ради, с. Медуха, Галицький
район, Івано-Франківська область,77145

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,77100

про стягнення заборгованості за оренду
землі в сумі 7 659 грн. 79 коп.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Головашкін Віталій
Анатолійович - старший прокурор
прокуратури Галицького району
(службове посвідчення № 011611 від 26.10.2012
року)

від прокуратури: Гарасимик Тарас
Олегович - прокурор відділу
прокуратури м. Івано-Франківська
(службове посвідчення № 011571 від 26.10.2012
року)

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

встановив: Прокурор Галицького району
звернувся до господарського суду
Івано-Франківської області в інтересах
держави в особі Медухівської сільської
ради до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
оренду землі в сумі 7 659 грн. 79 коп.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
відповідачем умов договору оренди
земельної ділянки від 01.03.12 щодо оплати
орендної плати за землю.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав, з підстав викладених
у позовній заяві, та просить суд позов
задовольнити.

Позивач (Медухівська сільська рада)
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив, хоча
про дату, час та місце судового
розгляду належним чином повідомлений
ухвалою суду про порушення
провадження у справі від 15.05.2014 року,
про що свідчить наявне в матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштового відправлення (вх. №7328/14 від
26.05.14). Будь-яких клопотань про
відкладення розгляд справи суду не
подав.

Відповідач своїм конституційним
правом на захист прав і охоронюваних
законом інтересів не скористався,
відзиву на позов не подав, хоча про
дату, час та місце судового розгляду
належним чином повідомлений ухвалою
суду від 15.05.2014 року, про що свідчить
відмітка на зворотньому боці даної
ухвали. Будь-яких клопотань про
відкладення розгляду справи
відповідач суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно з п.3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
N18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" з наступними змінами,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Разом з тим, відповідно до Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб фізичних осіб - підприємців щодо
відповідача №18449734 від 01.04.14 вбачається,
що фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1,77100,
тобто адресою, яка вказувалась в
позовній заяві та ухвалі суду про
порушення провадження у справі, що
надсилалась відповідачу.

Таким чином, ухвала суду від 15.05.2014 року
направлена відповідачу за адресою
місцезнаходження, яка зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" з наступними
змінами, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення позивача та відповідача
належним чином про розгляд судової
справи і забезпечення їх явки в судове
засідання для реалізації ними права на
судовий захист своїх прав та інтересів,
що дає підстави для висновку суду щодо
розгляду справи в порядку,
передбаченому статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи із
врахуванням вимог Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, вислухавши
прокурора, всебічно і повно з"ясувавши
всі обставини, на яких ґрунтуються
вимоги, давши оцінку доказам, які мають
значення для справи, суд вважає за
правильне взяти до уваги наступне.

01 березня 2012 року на підставі рішення
тринадцятої сесії Медухівської
сільської ради Галицького району
Івано-Франківської області від 16.01.20112
року між Медухівською сільською радою
(по договору - орендодавець/ по справі -
позивач) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (по договору
- орендар/по справі - відповідач)
укладено договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований в управлінні
Держкомзему у Галицькому районі 27.03.2012
року, про що у Державному реєстрі
земель внесено запис за №04218.
Договір підписаний сторонами,
скріплений печаткою. Термін дії
договору на 5 років (п.5 Договору),
відповідно до умов якого ( п.1 та п.2)
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
(оренду) земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
загальною площею - 8,0071 га, в тому числі
під водою 6,9365 га та під дамбами 1, 0706 га.
для рибогосподарської діяльності, яка
знаходиться в межах села Медуха
Галицького району, Івано-Франківської
області.

Відповідно до умов пунктів 6, 8 договору
, орендар (відповідач по справі) в свою
чергу зобов"язався сплачувати орендну
плату в розмірі 22 300 грн. на рік, яку
повинен вносити рівними частинами
два рази в рік: до 25 березня та 25 жовтня
кожного року. Обчислення розміру
орендної плати здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

В порушення вищезазначених умов
договору оренди земельної ділянки
орендар (відповідач по справі) у строки,
передбачені договором, розрахунки з
орендодавцем не проводив, внаслідок
чого утворилась заборгованість по
орендній платі за період з 30 грудня 2013
року по 30 березня 2014 року в сумі 7 659 грн.
79 коп., що підтверджується розрахунком
який долучений до матеріалів справи.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про оренду землі" відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
до договору оренди землі.

Згідно статті 1 Закону України "Про
оренду землі" (надалі - Закон), оренда
землі - це засноване на договорі
строкове, платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Орендарями земельних ділянок є
юридичні або фізичні особи, якими на
підставі договору оренди належить
право користування земельною ділянкою
(ст.5 Закону України "Про оренду землі").

Статтями 13, 21, 24 та 25 цього Закону (із
змінами та доповненнями чинними на час
розгляду даної справи) визначено, що
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до договору та вимог
земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж,
який орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України.

Орендодавець має право вимагати від
орендаря, зокрема, своєчасного
внесення орендної плати.

Орендар земельної ділянки має право,
зокрема, самостійно господарювати на
землі з дотриманням умов договору
оренди землі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов"язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов"язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші,
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Матеріалами справи доведено, що
відповідач, в порушення умов Договору
оренди земельної ділянки від 01.03.12,
зареєстрований в управлінні
Держкомзему у Галицькому районі 27.03.2012
за №04218 орендну плату за землю
своєчасно не сплачував, у зв'язку з чим
виникла заборгованість за період з 30
грудня 2013 року по 30 березня 2014 року в
сумі 7 659 грн. 79 коп.

У відповідності до ст. ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач доводи позивача щодо
виникнення заборгованості по орендній
платі за період з 30 грудня 2013 року по 30
березня 2014 року в сумі 7 659 грн. 79 коп. не
спростував та доказів щодо їх
погашення суду не подав.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем по
орендній платі згідно Договору оренди
земельної ділянки від 27.03.12,
зареєстрований в управлінні
Держкомзему у Галицькому районі 27.03.2012
за №04218 належним чином доведена,
документально підтверджена. З
врахуванням зазначеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості по орендній
платі в сумі 7659 грн. 79 коп. є
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то суд враховує
наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону
України "Про судовий збір" № 3674-VI
(далі-Закон), який відповідно до статті
10 набрав чинності з 01.11.2011 року (із
змінами та доповненнями) за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством справляється судовий
збір.

Відповідно до частини 1 статті 4
вищевказаного закону судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.44 Господарського
процесуального кодексу України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного
Закону ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; позовної заяви
немайнового характеру 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати з
01.01.14 становить 1 218 грн.

В спірному випадку позовні вимоги по
даній справі являються майнового
характеру, отже, з урахуванням
наведеного вище, сплаті підлягає
судовий збір в розмірі 1 827 грн.

В силу ст. 49 України судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

В спірному випадку позовні вимоги
заявлені прокурором, який відповідно
до чинного законодавства (п. 11 ст. 5
Закону України "Про судовий збір" (із
змінами та доповненнями)) звільнений
від сплати судового збору.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про стягнення з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в
дохід державного бюджету України
судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.
ст. 1, 2, 5, 13, 21, 24, 25 Закону України "Про
оренду землі", ст. ст. 3, 4 Закону України
"Про судовий збір", ст. ст. 509, 525, 526, 530, 599,
610, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
22, 32, 33, 34, 44, 49, 75, ст. ст. 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Прокурора
Галицького району в інтересах держави
в особі Медухівської сільської ради до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за оренду
землі в сумі 7 659 грн. 79 коп.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,77100, код НОМЕР_1) на
користь Медухівської сільської ради (с.
Медуха, Галицький район,
Івано-Франківська область,77145, код 05473051)
- 7 659 грн. 79 коп. (сім тисяч шістсот
п"ятдесят дев"ять гривень сімдесят
дев"ять копійок) заборгованості за
оренду землі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,77100, код НОМЕР_1) в дохід
Державного бюджету України (отримувач
коштів: Управління Державної
казначейської служби України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області; код отримувача (код за ЄДРПОУ):
37952250; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Івано-Франківській області; код банку
отримувача (МФО): 836014; Рахунок
отримувача: 3002; код класифікації
доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду:
03499939) - 1 827 грн. 00 коп. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень)
судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.06.14

Суддя
Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 06.06.14