ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.2014
Справа № 905/3496/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Осадчої А.М.,
за участю секретаря судового засідання
Мітронової А.Р., розглянув у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології 2010» м.Київ

до відповідача: Державного
підприємства «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» м.Вугледар
Донецька область

про стягнення 46641,55грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Бойчук В.В. за довіреністю
№6 від 28.02.2014року,

від відповідача: Білецький В.М. за
довіреністю №2953 від 30.12.2013року.

СУТЬ СПРАВИ:

21.05.2014року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології 2010» (далі - ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Державного підприємства
«Шахтоуправління «Південнодонбаське
№1» (далі - ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1») з вимогами про
стягнення 46641,55грн., з яких 43051,20грн. -
основна заборгованість, 2790,66грн. - пеня,
799,69грн. - 3%річних, мотивуючи свої вимоги
тим, що на підставі укладеного договору
№896 від 07.08.2013 року позивач виконав
передбачені договором роботи, між
сторонами підписано акт
здачі-приймання робіт за формою №Кб-2в
та довідку про вартість виконаних
робіт №КБ-3 на суму 43051,20грн., однак у
порушення вимог договору відповідач за
виконані роботи не розрахувався, у
зв'язку з чим, виникла заборгованість у
розмірі 43051,20грн., що стало підставою
для звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 26.05.2014 року господарським
судом Донецької області позовна заява
ТОВ «Енергозберігаючі
технології 2010» прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі №905/3496/14.

На підтвердження зазначених у позові
обставин позивач надав суду належним
чином засвідчені копії: договору №896
від 07.08.2013 року, довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
та акту №514 приймання виконаних
будівельних робіт за 18.09.2013 року,
вимоги №365 від 04.04.2014 року, доказів її
надсилання (опису вкладення та
фіскального чеку), податкової
накладної, дефектного акту, кошторису,
правовстановлюючих документів
підприємства.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст.525, 526, 625, 853, 854
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), ч.7 ст.193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
визнав позовні вимоги в повному обсязі
та просив суд розглянути справу без
участі представника ДП
«Шахтоуправління «Південнодонбаське
№1».

Клопотання відповідача про розгляд
справи без участі представника
відповідача судом задоволено.

У судовому засіданні 12.06.2014 року
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача у судове
засідання 12.06.2014 року не з'явився, про
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Відповідно до положень статті 811
ГПК України судом складено протокол,
який долучено до матеріалів справи. З
клопотаннями щодо фіксування судового
процесу за допомогою технічних засобів
сторони до суду не зверталися.

Вислухавши пояснення представника
позивача, який з'явився у судове
засідання, дослідивши представлені ним
в порядку статті 43 ГПК України докази,
вивчивши матеріали справи, суд у межах
заявлених позовних вимог встановив
наступне.

Згідно вимогам частин 1 і 2 статті
837 ЦК України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

07.08.2013 року між ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010»
(підрядник) та ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» (замовник)
укладено договір №896, за умовами якого
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується за завданням замовника
виконати власними засобами такі види
робіт: гідрохімічне очищення системи
охолодження компресорної установки 5Г
100/8 в кількості 1 одиниці; місце
виконання робіт ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» (п.1.1 договору).

Згідно п.12.1 договору останній набирає
чинності з моменту його підписання
обома сторонами і діє до 31.12.2013 року, а в
частині виконання взятих на себе
зобов'язань - до повного їх виконання
сторонами.

Загальна сума договору складає
43051,20грн., у тому числі ПДВ (20%) 7175,20грн.
(п.2.1 договору). Сума договору є твердою
(п.2.2 договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін з прикладання
печаток підприємств, без складання
протоколу розбіжностей.

За п.5.1 договору замовник здійснює
приймання виконаних підрядником робіт
на підставі актів приймання виконаних
робіт (форма №КБ-2в) і довідки про
вартість виконаних робіт (форма №КБ-3),
підписаних уповноваженими
представниками сторін. Акти виконаних
робіт готуються підрядником і
передаються для підписання
уповноваженому представнику замовника
в термін до 25 числа звітного місяця.
Уповноважений представник замовника у
3-денний термін перевіряє акти
виконаних робіт і підписує їх в частині
фактично виконаних обсягів робіт.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за договором, після чого
між сторонами підписані акт приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№КБ-2в та довідка про вартість
виконаних будівельних робіт за формою
№КБ-3 за 18.09.2013 року на суму 43051,2грн.

Акт містить посилання на договір №896
від 07.08.2013 року, що беззаперечно
свідчить про виконання робіт,
зазначених в акті на підставі
вказаного договору.

Акт підписано уповноваженими
представниками сторін за відсутності
заперечень стосовно обсягу виконаних
робіт або їх якості, скріплено
печатками підприємств.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження виявлення відповідачем
недоліків у виконанні робіт.

Виходячи з викладеного, підписаний
сторонами акт приймання виконаних
будівельних робіт є належним та
допустимим доказом факту виконання
позивачем прийнятих на себе
зобов'язань за договором №896 від 07.08.2013
року.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи
або окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково.

Відповідно до п.4.1 договору оплата
виконаних та прийнятих робіт
здійснюється замовником у
безготівковій формі шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на поточний рахунок підрядника
протягом 10 календарних днів з моменту
підписання обома сторонами актів
виконаних робіт.

Виходячи з вказаного пункту договору,
відповідач мав здійснити оплату
вартості виконаних робіт у строк до 30
вересня 2013 року включно, оскільки
останній день строку припадає на
суботу - вихідний день, внаслідок чого,
за приписами ч.5 ст.254 ЦК України
кінцевий строк оплати спливає у перший
робочий день, що слідує за вихідним.

Проте, ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» у встановлений
в договорі строк - до 30.09.2013 року
вартість виконаних робіт не сплатило, у
зв'язку з чим, утворилась
заборгованість у розмірі 43051,20грн.

ТОВ «Енергозберігаючі технології 2010»
зверталось до відповідача з вимогою
№365 від 04.04.2014 року, згідно якої просило
відповідача сплатити заборгованість
за договором у розмірі 43051,20грн. Докази
відправлення вимоги містяться в
матеріалах справи, зокрема, засвідчені
копії опису вкладення від 04.04.2014 року та
фіскального чеку.

Проте, відповідач вимогу позивача про
сплату заборгованості не виконав.

Під час розгляду справи відповідач не
надав суду належних та допустимих
доказів оплати заборгованості на суму
43051,20грн.грн., позовні вимоги визнає в
повному обсязі, про що ним зазначено у
відзиві на позовну заяву.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Як визначено в статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525 ЦК
України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи доведено факт
виконання позивачем своїх зобов'язань
у відповідності до умов договору №896
від 07.08.2013 року, строк виконання
зобов'язання відповідача на момент
звернення з позовом настав, тому
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату вартості виконаних робіт на
суму 43051,20грн.грн., тоді як, матеріали
справи не містять доказів у
підтвердження оплати відповідачем
суми заборгованості 43051,20грн.
Відповідно ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» в
односторонньому порядку порушено
взяті на себе зобов'язання за спірним
договором в частині оплати вартості
виконаних робіт у встановленому
договором порядку.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення заборгованості у
розмірі 43051,20грн. є законними і
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення строків оплати
вартості виконаних робіт, позивач
просить стягнути з відповідача пеню у
розмірі 2790,66грн. та 3% річних у розмірі
799,69грн.

Статтею 216 ГК України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Штрафними санкціями, згідно зі ст.230 ГК
України, визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Як встановлено ст.549 ЦК України пенею є
вид неустойки, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.4 ст.231 ГК України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.

За приписами ст.1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Умовами п.6.3 договору передбачено, що у
разі затримки оплати підрядником робіт
замовнику нараховується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості робіт, з яких допущене
прострочення платежу за кожен день
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджено прострочення виконання
відповідачем свого грошового
зобов'язання, позивач мав підстави для
нарахування пені згідно п.6.3 договору.

Зі змісту ст.625 ЦК України випливає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само 3% річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності та незалежно
від вини відповідача, оскільки
неможливість виконання грошового
зобов'язання не звільняє від його
виконання.

Як вбачається з розрахунку,
викладеному у позовній заяві,
позивачем нарахована пеня за період з
01.10.2013року по 31.03.2014 року за 182 дні на
суму 2790,66грн. та 3% річних за період з
01.10.2013 року по 14.05.2014 року на суму
799,69грн.

Перевіривши розрахунок сум пені та
річних за вказані позивачем періоди,
суд дійшов висновку, що розрахунок є
арифметично вірним, таким, що
відповідає фактичним обставинам
справи та не суперечать чинному
законодавству, тому суд вважає позовні
вимоги про стягнення пені у розмірі
2790,66грн. та 3%річних у розмірі 799,69грн.
такими, що підлягають задоволенню.

ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» визнає позовні
вимоги в повному обсязі, про що ним
письмово зазначено у відзиві на
позовну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України у разі
визнання позову господарський суд
приймає рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що дії відповідача з
визнання позову не суперечать
законодавству та не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст.49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів, на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст.509, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 837, 854
Цивільного кодексу України; ст.ст.193, 216,
230, 231 Господарського кодексу України,
ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 78, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології 2010» м.Київ до Державного
підприємства «Шахтоуправління
«Південнодонбаське №1» м.Вугледар
Донецька область про стягнення
46641,55грн., з яких 43051,20грн. - основна
заборгованість, 2790,66грн. - пеня, 799,69грн. -
3%річних задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Шахтоуправління «Південнодонбаське
№1» (85670, Донецька область, місто
Вугледар, вулиця Магістральна, будинок
4, ідентифікаційний код 34032208) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології 2010» (01015, місто Київ, вулиця
Цитадельна, будинок 7, ідентифікаційний
код 37100186) заборгованість в сумі
43051,20грн., пеню в сумі 2790,66грн., 3%річних в
сумі 799,69грн., витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

У судовому засіданні 12.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду.

Повний текст рішення суду
складено 16.06.2014 року.

Суддя
А.М. Осадча