ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Справа № 909/580/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І. за участю
представників сторін:позивачаЧмихова
Ю.А. дов. від 15.04.2013 року
відповідачаОСОБА_5 дов. від 20.05.2014
рокурозглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_6 на
постановувід 05.11.2013 року Львівського
апеляційного господарського суду у
справі№909/580/13 господарського суду
Івано Франківської області за
позовомПриватного підприємства "ВАЛ АР
ПЛЮС"доФізичної особи - підприємця
ОСОБА_6 простягнення 185000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ВАЛ АР ПЛЮС"
звернулося до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6
про стягнення 185000,00 грн.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 16.07.2013
року (суддя Скапровська І.М.), залишеним
без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 року (головуючий суддя Дубник
О.П., судді Кузь В.Л., Кордюк Г.Т.), позов
задоволено.

З Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на
користь Приватного підприємства "ВАЛ
АР ПЛЮС" стягнуто 185000,00 грн. та 3700,00 грн.
судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що договір
№01 від 25.06.2011 року оренди транспортного
засобу від імені позивача підписано не
уповноваженою особою, а відтак
враховуючи, що автомобіль позивачу не
переданий, кошти в сумі 18500,00 грн.
перераховані відповідачу платіжними
дорученнями №79, 82, 83, 32, 33, 38, 39, 42, 47, 48, 53, 61
з призначенням платежу за вказаним
договором підлягають поверненню на
підставі статті 1212 Цивільного кодексу
України.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_6
звернувся до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою та з
урахуванням доповнень до касаційної
скарги, просить скасувати рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 16.07.2013
року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 року і прийняти нове рішення про
відмову у позові.

На думку заявника судові рішення
першої та апеляційної інстанцій
прийняті з порушенням приписів статей
241, 530, 1158, 1214 Цивільного кодексу України,
статті 181 Господарського кодексу
України.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
заслухавши суддю - доповідача та
присутніх у судовому засіданні
представників сторін, перевіривши в
межах вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу
України наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові у
даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи спір стосується стягнення
грошових коштів в сумі 185000,00 грн.
безпідставно набутих відповідачем.

Зобов'язання у зв'язку із набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави врегульовані
статтею 1212 Цивільного кодексу України,
згідно з якою особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:
повернення виконаного за недійсним
правочином; витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_6 та Приватним
підприємством "ВАЛ АР ПЛЮС" укладено
договір оренди транспортного засобу №1
від 25.06.2011 року, який від імені
Приватного підприємства "ВАЛ АР ПЛЮС"
підписав директор ОСОБА_7 на підставі
доручення без номера від 04.01.2011 року.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №132861 серії
АВ керівником ПП "ВАЛ АР ПЛЮС" є ОСОБА_8.

При цьому, довіреність на підписання
договору від імені Приватного
підприємства "ВАЛ АР ПЛЮС" відсутня.

Згідно частини 1 статті 241 Цивільного
кодексу України правочин, вчинений
представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Одночасно судами встановлено, що
Приватне підприємство "ВАЛ АР ПЛЮС"
перерахувало Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_6 грошові кошти в сумі
185000 грн., що стверджується наявними у
справі платіжними дорученнями №79 від
04.07.2011 року (15000,00 грн.), №82 від 12.07.2011 року
(5000,00 грн.), №83 від 13.07.2011 року (10000,00 грн.),
№32 від 22.07.2011 року (20000,00грн.), №33 від
29.07.2011 року (40000,00 грн.), №38 від 10.08.2011 року
(10000,00 грн.), №39 від 11.08.2011 року (20000,00 грн.),
№42 від 29.08.2011 року (10000,00 грн.), №47 від
05.09.2011 року (8000,00грн.), №48 від 07.09.2011 року
(12000,00 грн.), №53 від 30.09.2011 року (30000,00 грн.),
№61 від 17.10.2011 року (5000,00 грн.). Зазначені
обставини також підтверджуються
довідкою банківської установи про
списання коштів з рахунку ПП "ВАЛ АР
ПЛЮС".

Судами також встановлено, що підставою
платежу зазначено "за послуги згідно
договору №01 від 25.06.2011 року".

Частиною 2 статті 241 Цивільного кодексу
України передбачено, що наступне
схвалення правочину особою, яку
представляють, створює, змінює і
припиняє цивільні права та обов'язки з
моменту вчинення цього правочину.

Приписи вказаної норми судами не
враховані.

Оцінка обставин справи, які
підтверджують або спростовують
наступне схвалення правочину є
суттєвим для розгляду даної справи по
суті, оскільки позадоговірні
зобов'язання передбачені статтею 1212
Цивільного кодексу України виникають у
разі відсутності правових підстав
набуття особою майна або збереження
його за рахунок іншої особи або якщо
такі підстави відпали.

Крім того, для розгляду даної справи по
суті суттєвим є оцінка правовідносин,
які виникають в зв'язку з непереданням
майна.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що господарськими судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи та прийнятті судових рішень не
взято до уваги та не надано належної
правової оцінки всім доказам у справі в
їх сукупності, що, враховуючи суть
спору, свідчить про не з'ясування судом
всіх обставин, які мають суттєве
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Неповне з'ясування всіх обставин
справи, які мають значення для справи,
дає підстави для скасування ухвалених
у справі судових рішень та передачі
справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази, рішення та
постанова у справі підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до господарського суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи господарському суду необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати і перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті, і
в залежності від встановленого,
правильно визначити норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
та прийняти обґрунтоване і законне
судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті
1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Івано -
Франківської області від 16.07.2013 року та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 року у
справі № 909/580/13 господарського суду
Івано - Франківської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду Івано -
Франківської області.

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

С у д д і
Н. Волковицька

Л. Рогач