м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24184/13 05.06.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Амікор"до1.
Публічного акціонерного товариства
Банк "Контракт" 2. Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Продінторг" 3. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Променергопостач"за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні:позивача:1. Публічного
акціонерного товариства "Імексбанк" 2.
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Фрегат"відповідачів3. Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Еверест-Сервіс" 4. Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Екотехнотара"провизнання договору
купівлі-продажу недійснимСуддя Бойко
Р.В.

Представники сторін:

від позивача:Крушенівський Р.О.від
відповідача 1:Глухенька Я.В.,
Брагінський П.О.від відповідача 2:не
з'явивсявід відповідача 3:не
з'явивсявід третьої особи 1:не з'явився
від третьої особи 2:не з'явивсявід
третьої особи 3:не з'явивсявід третьої
особи 4:не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Амікор" (надалі - "ТОВ
"Амікор") звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Банк "Контракт" (надалі - "ПАТ Банк
"Контракт") та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продінторг" (надалі -
ТОВ "Продінторг") про визнання договору
купівлі-продажу недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
укладені між ТОВ "Променергопостач" та
ТОВ "Продінторг", а в подальшому між ТОВ
"Продінторг" та Відкритим акціонерним
товариством Торговельно-фінансовий
банк "Контракт" правочини відчуження
обладнання, а саме: комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KTR6,
Австрія, 2008 р.в.; комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KTR6,
Австрія, 2008 р.в.; комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KMD BFS
Польща FFK Moulds; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD BFS Польща FFK
Moulds; пристрій комплексного
розподілення та управління ТУ У
31.2-1-609147 Україна, 2008 рік ТОВ
"Екстрім"; компактний охолоджувач
рідини (чиллер) Erbay тип EBHV-210.-2628/2
Туреччина, 2008 р.в.; компактний
охолоджувач рідини (чиллер) Erbay тип
EBHV-210.-2628/2 Туреччина, 2008 р.в.,
суперечать положенням чинного на
момент їх укладення законодавства
України, оскільки були укладені без
згоди заставодержателя такого майна на
його відчуження, у зв'язку з чим позивач
вказує на наявність підстави для
визнання їх недійсними.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 р. порушено провадження
у справі, залучено до участі у справі в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні: позивача: Публічне акціонерне
товариство "Імексбанк" (надалі - "ПАТ
"Імексбанк"), Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фрегат" (надалі - "ТОВ
"Фрегат"); відповідачів: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Променергопостач" (надалі - "ТОВ
"Променергопостач"), розгляд справи
призначено на 26.12.2013 р.

В судовому засіданні представником
позивача було подано уточнену позовну
заяву за змістом якої додатково до
первісних позовних вимог просив
визнати недійсним договір фінансового
лізингу основних засобів
(обладнання)№22/2009 від 01.12.2009 р.,
укладений між Відкритим акціонерним
товариством Торговельно-фінансовий
банк "Контракт" та ТОВ "Продінторг".

Розглянувши подану представником
позивача уточнену позовну заяву,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку, що вказана заява, в частині
якою доповнюється предмет позову
додатковою вимогою не ґрунтується на
положеннях ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, а тому,
з огляду на приписи постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", не може бути
прийнята судом, оскільки в силу
наведених положень уточнення позовних
вимог шляхом пред'явлення додаткових
(нових) вимог, які раніше не були
заявлені, не допускається.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 р. у зв'язку із неявкою
представників відповідачів 1, 2, третіх
осіб 1, 3 розгляд справи відкладено до
20.01.2014 р.

20.01.2014 р. через канцелярію суду
представником ТОВ "Променергопостач"
було подано письмові пояснення за
змістом яких вказував на те, що
будь-яких правочинів щодо відчуження
спірного майна на користь ТОВ
"Продінторг" не укладалося.

20.01.2014 р. через канцелярію суду
представником відповідача 1 було
подано письмові пояснення за змістом
якого в задоволенні позову просив
відмовити та вказував на те, що ПАТ Банк
"Контракт" є добросовісним набувачем
спірного майна, оскільки будь-яких
записів про заборону чи обмеження
відчуження спірного майна в державному
реєстрі на момент його купівлі в ТОВ
"Продінторг" не існувало.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 р. залучено до участі у
справі в якості відповідача 3 - ТОВ
"Променергопостач", розгляд справи
відкладено до 10.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 р. у зв'язку із неявкою
представників відповідачів 2, 3, третьої
особи 1 та витребуванням додаткових
доказів розгляд справи відкладено до
24.02.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 р. у зв'язку
із перебуванням судді Бойка Р.В. у
відрядженні справу №910/24184/13 передано
для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 р. суддею Босим В.П.
прийнято до провадження справу
№910/24184/13 та призначено її до розгляду
на 13.03.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 03.03.2014 р. справу
№910/24184/13 передано для розгляду судді
Бойку Р.В. у зв'язку із його поверненням
з відрядження.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 р. суддею Бойком Р.В.
прийнято до провадження справу
№910/24184/13.

Ухвалами господарського суду міста
Києва від 13.03.2014 р. та від 03.04.2014 р. у
зв'язку із неявкою представників
відповідачів 2, 3, третіх осіб 1, 2 розгляд
справи відкладався до 03.04.2014 р. та 28.04.2014
р. відповідно.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
28.04.2014 р. у зв'язку із перебуванням судді
Бойка Р.В. у відпустці справу №910/24184/13
передано для розгляду судді Спичаку
О.М.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.04.2014 р. суддею Спичаком О.М.
прийнято до провадження справу
№910/24184/13 та призначено її до розгляду
на 19.05.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 19.05.2014 р. справу
№910/24184/13 передано для розгляду судді
Бойку Р.В. у зв'язку із його поверненням
з відпустки.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 р. суддею Бойком Р.В.
прийнято до провадження справу
№910/24184/13.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 р. залучено до участі у
справі в якості третіх осіб 3, 4, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Еверест-Сервіс" (надалі - "ТОВ "Компанія
"Еверест-Сервіс"); Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Екотехнотара" (надалі - "ТОВ
"Екотехнотара"), розгляд справи
відкладено до 05.06.2014 р.

05.06.2014 р. до канцелярію суду від
відповідача 3 надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із участю представника ТОВ
"Променергопостач" в іншому судовому
засіданні з розгляду іншої справи.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити їх
повністю.

В судове засідання представники
відповідача 1 з'явилися, проти позову
заперечують, в його задоволенні
просять відмовити повністю.

Відповідачі 2, 3, треті особи 1-4,
повідомлені про час і місце розгляду
справи належним чином, що
підтверджується відміткою на звороті
ухвали суду та рекомендованими
повідомлення про вручення поштових
відправлень, своїх повноважних
представників в судове засідання не
направили, про поважні причини неявки
суд не повідомили.

Місцезнаходження відповідачів 2, 3 за
адресами: 01133, м. Київ, бул. Лесі
Українки, 15А; 65033, м. Одеса, вул. Гастелло,
52, на які було відправлено ухвалу суду,
підтверджується інформацією з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, яка
містить на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" за
адресою http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html,
матеріалами справи та вказано в позові.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачі 2, 3 повідомлені про час і
місце судового розгляду належним
чином.

Оскільки про час і місце судового
засідання відповідачі 2, 3, треті особи
1-4 були належним чином повідомлені, то
на підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами, а необхідність у
відкладенні її розгляду відсутня.

Судом в задоволенні клопотання
відповідача 3 про відкладення розгляду
справи відмовлено з огляду на те, що:
по-перше, відповідачем 3 не надано
жодних доказів на підтвердження
перебування свого представника в
судовому засіданні при розгляду іншої
справи; по-друге, відповідач 3 не
позбавлений можливості на підставі ст.
28 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 244 Цивільного
кодексу України уповноважити іншу
особу для представництва власних
інтересів.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2007 р. між ТОВ "Променергопостач"
(покупець) та Компанією "Кіфель ГмбХ"
("Kiefel GmbH") (продавець) було укладено
контракт №АВ20015661-0 відповідно до умов
якого продавець продав, а покупець
купив автоматичну пресо-формувальну
машину "Kiefel", тип KTR 6 для виробництва
виробів з полімерних плівок - 1 шт.

21.06.2007 р. між ТОВ "Променергопостач"
(покупець) та Компанією "Кіфель ГмбХ"
("Kiefel GmbH") (продавець) було укладено
контракт №АВ20015662-0 відповідно до умов
якого продавець продав, а покупець
купив автоматичну пресо-формувальну
машину "Kiefel", тип KMD 78 BFS для виробництва
виробів з полімерних плівок - 2 шт.

07.07.2008 р. між Акціонерним комерційним
банком "Імексбанк" (після зміни
організаційно-правової форми -
Публічне акціонерне товариство
"Імексбанк") (заставодержатель) та ТОВ
"Променергопостач" (заставодавець) було
укладено договір застави майнових
прав, посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кириленко Л.В. та зареєстрований
в реєстрі за №4402, за змістом якого
заставодавець передав в заставу
заставодержателю майнові права на
обладнання, що випливають з наступних
договорів: АВ20015661-0 від 21.06.2007 р.,
укладеного з Компанією "Kiefel GmbH"
(Німеччина); АВ20015662-0 від 21.06.2007 р.,
укладеного з Компанією "Kiefel GmbH"
(Німеччина); №6-12 від 21.06.2007 р.,
укладеного з Компанією "Kuhne GmbH"
(Німеччина).

14.04.2008 р. між ТОВ "Продінторг" (покупець)
та Компанією "Кіфель ГмбХ" ("Kiefel GmbH")
(продавець) було укладено контракт №414/1
відповідно до умов якого продавець
продав, а покупець купив комплекти
інструментів для термоформувальних
машин KTR 6, KMD 78 в кількості 4 шт.

01.06.2009 р. між ТОВ "Продінторг"
(підприємство) та ТОВ "Екотехнотара"
(постачальник) було укладено договір
№06-01-2009 відповідно до умов якого
постачальник поставив та передав у
власність підприємства обладнання, а
саме: комплект (пресформа) для
термоформувальної машини KTR 6 у
кількості 2 шт.; комплект (пресформа) для
термоформувальної машини KMD 78 у
кількості 2 шт., що підтверджується
актом приймання-передачі обладнання
від 29.09.2009 р. згідно договору №06-01-2009 від
01.06.2009 р.

08.06.2009 р. між ТОВ "Продінторг"
(підприємство) та ТОВ "Екотехнотара"
(постачальник) було укладено договір
№06-08-2009 відповідно до умов якого
постачальник поставив та передав у
власність підприємства обладнання, а
саме: головний розподільний щит КВРУ-0,4
2500А (Франція) у кількості 1 шт.;
компактний охолоджувач рідини (чиллер)
ЕВНУ-210.1 (Туреччина) у кількості 2 шт., що
підтверджується актом
приймання-передачі обладнання від
10.09.2009 р. згідно договору №06-08-2009 від
08.06.2009 р.

12.06.2009 р. між Акціонерним комерційним
банком "Імексбанк" (після зміни
організаційно-правової форми -
Публічне акціонерне товариство
"Імексбанк") (заставодержатель) та ТОВ
"Променергопостач" (заставодавець) було
укладено договір про внесення змін та
доповнень до договору застави майнових
прав, посвідченого Кириленко Л.В.,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 07.07.2008 р.
за реєстровим №4402, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Кириленко Л.В. та зареєстрований в
реєстрі за №2209, відповідно до якого
сторони домовилися назву договору
"Договір застави майнових прав" змінити
на "Договір застави" та викласти текст
договору в новій редакції (надалі
договір застави в новій редакції -
"Договір застави 1").

Відповідно до п. 1.1 Договору застави 1
заставодавець передав в заставу
заставодержателю майнові права на
обладнання, що випливають з наступного
контракту: №6-12 від 21.06.2007 р., укладеного
з Компанією "Kuhne GmbH" (Німеччина).

Згідно із п. 1.1.1 Договору застави 1
заставодавець передає в заставу
заставодержателю майно, а саме:
пресоформовочну машину "KIEFEL" тип KTR-6 для
виробництва виробів із полімерних
плівок, серійний номер 262-005, в кількості
1 штука; автоматичні пресоформовочні
машини "KIEFEL" тип KMD 78 BFS для виробництва
виробів із полімерних плівок, в
кількості 2 штук, серійні номери 246-054,
246-046.

01.12.2009 р. між ТОВ "Продінторг" (продавець)
та Відкритим акціонерним товариством
Торгово-фінансовий банк "Контракт"
(після правонаступництва - Публічне
акціонерне товариство Банк "Контракт")
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу (надалі - "Договір
купівлі-продажу від 01.12.2009 р.")
відповідно до умов якого продавець
передав у власність покупцю обладнання
в асортименті, кількості та по ціні,
відповідно до додатку №1 до даного
договору, а саме: комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KTR6,
Австрія, 2008 р.в., виробник Mould&Matic;
комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KTR6, Австрія, 2008
р.в., виробник Mould&Matic; комплект
(пресформа) для термоформовочної
машини KMD 78, Польща, виробник FFK Moulds;
комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD 78, Польща,
виробник FFK Moulds; пристрій комплексного
розподілення та управління ТУ У
31.2-1-2004, заводський №09147, Україна,
2008 р.в., виробник ТОВ "Екстрім";
компактний охолоджувач рідини (чиллер)
EBHV-210.1, заводський №08-2628/2, Туреччина, 2008
р.в., виробник ERBAY; компактний
охолоджувач рідини (чиллер) EBHV-210.1,
заводський №08-2628/1, Туреччина, 2008 р.в.,
виробник ERBAY, а покупець прийняв
вказаний товар та сплатив його
вартість, що підтверджується актом
прийому-передачі від 01.12.2009 р. до
Договору купівлі-продажу від 01.12.2009 р.

14.12.2009 р. між ТОВ "Компанія
"Еверест-Сервіс" (підприємство) та ТОВ
"Екотехнотара" (постачальник) було
укладено договір №1214 відповідно до
умов якого постачальник поставив та
передав у власність підприємства
обладнання, а саме: комплект пресформа
для термоформувальної машини KTR 6
(Німеччина) у кількості 2 шт., що
підтверджується актом
приймання-передачі обладнання від
18.01.2010 р. згідно договору №1214 від 14.12.2009
р.

15.03.2010 р. між ПАТ "Імексбанк"
(заставодержатель) та ТОВ "Компанія
"Еверест-Сервіс" (заставодавець) було
укладено договір застави, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Кириленко Л.В. та зареєстрований в
реєстрі за №751, відповідно до умов
якого заставодавець передав в заставу
заставодержателю пресформи для
термоформувальної машини KTR 6 в
кількості 2 (двох) штук, що належали
заставодавцю на праві власності згідно
договору №1214 від 14.12.2009 р., укладеного з
ТОВ "Екотехнотара".

09.07.2013 р. між ТОВ Компанія
"Еверест-сервіс", від імені якого діяло
ПАТ "Імексбанк" (постачальник) та ТОВ
"Фрегат" (покупець) було укладено
договір поставки №09072013/3 відповідно до
умов якого постачальник зобов'язався
поставити та передати у власність
покупцю вказаний у додатку №1 до цього
договору товар в т.ч. пресформи для
термоформувальної машини KTR 6 у
кількості 2 шт., а покупець зобов'язався
прийняти та оплатити товар на умовах
даного договору.

22.08.2013 р. між ТОВ "Фрегат" (продавець) та
ТОВ "Амікор" (покупець) було укладено
договір №22/08-2013 купівлі-продажу
обладнання відповідно до умов якого
продавець продав, а покупець купив в
т.ч. наступне обладнання:
прес-формувальна машина KMD 78 BFS 246-0045, рік
випуску 2008 (шафа підігріву тип KVH,
серійний №258 90-039, рік випуску 2008; шафа
керування тип КА 100, серійний №201-063, рік
випуску 2008; Rapidtype - 6K 2690-KURF, серійний
№108099-10.1, рік випуску 2008, Швеція);
прес-формувальна машина KMD 78 BFS 246-0046, рік
випуску 2008 (шафа підігріву тип KVH 90,
серійний №258-040, рік випуску 2008; шафа
керування тип КА 100, серійний №201-064, рік
випуску 2008; Rapidtype - 6K 2690-KURF, серійний
№108099-20.1, рік випуску 2008, Швеція); чиллер
2 шт. Air cooled water chiller ERBAY тип EBHV-210.1:
серійний №08-2628/1, рік випуску 2008,
виробництва Туреччини; серійний
№08-2628/2, рік випуску 2008, виробництва
Туреччини; повітряний компресор ROLLAIR,
тип RLR150A6AIR, серійний номер WCF №350072, рік
випуску 2005, виробництва Франції;
повітряний компресор GA 50 VSD, серійний
номер 14.10.2008 АП 356335, рік випуску 2003,
виробництва Бельгії; прес-формувальна
машина KTR6 (шафа підігріву тип КА 110,
серійний номер 201-0039, рік випуску 2007;
шафа курування тип KIST 75/74, серійний
номер 263-002, рік випуску 2008; пакувальна
машина тип Compacta 5022 EGSSV/Zahi, серійний
номер 1-2/BJ.2008/3870, рік випуску 2008;
Rapidtype 6K4590-KU, серійний номер 92773-10.1, рік
випуску 2007, Швеція; пресформи для
термоформувальної машини KTR-6, у
кількості 2 шт.), що підтверджується
актом приймання-передачі від 23.08.2013 о.
до договору №22/08-2013 купівлі-продажу
обладнання.

Спір у справі виник у зв'язку із
оспорювання позивачем дійсності
Договору купівлі-продажу від 01.12.2009 р., а
також, правочину, на підставі якого до
ТОВ "Продінторг" від ТОВ
"Променергопостач" перейшло право
власності на обладнання, а саме:
комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KTR6, Австрія, 2008
р.в.; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KTR6, Австрія, 2008
р.в.; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD BFS Польща FFK
Moulds; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD BFS Польща FFK
Moulds; пристрій комплексного
розподілення та управління ТУ У
31.2-1-609147 Україна, 2008 рік ТОВ
"Екстрім"; компактний охолоджувач
рідини (чиллер) Erbay тип EBHV-210.-2628/2
Туреччина, 2008 р.в.; компактний
охолоджувач рідини (чиллер) Erbay тип
EBHV-210.-2628/2 Туреччина, 2008 р.в.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Підставою для недійсності Договору
позивачем визначається вчинення таких
правочинів під час дії застави
спірного майна за відсутності
погодження з заставодержателем (ПАТ
"Імексбанк").

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку про
необхідність відмови в задоволенні
позовних вимог з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Положеннями ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Ухвалами господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 р., 26.12.2013 р., 20.01.2014 р.,
10.02.2014 р., 24.02.2014 р., 13.03.2014 р. 03.04.2014 р.,
28.04.2014 р. з метою встановлення дійсного
вчинення правочину, на підставі якого
до ТОВ "Продінторг" від ТОВ
"Променергопостач" перейшло право
власності на обладнання, а саме:
комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KTR6, Австрія, 2008
р.в.; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KTR6, Австрія, 2008
р.в.; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD BFS Польща FFK
Moulds; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD BFS Польща FFK
Moulds; пристрій комплексного
розподілення та управління ТУ У
31.2-1-609147 Україна, 2008 рік ТОВ
"Екстрім"; компактний охолоджувач
рідини (чиллер) Erbay тип EBHV-210.-2628/2
Туреччина, 2008 р.в.; компактний
охолоджувач рідини (чиллер) Erbay тип
EBHV-210.-2628/2 Туреччина, 2008 р.в.,
неодноразово витребовувалися
документи, якими було оформлено
відповідне відчуження спірного
обладнання.

В той же час, ні оригіналів такого
правочину, ні акту приймання-передачі
спірного обладнання, ні доказів
здійснення розрахунків між ТОВ
"Продінторг" від ТОВ "Променергопостач"
учасниками судового процесу надано не
було, а представником відповідача 3
заперечувався факт існування такого
правочину.

Таким чином, позивачем належними та
допустимими засобами доказування не
було доведено факту існування
правочину на підставі якого до ТОВ
"Продінторг" від ТОВ "Променергопостач"
перейшло право власності на
обладнання, а саме: комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KTR6,
Австрія, 2008 р.в.; комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KTR6,
Австрія, 2008 р.в.; комплект (пресформа)
для термоформовочної машини KMD BFS
Польща FFK Moulds; комплект (пресформа) для
термоформовочної машини KMD BFS Польща FFK
Moulds; пристрій комплексного
розподілення та управління ТУ У
31.2-1-609147 Україна, 2008 рік ТОВ
"Екстрім"; компактний охолоджувач
рідини (чиллер) Erbay тип EBHV-210.-2628/2
Туреччина, 2008 р.в.; компактний
охолоджувач рідини (чиллер) Erbay тип
EBHV-210.-2628/2 Туреччина, 2008 р.в., а з
урахуванням заперечення відповідачем 3
його існування, суд приходить до
висновку про те, що такий правочин не
укладався.

Відповідно до абз. 1 п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" відповідно до
частини першої статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
статтею 203 Цивільного кодексу України,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів існування укладеного між ТОВ
"Продінторг" від ТОВ "Променергопостач"
правочину щодо відчуження спірного
майна, то підстави вважати такий
правочин вчиненим відсутні, а тому у
суду відсутні підстави для задоволення
вимоги позивача про визнання його
недійсним.

По-друге, статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
визначено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

За змістом п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" відповідно до
статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним та
про застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Відповідно до п. 2.10 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" якщо чинне законодавство
прямо не визначає кола осіб, які можуть
бути позивачами у справах, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними,
господарському суду для вирішення
питання про прийняття позовної заяви
слід керуватися правилами статей 1 і 2
ГПК. Отже, крім учасників правочину
(сторін за договором), а в передбачених
законом випадках - прокурора, державних
та інших органів позивачем у справі
може бути будь-яке підприємство,
установа, організація, а також фізична
особа, чиї права та охоронювані законом
інтереси порушує цей правочин.

Таким чином, заявляючи позов про
визнання недійсним договору, позивач
має довести наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настанням відповідних
наслідків, а у випадку якщо позов
заявляється не стороною оспорюваного
правочину - наявність порушеного права
такої особи.

Суд відзначає, що позивачем не наведено
конкретних його прав чи інтересів, які
порушуються оскаржуваним правочином
(Договором купівлі-продажу від 01.12.2009
р.), що був вчинений за чотири роки до
набуття ТОВ "Амікор" права власності на
спірне майно та стороною якого
останній не був, а тому відсутні
підстав вважати, що суб'єктивне
матеріальне право або законний інтерес
позивача порушені.

Стосовно посилань позивача на те, що
такий договір було укладено за
відсутності згоди ПАТ "Імексбанк" на
відчуження спірного майно, як
заставодержателя згідно Договору
застави від 12.06.2009 р., суд відзначає
наступне.

Частиною 2 ст. 586 Цивільного кодексу
України встановлено, що заставодавець
має право відчужувати предмет застави,
передавати його в користування іншій
особі або іншим чином розпоряджатися
ним лише за згодою заставодержателя,
якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" предмет
обтяження, право власності на який
належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Статтею 17 Закону України "Про заставу"
визначено, що заставодавець може
відчужувати заставлене майно тільки за
згодою заставодержателя.

Таким чином, законодавство покладає на
заставодавця обов'язок отримати згоду
заставодержателя на відчуження
обтяженого майна, та кореспондує право
заставодержателя на судовий захист
шляхом визнання правочину недійсним у
разі відчуження майна без його згоди.

Наведена позиція міститься у висновках
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України, за 1 півріччя 2012 р.
(лист Верховного Суду України від
01.07.2012 р.).

Отже, в даному випадку у разі
відчуження нерухомого майна під час
дії застави та без згоди
заставодержателя, чинне законодавство
України встановлює можливість захисту
порушеного права саме
заставодержателя.

В той же час, позивач не є
заставодержателем спірного обладнання
відповідно до Договору застави від
12.06.2009 р., а відтак, підстави вважати
наявним у нього права на оскарження
відповідно правочину з передбачених
наведеними нормами законодавства
обставин відсутні.

Більш того, із наявних в матеріалах
справи документів (договорів №06-01-2009
від 01.06.2009 р., №06-08-2009 від 08.06.2009 р.)
вбачається, що першочергово перед
вчиненням оскаржуваного правочину ТОВ
"Продінторг" було набуто право
власності на спірне майно саме від ТОВ
"Екотехнотара", а не ТОВ
"Променергопостач".

Доказів того, що таке майно було
отримано у власність ТОВ "Екотехнотара"
від ТОВ "Променергопостач" чи передачі
ТОВ "Екотехнотара" спірного майна у
заставу ПАТ "Імексбанк" матеріали
справи не містять.

Крім того, суд відзначає, що із змісту
Договору застави від 12.06.2009 р. та
договорів №06-01-2009 від 01.06.2009 р., №06-08-2009
від 08.06.2009 р. не можливо встановити
тотожності предметів таких договорів,
адже їх специфікації є відмінними.

Як передбачено ст. 658 Цивільного
кодексу України право продажу товару,
крім випадків примусового продажу та
інших випадків, встановлених законом,
належить власникові товару.

Частинами 1-3 ст. 319 Цивільного кодексу
України визначено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Отже, враховуючи відсутність доказів
передання як ТОВ "Екотехнотара", так і
ТОВ "Продінторг" спірного майна в
заставу ПАТ "Імексбанк", а також,
доказів отримання такими особами у
власність відповідного майна від ТОВ
"Променергопостач" після укладення
останнім з ПАТ "Імексбанк" Договору
застави від 12.06.2009 р., підстави вважати
наявним обтяження їх права відчуження
такого майна відсутні.

Також, відсутні підстави вважати, що на
момент укладення оскаржуваного
договору існувало обтяження,
встановлене згідно договору застави,
укладеного 15.03.2010 р. між ПАТ "Імексбанк"
та ТОВ "Компанія "Еверест-сервіс", адже
останнім було набуто права власності
на частину спірного майна (комплект
пресформа для термоформувальної
машини KTR 6 (Німеччина) у кількості 2 шт.)
та передано його в заставу згідно
такого договору після вчинення
оскаржуваного правочину.

Статтею 330 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо майно відчужене
особою, яка не мала на це права,
добросовісний набувач набуває право
власності на нього, якщо відповідно до
статті 388 цього Кодексу майно не може
бути витребуване у нього.

Положеннями ст. 388 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно: було
загублене власником або особою, якій
він передав майно у володіння; було
викрадене у власника або особи, якій
він передав майно у володіння; вибуло з
володіння власника або особи, якій він
передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом. Майно не може бути
витребувано від добросовісного
набувача, якщо воно було продане у
порядку, встановленому для виконання
судових рішень. Якщо майно було набуте
безвідплатно в особи, яка не мала права
його відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі відчуження
рухомого майна боржником, який не мав
права його відчужувати, особа, що
придбала це майно за відплатним
договором, вважається його
добросовісним набувачем згідно зі
статтею 388 Цивільного кодексу України
за умови відсутності в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
відомостей про обтяження цього
рухомого майна. Добросовісний набувач
набуває право власності на таке рухоме
майно без обтяжень.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що з урахуванням приписів ст.
388 Цивільного кодексу України та ст. 10
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" ПАТ
Банк "Контракт" є добросовісним
набувачем спірного нерухомого майна,
адже судом не встановлено відсутності
правових підстави у ТОВ "Продінторг" на
відчуження спірного майна та
обізнаності про це ПАТ "Банк "Контракт",
як і не встановлено існування в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна записів про обтяження
зареєстрованого за ТОВ "Промінторг"
майна.

Таким чином, позивач належними та
допустимими засобами доказування не
довів наявності обставин з якими
приписи ст. 203 Цивільного кодексу
України передбачають недійсність
Договору купівлі-продажу від 01.12.2009 р.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог ТОВ "Амікор" з
викладених у позові підстав необхідно
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амікор" відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 11.06.2014 р.

Суддя
Р.В.
Бойко