ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 905/6974/13

Господарський суд Донецької області у
складі колегії суддів: головуючого
судді Бокової Ю. В., судді Демідової П.В.,
Уханьової О.О.

при секретарі судового засідання
Д'яковій Ю.Ю.

розглянувши матеріали справи за
позовом: Красноармійського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Красноармійської
районної ради Донецької області,
м. Красноармійськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Марс», м. Донецьк

про розірвання договору водних
об'єктів

за участю представників:

прокурор: Осипенко Ю.С. - посвідчення №
003174 від 10.02.2012 р.

від позивача: не з'явився

від відповідача: Ольшевський І.Ф. -
директор, паспорт НОМЕР_1, Чурік Р.К. - за
довір. від 20.10.13 р. б/н, Синельтников Р.О. -
за довір. від 20.10.13 р. б/н

У
судовому засіданні 04.11.2013 р. було
оголошено перерву

СУТЬ СПОРУ:

Красноармійський міжрайонний прокурор
в інтересах держави в особі
Красноармійської районної ради
Донецької області, м Красноармійськ,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Марс», м. Донецьк про
розірвання договору оренди водного
об'єкту місцевого значення від 05.04.1999 р.
№ 3 укладеного між Красноарміською
районною радою та ТОВ «Марс».

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що рішенням
Красноармійської районної ради № XXIII/IV
від 16.12.1998 р. відповідачу було надано
водойм, що розташований на балці
Лозовська Іванівської сільської ради
строком до 01.12.2003 р. Однак, всупереч
рішенню договір оренди від 05.04.1999 р. був
укладений строком на 20 років. Крім
також посилався на те, що серед видів
діяльності ТОВ «Марс» зазначених в ЄДР
юридичних та фізичних осіб-підприємців
відсутні види діяльності, на підставі
яких вони мають право використовувати
водний об'єкт, укладений договір оренди
не відповідає вимогам типового
договору, договір не погоджено з
державними органами охорони
навколишнього природного середовища
та водного господарства, договір не
переоформлено з Красноармійською
райдержадміністрацією, орендарем не
оформлено право користування
прибережними захисними смугами,
відсутній спеціальний дозвіл на
використання біоресурсів, що є
порушенням водного законодавства,
робота з відтворення водних
біоресурсів не ведеться, що на думку
позивача, загрожує навколишній
природній іхтіофауні, у зв'язку з чим
вказаний договір підлягає розірванню.

В судових засіданнях прокурор
наполягав на задоволенні позовних
вимог та просив суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Позивач в судових засіданнях підтримав
позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач заперечив проти
задоволення позовних вимог. Надав
відзив, в якому зазначив, що рішення
Красноармійської районної ради
Донецької області про надання ТОВ
«Марс» в оренду водойми не скасоване,
тому є чинним, договір оренди в
судовому порядку недійсним не визнано,
а тому він є дійсним, у відповідача
відсутній обов'язок щодо оформлення
відведення прибережної захисної смуги,
позивачем не наведено порушень з боку
ТОВ «Марс» обов'язків за договором, як
підстави для його розірвання в порядку
ст. 651 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 13.11.2013 р. в порядку ст. 30 ГПК
України було викликано посадову особу
Головного державного управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у Донецькій області.

Головне державне управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у Донецькій області надало
письмові пояснення по справі, в яких
зазначило, що спірний водний об'єкт
підпадає під рибогосподарські водойми
спеціального користування, в зв'язку із
чим суб'єкт рибогосподарської
діяльності ТОВ «Марс» є користувачем
рибогосподарської водойми
спеціального користування, який
повинен отримати дозвіл на спеціальне
використання водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах.
Зазначив, що орендарю неодноразово
виписувались приписи на усунення
недоліків і належного оформлення
дозволу на спеціальне використання
рибогосподарського водного об'єкту,
які на теперішній час не усунені.

Суд вважає за можливе розглянути спір в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами,
оскільки їх цілком достатньо для
правильної юридичної кваліфікації
спірних правовідносин, а відсутність
належним чином повідомлених
представників сторін у світлі приписів
ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу
істотним чином не впливає на таку
кваліфікацію і не перешкоджає розгляду
справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши обставини спору, доводи
учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноарміської районної
ради Донецької області № XXIII/IV від
16.12.1998 р. «Про надання в тимчасове
користування на умовах оренди водойми,
що знаходиться на території
Іванівської сільської ради ТОВ «Марс»
в особі директора Ольшевського І.Ф.»,
було надано ТОВ «Марс» в тимчасове
користування на умовах оренди водойм
площею 44 га, об'ємом 947 тис. м3, що
розташований в балці Лозовська
Іванівської селищної ради строком до
01.12.2003 р.

05.04.1999 р. між Красноарміською районною
радою (орендодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Марс»
було укладено договір оренди водного
об'єкту місцевого значення № 3.

Відповідно до п. 1.1 договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове користування
водний об'єкт місцевого значення -
водойм, що розташований в балці
Лозовська на території Іванівської
сільської ради об'ємом 947 тис. куб. м.,
площею дзеркала 44 га.

Водні об'єкти згідно п. 1.2 договору
передані для риборозведення,
виробництва сільськогосподарської та
промислової продукції, для
використання в оздоровчих та
лікарняних цілях.

Використання водного об'єкту є платним
(п. 1.3 договору).

Пунктом 3.1.2 передбачено право
орендодавця розірвати договір до
спливу строку дії договору у випадках:

порушення орендатором умов цього
договору;

створення внаслідок його діяльності
загрози навколишній природній
іхтіофауні;

забруднення з вини орендаря
навколишнього природного середовища;

забруднення понад гранично допустимих
норм водного об'єкту.

Згідно з п. 4.2 на орендатора покладено
обов'язки, в тому числі, щодо:

використання водного об'єкту тільки за
його призначенням, виключно до мети,
для якої він передавався в оренду;

не перешкоджання здійсненню
загального та спеціального
водокористування на водоймі,
відповідно до встановленого порядку;

дотримання обмежень, встановлених при
здійсненні господарської діяльності у
прибережних захисних смугах та
водоохоронних зонах, а також інших
вимог водного і природоохоронного
законодавства;

не допущення порушення санітарних норм
і правил;

своєчасного і в повному обсязі
внесення орендної плати.

Пунктами 7.1 - 7.3 договору строк оренди
водного об'єкту за цим договором
складає двадцять років з моменту
прийняття водного об'єкту відповідно
до акту здачі - приймання. Якщо жодна із
сторін за 60 днів до закінчення строку
дії договору не заявить про намір його
розірвати, цей договір автоматично
продовжується на двадцять років. Строк
оренди може бути зменшений тільки за
згодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
05.06.2013 р. головним державним
інспектором Донецькрибохорони Голуб
Д.О. проведено перевірку в сфері
охорони водних біоресурсів Товариства
з обмеженою відповідальністю «Марс»,
результати якої оформлено актом
перевірки в сфері охорони водних
біоресурсів від 05.06.2013 р.

При перевірці встановлено: відсутність
дозволу на спеціальне використання
водних біоресурсів; відсутність
власної матеріально-технічної бази
водних біоресурсів; відсутність
журналу обліку вилучених водних
біоресурсів; відсутність журналу
обліку прийнятої риби; відсутність
режиму рибогосподарської експлуатації
водних об'єктів; відсутність
рибоприймального пункту; не дотримання
режиму рибальства; не дотримання
встановлених строків заборони лову
риби та інших біоресурсів у нерестовий
період; не дотримання заборони лову
риби на зимувальних ямах; відсутність
обліку обсягів використання водних
біоресурсів;

не виконання робіт з відтворення або
акліматизації водних біоресурсів.

15.06.2013 р. орендарю виданий припис про
усунення порушень вимог
природоохоронного законодавства щодо
надання до органу рибоохорони
погодженого договору оренди на водний
об'єкт з державним органом
навколишнього природного середовища
та водного господарства, розроблення
та надання дозволу до органу
рибоохорони погодженого
науково-біологічного обґрунтування
щодо ведення рибогосподарської
експлуатації водного об'єкту, який не
був оскаржений та визнаний недійсним.

За фактом порушення ст. 51 Водного
кодексу України, складено протокол про
адміністративне правопорушення від
22.07.2013 р. № 001725.

В матеріалах справи також міститься
лист Головного управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у Донецькій області від
11.05.2012 р. № 320, в якому зазначено, що при
проведенні рейдової перевірки
дільничим інспектором Нефед І. було
виявлено порушення умов спірного
договору, в зв'язку з чим Головне
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у Донецькій
області звертаючись до
Красноармійської
райдержадміністрації, просило
розірвати договір оренди від 05.04.1999 р. №
3.

Прокурор наполягає на тому, що договір
оренди водного об'єкту місцевого
значення № 3 від 05.04.1999 р. укладений між
Красноармійською районною (міською)
радою та ТОВ «Марс» має бути достроково
розірваний, в зв'язку з чисельними
порушеннями договору та норм діючого
законодавства.

Оцінюючи доводи сторін, матеріали
справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Таким чином, законодавством
передбачена можливість розірвання
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом, зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Як зазначалось вище пунктом 4.2 договору
на орендатора покладено обов'язок, в
тому числі, щодо дотримання обмежень,
встановлених при здійсненні
господарської діяльності у
прибережних захисних смугах та
водоохоронних зонах, а також інших
вимог водного і природоохоронного
законодавства.

Прокурор в позовній заяві посилається
на те, що в ході перевірки 05.06.2013 р.
головним державним інспектором
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Донецькій
області щодо дотримання ТОВ «Марс»
вимог природоохоронного законодавства
встановлено чисельні порушення, а саме
відсутність дозволу на спеціальне
використання водних біоресурсів;
відсутність власної
матеріально-технічної бази водних
біоресурсів; відсутність журналу
обліку вилучених водних біоресурсів;
відсутність журналу обліку прийнятої
риби; відсутність режиму
рибогосподарської експлуатації водних
об'єктів вимог, що є порушенням водного
законодавства та відповідно
порушенням п. 4.2 договору та як наслідок
підставою для його розірвання.

Відповідач протягом розгляду справи
надавав пояснення, стосовно того, що
спірний водний об'єкт використовує
виключно для любительського та
спортивного рибальства, тому дозвіл на
спеціальне використання водних
біоресурсів в даному випадку не
потрібен.

В межах розгляду даної справи суд
враховує ряд обставин.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 1.2
Договору спірний водний об'єкт
надавався, для риборозведення,
виробництва сільськогосподарської та
промислової продукції, для
використання в оздоровчих та
лікарняних цілях. Пунктом 4.2 договору
на орендатора покладений обов'язок
використання водного об'єкту тільки за
його призначенням, виключно до мети,
для якої він передавався в оренду.

Відповідно до ст. 6 Водного кодексу
України води (водні об'єкти) є
виключною власністю народу України і
надаються тільки у користування.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Водного кодексу
України у користування на умовах
оренди водні об'єкти (їх частини)
місцевого значення та ставки, що
знаходяться в басейнах річок
загальнодержавного значення, можуть
надаватися водокористувачам лише для
риборозведення, виробництва
сільськогосподарської і промислової
продукції, а також у лікувальних і
оздоровчих цілях.

Орендодавцями водних об'єктів
загальнодержавного значення є Кабінет
Міністрів України та місцеві державні
адміністрації. Право водокористування
на умовах оренди оформляється
договором, погодженим з державними
органами охорони навколишнього
природного середовища та водного
господарства. Умови, строки і збір за
оренду водних об'єктів (їх частин)
визначаються в договорі оренди за
згодою сторін (ч. ч. 5, 7,8 ст. 51 Водного
кодексу України).

Користування водними об'єктами (їх
частинами) на умовах оренди
здійснюється відповідно до вимог
водного законодавства і регулюється
цим Кодексом та іншими актами
законодавства України (ч. 10 ст. 51
Водного кодексу України).

Так, згідно ст. 48 Водного кодексу
України спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських (у
тому числі для цілей аквакультури) та
інших державних і громадських потреб.

Згідно до ст. 49 Водного кодексу України
спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу.
Спеціальне водокористування є платним.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
рибне господарство, промислове
рибальство та охорону водних
біоресурсів» використання водних
біоресурсів, які перебувають у стані
природної волі, здійснюється в порядку
загального і спеціального
використання.

Стаття 26 Закону України «Про рибне
господарство, промислове рибальство та
охорону водних біоресурсів» визначає
поняття загального використання
водних біоресурсів, відповідно до
якого громадяни мають право
використовувати безоплатно водні
біоресурси в наукових,
культурно-освітніх та виховних цілях
для задоволення естетичних,
оздоровчих, рекреаційних та інших
потреб без вилучення їх з природного
середовища, а також здійснювати
любительське і спортивне рибальство у
водних об'єктах загального
користування в межах встановлених
законодавством обсягів безоплатного
вилову водних біоресурсів.

Спеціальне використання водних
біоресурсів (ст. 27 Закону України «Про
рибне господарство, промислове
рибальство та охорону водних
біоресурсів») здійснюється шляхом їх
вилучення з природного середовища
(крім любительського і спортивного
рибальства у водних об'єктах
загального користування в межах та
обсягах безоплатного вилову) і включає:

промислове рибальство;

вилов водних біоресурсів у
науково-дослідних,
науково-промислових,
дослідно-конструкторських цілях, а
також з метою з'ясування їх
санітарно-епідеміологічного стану
(далі - дослідний вилов);

контрольний вилов водних біоресурсів
для визначення їх стану та запасів;

меліоративний вилов водних
біоресурсів з метою формування їх
оптимального видового та вікового
складу;

вилов водних біоресурсів з метою
отримання біологічного матеріалу для
штучного відтворення їх запасів та
здійснення аквакультури;

любительське і спортивне рибальство у
водних об'єктах загального
користування, що перевищує встановлені
обсяги безоплатного вилову.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі
дозволу на спеціальне використання
водних біоресурсів у
рибогосподарських водних об'єктах (їх
частинах) або відмови в його видачі,
переоформлення, видачі дубліката та
анулювання зазначеного дозволу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30.10.2013 р. № 801
дозвіл на спеціальне використання
біоресурсів видається на кожний
рибогосподарський водний об'єкт (його
частину) Держрибагенством або його
територіальним органом.

Правила любительського та спортивного
рибальства, які затверджені наказом
Державного рибного господарства
України 15.02.1999 р. № 19 визначають, що
рибогосподарські водойми загального
користування - водні об'єкти, на яких
здійснюється любительське і спортивне
рибальство на умовах загального
використання водних живих ресурсів без
надання спеціального дозволу на їх
використання та без закріплення цих
водних об'єктів за окремими особами;

рибогосподарські водойми
спеціального користування - водні
об'єкти, на яких здійснюється
любительське і спортивне рибальство на
умовах надання спеціального дозволу на
використання водних живих ресурсів та
із закріпленням (або без такого) цих
водних об'єктів за окремими особами.

Згідно пунктів 3.2 - 3.3 зазначених Правил
любительське і спортивне рибальство на
водоймах загального користування
здійснюється безоплатно та без надання
спеціальних дозволів. Любительське
рибальство на окремих водоймах або їх
ділянках в місцях концентрації
(скупчення) риб, водних безхребетних
здійснюється на засадах їх
спеціального використання за
спеціальними дозволами органами
рибоохорони.

Дозволи на право здійснення
любительського рибальства на засадах
спеціального використання водних
живих ресурсів видаються органами
рибоохорони (п. 3.5 Правил
любительського та спортивного
рибальства).

Як було зазначено вище, між
Красноармійською районною радою та ТОВ
«Марс» було укладено договір оренди
водного об'єкту місцевого значення від
05.04.1999 р. № 3, відповідно до п. 1.2 якого
водний об'єкт був наданий відповідачу,
для риборозведення, виробництва
сільськогосподарської та промислової
продукції, для використання в
оздоровчих та лікарняних цілей.

Таким чином, з огляду на те, що спірний
водний об'єкт закріплений за окремою
особою, а саме за ТОВ «Марс», на
підставі договору оренди водного
об'єкту місцевого значення від 05.04.1999 р.
№3, наданий для цілей риборозведення,
виробництва сільськогосподарської та
промислової продукції, для
використання в оздоровчих та
лікарняних цілей, суд дійшов висновку,
що рибальство на цьому водному об'єкті
повинно здійснюватись на умовах
спеціального дозволу на спеціальне
використання водних біоресурсів,
порядок видачі якого визначений ст. 24
Закону України «Про рибне
господарство, промислове рибальство та
охорону водних біоресурсів».

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується відповідачем щодо
відсутності в нього спеціального
дозволу на спеціальне використання
водних біоресурсів, що, в свою чергу, є
порушенням водного законодавства та п.
п. 3.1.2 та 4.2.5 Договору.

Серед підстав позову прокурор,
посилаючись на порушення відповідачем
ст. 88 Водного кодексу України зазначив,
що останнім не оформлені прибережні
захисні смуги.

Оцінюючи зазначені прокурором доводи,
суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 59 Земельного кодексу
України землі водного фонду можуть
перебувати у державній, комунальній та
приватній власності. Громадянам та
юридичним особам органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування із земель водного фонду
можуть передаватися на умовах оренди
земельні ділянки прибережних смуг,
смуг відведення і берегових смуг
водних шляхів, а також озера,
водосховища, інші водойми, болота та
острови для сінокосіння,
рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт
тощо.

Статтею 116 Земельного кодексу України
передбачені підстави набуття права на
землю. У цій статті врегульовані
відносини щодо набуття громадянами та
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Згідно
наведеної статті громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку,
передбаченомуЗемельним кодексом
України, або за результатами аукціону
(ст. 16 Закону України „Про оренду
землі").

Статтями 123, 124 Земельного кодексу
України передбачено, що надання
земельних ділянок у користування,
передача в оренду земельних ділянок
юридичним особам здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування за проектами
відведення цих ділянок, які
розробляються у порядку, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004 N 677 "Про затвердження Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок".

Договором оренди водного об'єкту від
05.04.1999 р. № 3 не передбачено обов'язку
відповідача, як орендаря оформити
прибрежні захисні смуги і тому не
оформлення прибережних захисних смуг
не може розцінюватись як невиконання
відповідачем умов договору оренди
водного об'єкту.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" встановлено, що договір оренди
може бути розірвано за погодженням
сторін; на вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Таким чином, враховуючи всі обставини
справи в їх сукупності та, зокрема,
неналежне виконання відповідачем умов
договору надання водного об'єкту
місцевого значення у тимчасове
користування на умовах оренди № 3 від
05.04.1999 р. в частині невиконання вимог
водного законодавства, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
розірвання вказаного договору.

Що стосується інших підстав позову, а
саме: в ЄДР юридичних та фізичних
осіб-підприємців відсутні види
діяльності, на підставі яких вони мають
право використовувати водний об'єкт,
укладений договір оренди не відповідає
вимогам типового договору, договір не
погоджено з державними органами
охорони навколишнього природного
середовища та водного господарства,
договір не переоформлено з
Красноармійською
райдержадміністрацією, то суд
зазначає, що ці підстави не є
підставами для розірвання договору.

Згідно зі ст. 43 ГПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 22, 25, 33, 49, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Красноармійського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Красноармійської
районної ради Донецької області, м.
Красноармійськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Марс», м.
Донецьк про розірвання договору оренди
водного об'єкту - задовольнити

Розірвати договір оренди водного
об'єкту місцевого значення від 05.04.1999 р.
№ 3, укладеного між Красноармійською
районною (міською) радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю «Марс», м.
Донецьк.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Марс» (83122, м.
Донецьк, вул. Куйбишева, 258/24, ) на користь держави суму судового
збору, у розмірі 1147,00 грн.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення може бути оскаржено в
Донецький апеляційний господарський
суд згідно розділу XII ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 28.04.2014
р.

Головуючий суддя
Ю.В. Бокова

Суддя
О.О. Уханьова

Суддя
П.В. Демідова