ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 червня 2014 р.

Справа № 902/390/14

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В.В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Рябков Р.Л. - згідно
довіреності;

відповідача : не з"явився.

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№ 1114

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю "РТИ - Полтава" (36010,
м.Полтава, вул.Овочева, 7 А)
до:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автопластгума" (23320,
Вінницька область, Тиврівський район,
смт.Сутиски, вул.Заводська, 1) про
стягнення 151 353, 42 грн., з яких: 100 000, 00 грн.
- боргу, 50 000, 00 грн. - штрафу та 1 353, 42 грн. -
пені за період з 19.02.2014 р. по 27.03.2014 р.,
згідно договору купівлі - продажу №
01/03/02 від 03.02.2014 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвал від 04.04.2014 р., від
29.04.2014 р. про явку в судове засідання
повноважного представника не виконав.
Копії ухвал від 04.04.2014 р., від 29.04.2014 р.,
від 20.05.2014 р. направлені відповідачу
рекомендованими листами на адресу
вказану в позовній заяві. Копії даних
ухвал вручені відповідачеві
відповідно 14.04.2014 р., 06.05.2014 р., 28.05.2014 р.,
що стверджується поштовими
повідомленнями. Це розцінюється судом
як вручення рекомендованих листів із
копіями ухвал відповідачу та, як
належне повідомлення останнього про
час і місце судового розгляду справи за
його участю та небажання відповідача
скористатись наданим йому правом
надавати свої пояснення в суді. Суд
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача про час і
місце судового розгляду справи за його
участю.

Відповідач у відзиві № 59 від 28.04.2014 р.
проти позову заперечив покликаючись на
те, що був виданий простий вексель
серії АА 276025 на суму 100 000, 00 грн., на
зазначеному векселі Публічним
акціонерним товариством Банк
"Контракт" вчинений аваль. Вказує, що
відповідачем виконано зобов"язання за
договором купівлі - продажу № 01/03/02 від
03.02.2014 р. у повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні подав заяву від 29.04.2014 р., в
якій позовні вимоги підтримав та
зазначив, що відзив відповідача не
визнає, так як з наданих документів
відсутні докази, що підтверджують факт
передачі векселя.

В заяві від 02.06.2014 р. представник
позивача просить не брати до уваги
заперечення відповідача, оскільки
вексель позивачу не передавався та
сума боргу не погашалася.

28.05.2014 р. від відповідача до суду
надійшло клопотання № 78 від 27.05.2014 р.
про відкладення судового засідання, що
призначене на 29.05.2014 р. на більш пізній
строк, з метою обгрунтування правової
позиції та підготовки додаткових
доказів.

Представник позивача заперечив проти
клопотання про відкладення судового
засідання.

Клопотання відповідача про
відкладення судового засідання на іншу
дату з підстав вказаних в ній підлягає
відхиленню з огляду на наступне.

Суд ухвалою порушив провадження у
справі ще 04.04.2014 р., копію ухвали від
04.04.2014 р. відповідач отримав 14.04.2014 р.,
якою був повідомлений про порушення
провадження у справі № 902/390/14. У зв"язку
з неявкою представника, неподання
відповідачем додаткових доказів
розгляд справи відкладався. Таким
чином, у відповідача було достатньо
часу для обгрунтування правової
позиції та підготовки додаткових
доказів.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський
суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Однак, строк розгляду справи,
встановлений ст. 69 ГПК України,
закінчується 02.06.2014 р. Клопотань про
продовження строку розгляду спору суду
не подано. Суд може відкласти розгляд
спору відповідно до ст. 77 ГПК України
лише в строк передбачений ст. 69 ГПК
України.

Окрім того, в ухвалі від 29.04.2014 р. про
відкладення розгляду спору на 29.05.2014 р.
було допущено описку, про що винесено
ухвалу від 20.05.2014 р.(отримана
відповідачем 28.05.2014 р., що стверджується
поштовим повідомленням)із датою
наступного судового засідання - 02.06.2014
р.

Представник позивача в судовому
засіданні подав заяву від 02.06.2014 р., на
підставі ст.22 ГПК України, ч.3 ст.551 ЦК
України, ст.20 ЦК України, про відмову
від позовних вимог щодо стягнення 20 000,
00 грн. - штрафу, в зв"язку з тим, що розмір
штрафу надмірно великий в розмірі до
суми заборгованості.

У вказаній заяві представник позивача
просить стягнути з відповідача 100 000, 00
грн. - боргу, 30 000, 00 грн. - штрафу (50 000, 00
грн. - 20 000, 00 грн.), 1353, 42 грн. - пені за
прострочення в оплаті за період з 19.02.2014
р. по 27.03.2014 р. та відшкодувати повністю
судовий збір за рахунок відповідача в
розмірі 3027, 07 грн.

З огляду на права надані позивачеві ст.
22 ГПК України, ст.20 ЦК України, заява
представника позивача про часткову
відмову від позовних вимог судом
приймається як така, що не суперечить
закону та матеріалам справи.

Судом вказану заяву задоволено та
ухвалено про припинення провадження у
справі щодо стягнення 20 000, 00 грн. -
штрафу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
щодо стягнення 100 000, 00 грн. - боргу, 30 000, 00
грн. - штрафу, 1353, 42 грн. - пені за
прострочення в оплаті за період з 19.02.2014
р. по 27.03.2014 р.

В судовому засіданні представником
позивача заявлено усне клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника відповідача.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Відтак
підлягає задоволенню усне клопотання
представника позивача про розгляд
справи у відсутність представника
відповідача.

Заслухавши представника позивача,
повно, всебічно, об'єктивно, в
сукупності дослідивши надані в справу
докази, надавши їм юридичну оцінку суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги,
на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 655, 692 ЦК
України підлягають частковому
задоволенню в сумі 131 353, 42 грн., з яких: 100
000, 00 грн. - боргу, 30 000, 00 грн. - штрафу, 1353,
42 грн. - пені за прострочення в оплаті за
період з 19.02.2014 р. по 27.03.2014 р.

До такого висновку суд прийшов з огляду
на таке.

03.02.2014 р. між позивачем (в договорі -
"Продавець") та відповідачем (в договорі
- "Покупець") було укладено договір
купівлі - продажу № 01/03/02.

Згідно п. 1.1. договору Продавець
зобов'язується передавати у власність
Покупцю певний товар, а Покупець
зобов'язується приймати цей товар та
своєчасно здійснювати його оплату на
умовах даного договору.

В п.п. 2.1., 2.2., 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору
сторони передбачили, що Товаром за
даним договором є пориста гума д-8 мм
(ТУ).

Кількість товару, що передається за
даним договором становить 3600,00 кг.

Умови поставки: самовивіз зі
складу за адресою м.Полтава,
вул.Овочева, 7а. В разі зміни умов
поставки нові умови додатково
погоджуються сторонами.

Товар повинен бути поставлений до
05.02.2014 р.

Передача товару здійснюється за
видатковою накладною та довіреністю.
Датою поставки є дата передачі товару
Покупцю. Перехід права власності та
ризиків на товар відбувається в момент
передачі товару Покупцю.

Згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.5. договору
Покупець оплачує поставлений
Продавцем товар за ціною 32,92 гри. без
ПДВ за 1 кг.

3агальна вартість товару, що
постачається за даним договором 142 201,44
грн. в тому числі ПДВ - 23700,24 грн.
Покупець здійснює оплату товару
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з моменту поставки.

Датою оплати вважається дата
зарахування коштів на рахунок
Продавця.

В якості гарантії своєчасної оплати
поставленого товару Покупець, до
моменту поставки передає Продавцю
авальований вексель на повну суму його
вартості.

В п.п. 5.2., 5.3. договору сторони
передбачили, що за порушення строків
оплати Покупець сплачує Продавцю пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ за кожний день прострочення, до
моменту повного виконання Покупцем
свого зобов'язання по оплаті. 3а
порушення строків оплати товару більше
ніж на 20 (двадцять) календарних днів
Покупець виплачує Продавцю штраф у
розмірі 50 % від суми боргу.

Сторони домовилися, що даний договір
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами та діє до 31 грудня 2014
року, а в разі неповного виконання
договірних зобов'язань до моменту
повного виконання (п.7.1. договору).

Позивач на виконання умов договору
передав у власність відповідачу, а
останній отримав пористу гуму д-8 мм (ТУ)
в кількості 3600,00 кг, на суму 142 201, 44 грн.,
що стверджується видатковою накладною
№ РТИ-0076 від 04.02.2014 р., довіреністю № 1
від 04.02.2014 р.

Згідно умов договору оплату відповідач
мав здійснити до 18.02.2014 р.

Проте відповідач умов договору, щодо
оплати в повному обсязі за отриманий
товар, не виконав. Сплатив за отриманий
товар лише частково в сумі 42 201,44 грн., що
стверджується копіями платіжного
доручення № 23 від 04.02.2014 р., звіту про
операції по рахунку з 04.02.2014 р. по 04.02.2014
р.

Таким чином, борг відповідача перед
позивачем становить 100 000,00 грн., що і
стало причиною виникнення спору.

З огляду на предмет і характер
зобов'язань взятих сторонами в
договорі, між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються главою
54 "Купівля - продаж. Загальні положення",
ст. 655 ЦК України (договір
купівлі-продажу).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 525, ст.526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610, 612 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ч.І ст.202 ГК України, ст.599 ЦК
України зобов'язання, зокрема,
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Окрім боргу позивач заявив до
стягнення 30 000, 00 грн. - штрафу, 1353, 42 грн. -
пені за прострочення в оплаті за період
з 19.02.2014 р. по 27.03.2014 р.

Сторони домовилися в договорі (п.п. 5.2.,
5.3. договору), що за порушення строків
оплати Покупець сплачує Продавцю пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ за кожний день прострочення, до
моменту повного виконання Покупцем
свого зобов'язання по оплаті. 3а
порушення строків оплати товару більше
ніж на 20 (двадцять) календарних днів
Покупець виплачує Продавцю штраф у
розмірі 50 % від суми боргу.

Слід зазначити, що у відповідності до
п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст.
230 Господарського кодексу України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, крім іншого,
неустойкою.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 3 ст.549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов"язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Статтею 230 Господарського кодексу
України, встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо
стягнення пені, штрафу є правомірними,
оскільки відповідають умовам Договору
та чинному законодавству.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Заперечення відповідача судом до уваги
не беруться, оскільки всупереч вимогам
ухвали суду від 29.04.2014 р., ст. 33, 34 ГПК
України, відповідач не надав доказів
передачі векселя серії АА 276025
позивачеві, не надав доказів
проведення розрахунків з позивачем
векселем серії АА 276025.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про законність і
обґрунтованість належними доказами
вимог позивача про стягнення 100 000, 00
грн. - боргу, 30 000, 00 грн. - штрафу, 1353, 42
грн. - пені за прострочення в оплаті за
період з 19.02.2014 р. по 27.03.2014 р.

В зв'язку із доведенням спору до
розгляду в суді внаслідок неправильних
дій відповідача, судові витрати на
судовий збір в сумі 3027, 07 грн., на
підставі ст.49 ГПК України, підлягають
відшкодуванню позивачеві за рахунок
відповідача.

Керуючись викладеним, ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34,
43, 49, 75, 78, 80, 82 - 84, 115, 116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково в сумі 131
353, 42 грн., з яких: 100 000, 00 грн. - боргу, 30 000,
00 грн. - штрафу, 1353, 42 грн. - пені за
прострочення в оплаті за період з 19.02.2014
р. по 27.03.2014 р. Судові витрати на судовий
збір в сумі 3027, 07 грн. покласти на
відповідача.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автопластгума", (23320, Вінницька область,
Тиврівський район, смт. Сутиски, вул.
Заводська, 1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "РТИ -
Полтава", (36010, м.
Полтава, вул. Овочева, 7 А) 100 000, 00 грн. -
боргу, 30 000, 00 грн. - штрафу, 1353, 42 грн. -
пені за прострочення в оплаті за період
з 19.02.2014 р. по 27.03.2014 р., та судових витрат
на судовий збір в сумі 3027, 07 грн. Видати
наказ в день набрання рішенням
законної сили.

3. Копію даного рішення направити
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення
відповідачу або вручити його
повноважному представнику під
розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 02.06.2014 р. Повний текст рішення
відповідно до ст.84 ГПК України
оформлено і підписано 05.06.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23320, Вінницька обл.,
Тиврівський р-н, смт.Сутиски,
вул.Заводська, 1)