КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. Справа№ 910/1610/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Коваленко Г.М. -
представник;

Від відповідача: Кривошея Д.А. -
представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста
Києва від 04.03.2014

у справі № 910/1610/14 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ"

до Міністерства оборони України

про стягнення 284 218, 20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь суми грошових коштів в розмірі
284 218, 20 грн. за Договором про поставку
для державних потреб
матеріально-технічних засобів речової
служби за №286/3/13/18 від 18.06.2013.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 04.03.2014 позов задоволено
повністю.

Присуджено до стягнення з
Міністерства оборони України на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ" суму
грошових коштів в розмірі 284 218, 20 грн.20
коп. та 5 684, 36 грн. 36 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Міністерство оборони України
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
04.03.2014 скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Міністерства оборони України у справі
№ 910/1610/14 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Отрюху Б.В.

Розпорядженням в.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
08.05.2014 для розгляду вказаної
апеляційної скарги сформовано колегію
суддів у складі: Головуючого судді
Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.05.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 10.06.2014.

19.05.2014 через відділ документального
забезпечення суду від представника
позивача надійшов відзив на апеляційну
скаргу.

В судовому засіданні 10.06.2014 сторони
надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та не заперечується
сторонами, 18.06.2013 між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"БІОХІМЕКСІМ" (Позивачем) та
Міністерством оборони України
(Відповідачем) було укладено Договір
про поставку для державних потреб
матеріально-технічних засобів речової
служби № 286/3/13/18, згідно умов якого
Позивач зобов'язувався поставити
Відповідачеві до 27.06.2013 року мило,
засоби мийні та засоби для чищення
(мило туалетне тверде "Класичне" без
обгортки у формі кусків по 100 г) на
загальну суму 284 218,20 грн. в тому числі
ПДВ 47 369,70 грн., а Відповідач
зобов'язувався забезпечити приймання
та оплату товару в асортименті,
кількості, у строки (терміни) вказані у
Договорі.

На виконання умов Договору 25.06.2013
Позивач поставив вказаний товар у
відповідній кількості та якості
Відповідачеві. На підтвердження даного
факту в матеріалах справи є акти
прийому речового майна, акт
приймального контролю якості та
повідомлень-підтверджень про
прийняття та оприбуткування товару.

Враховуючи положення пунктів п.4.1. та
п.4.2. договору оплата за фактично
поставлений товар повинна бути
здійснена протягом 90 банківських днів
з дати надання Позивачем належним
чином оформленого рахунку-фактури на
поставлений товар, до рахунку-фактури
додаються акт приймального контролю,
видаткова накладна та
повідомлення-підтвердження.

Матеріали справи свідчать, що Позивач
свої зобов'язання по Договору виконав в
повному обсязі, проте Відповідач взяті
на себе зобов'язання по оплаті
отриманого Товару не виконав. В
результаті неналежного виконання
взятих на себе зобов'язань за
Відповідачем утворилась
заборгованість перед Позивачем, яка
становить 284 218,20 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що
15.10.2013 Позивач звернувся до Відповідача
з претензією для досудового
врегулювання спору. Проте, відповіді не
отримав.

В подальшому, 19.11.2013 Позивач вдруге
звернувся до Відповідача з вимогою про
сплату заборгованості, але Відповідач,
порушуючи норми чинного законодавства,
відповіді так і не надав.

Відповідно до вимог ст.265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Наведена стаття кореспондується з
вимогами статті 712 Цивільного кодексу
України.

До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
унормовано, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Підпунктом 4.1. договору передбачено, що
розрахунки за договором проводяться
шляхом оплати за фактично поставлений
товар протягом 90 банківських діб (за
умов надходження бюджетних коштів на
рахунок Міністерства оборони України
за даним кодом видатків) з дати надання
Постачальником Замовнику (Відповідачу)
рахунку-фактури на поставлений товар,
підписаний керівником та головним
бухгалтером Посточальника (якщо посада
головного бухгалтера не передбачена
штатним розписом, то пр. це
зазначається у рахунку-фактурі).

Підпунктом 4.2. договору передбачено, що
до рахунка-фактури додаються:

- акт приймального контролю (якості)
товару, на якому повинен бути оригінал
підпису одержувача Замовника,
засвідчений мастичною печаткою, який
підтверджує одержання товару;

- видаткова накладна постачальника;

- повідомлення-підтвердження

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач взяті на себе зобов'язання за
договором виконав належним чином,
поставив відповідачу товар, визначений
договором, на суму 284 218, 20 грн.Наведене
підтверджується видатковою накладною
від 21.06.2013 за №98, належна копія якої
знаходиться в матеріалах справи.

В свою чергу відповідачем не сплачено
суму боргу за отриманий товар у
розмірі 284 218, 20 грн., про що свідчить
також Акт звіряння розрахунків між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "БІОХІМЕКСІМ"
(Позивачем) та розпорядником коштів
державного бюджету Міністерства
оборони України від 10.02.2014.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися -
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином та
відповідно до закону, інших правових
актів, договору.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договорів, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу
України, кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язань, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи те, що факт наявності боргу
у Відповідача за спірним договором
поставки товарів у сумі 284 218, 20 грн.
Позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і
Відповідачем не спростований,колегія
суддів приходить до висновку, що ця
сума боргу підлягає стягненню з
відповідача.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, приходить до висновку, що
рішення у даній справі прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та відповідністю висновків,
викладених в рішенні, дійсним
обставинам справи, тому рішення є
законним та обґрунтованим. Підстав для
скасування або зміни вказаного рішення
та задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства
оборони України залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 04.03.2014 по справі №
910/1610/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/1610/14 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко