Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" травня 2014 р.
Справа № 906/438/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представника позивача:
Гайдук С.В. - директор,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поліська
сільськогосподарська компанія"
(м.Житомир)

до 1)Товариства з обмеженою
відповідальністю "Унікум 2003"
(м.Коростень)

2) Відділу державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції (м.Коростень)

3) Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" (м. Київ)

про визнання права власності та зняття
з-під арешту грошових коштів

Позивач подав позов про визнання права
власності на грошові кошти в сумі 27610,80
грн., які знаходяться на р/рахунку
5749 ТзОВ "Унікум 2003", на які
накладено арешт ВДВС Коростенського
МРУЮ при здійсненні виконавчого
провадження; звільнення грошових
коштів в сумі 27610,80 грн. з-під арешту,
накладеного ВДВС Коростенського МРУЮ
та зобов'язання ТзОВ "Унікум 2003"
повернути помилково перераховані
кошти в сумі 27610,80 грн. на рахунок
позивача.

Ухвалою господарського суду від
04.04.2014р. порушено провадження усправі
та призначено до розгляду на 22.04.2014р.

Ухвалою господарського суду від
23.04.2014р. призначено розгляд справи на
23.04.2014р.

Ухвалою господарського суду від
23.04.2014р. залучено до участі у справі ПАТ
"Укрсоцбанк" в якості третього
відповідача та відкладено розгляд
справи на 13.05.2014р.; накладено арешт на
кошти Товариства з обмеженою
відповідальністю "Унікум 2003" в сумі
27610,80 грн., які знаходяться на рахунку №
5749, відкритому у Публічному
акціонерному товаристві "ВТБ "Банк".

Ухвалою господарського суду від
13.05.2014р. відкладено розгляд справи на
28.05.2014р.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідачі повноважних представників
в судове засідання не направили, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення учасника
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2013р. між ТОВ "Унікум 2013" (продавець)
та ТОВ "Поліська сільськогосподарська
компанія" (покупець/позивач) укладено
договір купівлі-продажу
нафтопродуктів (а.с. 16-18), відповідно до
п. 1.1. якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю
нафтопродукти (товар), а покупець
зобов'язується своєчасно прийняти
товар і оплатити його на умовах цього
договору.

17.03.2014р. ТОВ "Унікум 2013" виставило
позивачу рахунок № 42 на оплату
дизельного пального в сумі 27610,80грн.
(а.с. 19).

17.03.2014р. позивач платіжними дорученнями
№12 від 17.03.2014р. на суму 23009,00грн. (а.с. 20)
та № 13 від 17.03.2014р. на суму 4601,80грн. (а.с.
21) перерахував кошти, однак
отримувачем вказано ТОВ "Унікум 2003".

18.04.2014р. ТОВ "Поліська
сільськогосподарська компанія"
направило лист ТОВ "Унікум 2003" з
проханням повернення коштів, які
помилково були перераховані у зв'язку з
помилкою бухгалтера (а.с. 22).

19.03.2014р. ТОВ "Унікум 2003" повідомило
позивача, що не заперечує щодо
повернення коштів, однак позбавлений
такої можливості у зв'язку з
накладенням арешту на розрахунковий
рахунок ТОВ "Унікум 2003" відділом
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції (а.с. 23).

Арешт, про який зазначив відповідач 1 у
своєму листі, на кошти, що знаходяться
на його рахунках, накладено постановою
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції від 02.12.2013р. в межах
виконавчого провадження № 1149/1 з
виконання наказу господарського суду
м. Києва про стягнення з ТзОВ "Унікум 2003"
на користь ПАТ "Укрсоцбанк" 383002,92 грн.
(а.с. 64).

18.03.2014р. ТОВ "Унікум 2013" на адресу
позивача поставив дизельне пальне на
загальну суму 27610,80 грн., що
підтверджується накладною № 40 та
товарно-транспортною накладною (а.с. 117,
119).

Платіжним дорученням №14 від 19.03.2014р.
позивач уже безпосередньо ТОВ "Унікум
2013" перерахував 27610,80грн. з
призначенням платежу "оплата за диз.
паливо згідно рахунку №42 від 17.03.2014р."
(а.с. 120; 121-124).

У зв'язку з тим, що ТОВ "Унікум 2003" не
повернув позивачу помилково
перераховані кошти, позивач на
підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України та ст. 60
Закону України "Про виконавче
провадження" звернувся до суду за
захистом своїх прав.

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та пояснення учасників судового
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно; особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала;
положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Зазначена стаття визначає загальні
умови існування цивільно-правових
зобов'язань, що виникають у зв'язку із
так званим безпідставним збагаченням,
тобто набуттям або збереженням майна
без достатньої правової підстави.

Аналіз вказаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1) набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2) відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Частинами 1 та 2 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено,
що: звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації;
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

Нормами ст. 8 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
боржником є фізична або юридична особа,
визначена виконавчим документом.

Згідно підпунктів 1.23, 1.24 ст. 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" під
помилковим переказом розуміється рух
певної суми коштів, внаслідок якого з
вини банку або іншого суб'єкта переказу
відбувається її списання з рахунку
неналежного платника та/або
зарахування на рахунок неналежного
отримувача чи видача йому цієї суми у
готівковій формі. Неналежний отримувач
- особа, якій без законних підстав
зарахована сума переказу на її рахунок
або видана їй у готівковій формі.

При дослідженні обставин справи, судом
встановлено, що між позивачем та ТОВ
"Унікум-2013" дійсно виникли цивільно
правові відносини щодо поставки товару
- дизельного пального.

При цьому, з матеріалів справи не
вбачається та судом не встановлено
наявність цивільно-правових відносин
між ТОВ "Поліська сільськогосподарська
компанія" та ТОВ "Унікум-2003", що вказує
на те, що позивач 17.03.2014р. помилково
перерахував ТОВ "Унікум-2003" грошові
кошти в сумі 27610,80грн.

Враховуючи, що в розумінні Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" ТОВ
"Унікум-2003" є неналежним отримувачем
зазначених коштів та отримав вказані
кошти без достатньої правової
підстави, то відповідно до положень ст.
1212 ЦК України зобов'язаний повернути
позивачу помилково перераховані
грошові кошти в сумі 27610,80 грн., як такі,
що набуті без достатньої правової
підстави.

Розглядаючи вимоги позивача про
визнання права власності та зняття
арешту з грошових коштів у розмірі
27610,80грн., господарський суд відмовляє в
їх задоволенні з огляду на наступне.

Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу; способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, в тому
числі, визнання права; підставою для
звернення до суду має бути оспорювання
правомірності арешту коштів позивача ,
які перебувають у боржника.

Нормами ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на майно і про зняття з нього арешту.

Метою позову про звільнення майна з-під
арешту є встановлення належності
арештованого майна.

Зазначена норма закону, яка визначена
підставою заявленого у справі позову,
вказує, що саме особа, яка вважає себе
власником майна може вимагати визнання
за нею права власності на майно та
зняття з цього майна арешту. Підставою
для звернення до суду з таким позовом
має бути оспорювання правомірності
арешту коштів позивача, які
перебувають у боржника.

Як наголошувалось вище кошти ТОВ
"Унікум 2003" були арештовані постановою
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Коростенського міськрайонного
управління юстиції від 02.12.2013р. в межах
виконавчого провадження № 1149/1 з
виконання наказу господарського суду
м. Києва про стягнення з ТзОВ "Унікум 2003"
на користь ПАТ "Укрсоцбанк" 383002,92 грн.
(а.с. 64).

Однак, з позовних вимог не вбачається,
що позивач оспорює правомірність
арешту коштів, які знаходяться на
рахунках ТОВ "Унікум 2003".

З матеріалів справи не вбачається, що
відповідачі оспорюють права власності
позивача на грошові кошти в сумі
27610,80грн., які були набуті відповідачем-1
без достатньої правової підставі.

Відповідно до пункту 5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України": відповідачами у справах про
визнання права власності на майно і про
зняття з нього арешту за позовами осіб,
які не є власниками майна, але
володіють ним з підстав, передбаченим
законом, є стягувач (особа, в інтересах
якої накладено арешт) і боржник.

Таким чином, позивачем у справі про
звільнення майна з-під арешту є особа,
відносно якої на момент порушення
справи є припущення, що вона є носієм
суб'єктивного права (власник та
правомірний володілець майна), а
належними відповідачами - є боржник та
стягувач, тобто, особа в інтересах якої
накладено арешт на майно. В даному
випадку це Товариство з обмеженою
відповідальністю "Унікум 2003" та
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк".

З огляду на викладене, господарський
суд вважає, що позивачем при зверненні
до суду з позовом про визнання права
власності та зняття арешту з грошових
коштів невірно обрано спосіб захисту,
оскільки така вимога не може бути
розглянута в поєднанні з вимогою про
стягнення безпідставно отриманих
коштів. Тому в цій частині позовних
вимоги суд відмовляє.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню частково щодо стягнення з
відповідача-1 безпідставно набутих
коштів в сумі 27610,80грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача-1
пропорційно розміру обґрунтовано
заявлених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Унікум 2003" (11500,
Житомирська область, м.Коростень, вул.
Сосновського, 38-Р, ідентифікаційний код
32679706)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поліська
сільськогосподарська компанія" (10009,
м.Житомир, вул. Івана Огієнка, 14,
ідентифікаційний код 37976202)

- 27610,80 грн. безпідставно набутих коштів;

- 1827,00 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Скасувати заходи забезпечення позову
вжиті ухвалою господарського суду
Житомирської області від 23.04.2014 р. щодо
накладення арешту на кошти Товариства
з обмеженою відповідальністю "Унікум
2003" (11500, Житомирська обл., м. Коростень,
вул. Сосновського,38-Р, код 32679706) в сумі
27610,80 грн., які знаходяться на рахунку №
5749, відкритому у Публічному
акціонерному товаристві "ВТБ "Банк" (код
фінансової установи 321767).

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.06.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- до справи

2- позивачу

3-5- відповідачам (рек. із зв. повід)