ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/451/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання
Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фармацевтична
Компанія "Здоров'я", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Топаз", м. Москва про
стягнення 5 980 000,00 руб. РФ за участю
представників :

позивача - Корюк О.Б., довіреність № 1056/12
від 27.02.2014 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фармацевтична
Компанія "Здоров'я", м. Харків (позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Топаз", м. Москва про
стягнення 5 980 000,00 руб. РФ. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання з боку відповідача
покладених на нього обов'язків за
контрактом № 9316/6 від 16 червня 2009 року, з
урахуванням чого просить суд стягнути
з відповідача суму основного боргу в
розмірі 5 980 000,00 руб. РФ. Також до
стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14 лютого 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/451/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 13 березня 2014 року о 10:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 березня 2014
року розгляд справи відкладено на 10
червня 2014 року о 10:00, відповідно до
приписів ст. 77 ГПК України.

21 березня 2014 року через канцелярію
суду, до матеріалів справи від
відповідача надійшли: клопотання про
розгляд справи без особистої участі
уповноваженого представника (вх. № 9590)
та відзив на позовну заяву (вх. № 9585).

Надані відповідачем документи
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

21 березня 2014 року через канцелярію
суду, до матеріалів справи від позивача
надійшов супровідний лист (вх. № 9584) з
додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання
з'явився, заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове
засідання не з'явився.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про розгляд справи без
особистої участі уповноваженого
представника (вх. № 9590) задовольняє
його в порядку ст. 22 ГПК України.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та надання
доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, вислухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

16 червня 2009 року між позивачем
(продавцем) та відповідачем (покупцем)
було укладено Контракт № 9316/6 (далі -
Контракт), відповідно до умов якого
позивач (продавець) зобов'язався
продати та поставити партіями
фармацевтичні товари (далі - Товар),
згідно з Специфікаціями, а відповідач
(покупець) зобов'язався купити та
сплатити товар, на умовах Контракту.

Як свідчать матеріали справи,
відповідно до інвойсу № 133493 від 21.10.2013
року відповідачу відвантажено товар на
суму 8 780000,00 руб. РФ; відповідно до
товарно - транспортної накладної № 0594872
від 31.10.2013 року відповідачу (покупцю)
відвантажено товар на суму 4 390000,00 руб.
РФ, відповідно до інвойсу № 134203 від
11.11.2013 року за товарно - транспортною
накладною № 0594877 від 19.11.2013 року
відповідачу відвантажено товар на суму
4 390000,00 руб. РФ.

Відповідно до п. 3.1 Контракту від 16.06.2009
року, розрахунок за поставлений товар
здійснюється відповідачем на протязі 60
днів від дати проставлення штампу
митниці покупця в товарно-транспортних
документах.

Як вбачається з матеріалів справи,
митне оформлення вищезазначеної
партії товару згідно з вантажною
митною декларацією №807100000/2013/054039, за
інвойсом № 133493 від 21.10.2013 року
здійснено 31.10.2013 року. Таким чином,
товар повинен був оплачений
відповідачем в строк не пізніше 30
грудня 2013 року. За інвойсом № 133493 від
21.10.2013 року відповідачем товар
оплачений, проте з порушенням строку,
передбаченим Контрактом та лише
частково на суму 2 800000,00 руб. РФ, а саме,
16.01.2014 року відповідачем сплачено 1
400000,00 руб. РФ та 20.01.2014 року - 1 400000,00 руб.
РФ.

Митне оформлення партії товару згідно
вантажної митної декларації №
807100000/2013/057579, за інвойсом № 134203 від
11.11.2013 року здійснено 19.11.2013 року. Таким
чином, товар повинен був бути сплачений
відповідачем у строк не пізніше 10 січня
2014 року.

Таким чином, позивач свої зобов'язання
за Контрактом № 9316/6 від 16.06.2009 року
виконав в повному обсязі та належним
чином, поставивши відповідачу товар.
Відповідач товар отримав, проте, оплату
в строки, встановлені пунктом 3.1
Контракту належним чином та в повному
обсязі не провів, на підставі чого, у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість в розмірі 5
980000,00 російських рублів, яка залишилась
несплаченою, що змусило позивача
звернутись з даним позовом до
господарського суду.

Слід також зазначити, що в матеріалах
справи наявний Лист відповідача за вих.
№ 14-010/б від 11.02.2014 року, в якому
відповідач гарантує позивачу сплатити
наявну заборгованість за Контрактом №
9316/6 від 16.06.2009 року, а також, існуючий
перед позивачем борг пояснює
блокуванням рахунків підприємства
відповідача, що позбавляє останнього
можливості погасити існуючу
заборгованість (арк. справи 42).

Таким чином, на момент прийняття
рішення по справі в матеріалах справи
відсутні будь-які докази погашення
відповідачем заборгованості в
добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

За змістом статей 41, 12 - 17, 123 ГПК для
іноземних суб'єктів господарської
діяльності передбачено національний
режим судового процесу для розгляду
справ, підвідомчих господарським
судам.

За статтею 76 Закону України "Про
міжнародне приватне право" суди можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом, зокрема у випадку, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків
виключної підсудності у справах з
іноземним елементом, передбачених у
статті 77 цього Закону.

В даному випадку сторони передбачили
додатковою угодою від 13.04.2012 року до
контракту №9316/6 від 16.06.2009 року,
підсудність справи господарському
суду Харківської області (арк. справи
15).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 174 Господарського
кодексу України господарський договір
є підставою виникнення господарських
зобов'язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Згідно з статтею 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару; договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Згідно з ст. 694 ЦК України, договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст.
193 Господарського кодексу України,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК, України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками процесу.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону,
суд визнає вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача 5 980000,00
російських рублів заборгованості
належно обґрунтованою, доведеною
матеріалами справи та такою, що
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у розмірі 29426,38 грн.
за вимоги майнового характеру спору у
даному разі, покладається на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОПАЗ", юридична
адреса: 143074, Московська область,
Одинцовський район, с. Нікольське, ЗАО
"Шарапово", "АБК", поштова адреса: 117545, м.
Москва, Варшавське шосе, буд. 125, оф. 1324,
(ОКПО 18193666, ІНН , р/с ,
поточний валютний: ,
транзитний валютний: в АКБ
РосЕвроБанк (ОАО) ИНН банка - , ОКПО
банка - 40198845, к/с , БИК 044585777,
SWIFT-COMKRUMM) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Фармацевтична Компанія "Здоров'я", 61013,
м. Харків, вул. Шевченко, буд. 22, (; р/с 5315 в ПАО "Пумб" м.
Донецьк, МФО 334851, SWIFT: FUIB UA 2X) - 5 980 000,00
рублів Російської Федерації; 29426,38 грн.
судового збору, що еквівалентно 119600,00
рублів Російської Федерації.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 16.06.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв