ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року
Справа № 904/1043/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чохи Л.В.
(доповідача),

суддів: Антоніка С.Г, Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання
Ревковій Г.О.

Зміна складу судової колегії відбулася
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
11.06.2014 року.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
фермерського господарства "АГРО-ЕРА" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.04.2014
року у справі №904/1043/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА", м.
Дніпропетровськ

до відповідач-1 фермерського
господарства "АГРО-ЕРА", с. Корлюкове,
Зіньківський район, Полтавська область

відповідач-2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА"
звернулося в господарський суд
Дніпропетровської області до
фермерського господарства "АГРО-ЕРА" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" з
позовом про стягнення солідарно боргу
у сумі 80 610,88 грн, процентів за
користування товарним кредитом у сумі
108 558,32 грн, інфляційних втрат у сумі 13
032,34 грн. і пені у сумі 4310,00 грн. Позовні
вимоги обґрунтовувались тим, що
відповідачі не виконали умови договору
купівлі-продажу № 12075-С від 15.05.2013 року
та договору поруки № 12075-ПОР від 15.05.2013
року з оплати вартості насіння
кукурудзи, отриманого згідно
накладної № 160523/03 від 16.05.2013 року. (а.с. 3 -
6, 12)

24.03.2014 року позивач доповнив свій позов
вимогою про стягнення солідарно витрат
на послуги адвоката у сумі 9 260 грн. (а.с.
50)

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 22.04.2014
року (суддя Мартинюк С.В.) з урахуванням
ухвали від 13.05.2014 року позовні вимоги
задоволено. (а.с. 70-72)

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 року порушено провадження з
перегляду в апеляційному порядку
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.04.2014
року. (а.с. 75)

Апеляційна скарга фермерського
господарства "АГРО-ЕРА" мотивована
неправильним застосуванням судом
першої інстанції норм матеріального
права а також посиланням на те, що
зроблені судом в рішенні висновки не
відповідають обставинам справи,
зокрема:

- позивач не передав свідоцтво про
якість товару, а, отже, право власності
на товар до відповідача не перейшло;

- товар не є проданим в кредит,
оскільки право власності зберігається
за позивачем, а тому нарахування
процентів за користування кредитом є
неправомірним.

В своїй апеляційній скарзі
відповідач-1 просить частково
скасувати рішення і в задоволенні
позову в частині стягнення процентів
за користування товарним кредитом
відмовити. (а.с.75-78)

11.06.2014 року до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
фермерського господарства "АГРО-ЕРА"
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи в зв'язку з
перебуванням його представника на
лікарняному.

Стаття 77 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Зокрема такою
обставиною є нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу.

З даної статті вбачається, що питання
про те, що певні обставини
перешкоджають розгляду справи,
вирішується судом залежно від
конкретних обставин справи. Так, якщо
представники сторін чи інших учасників
судового процесу не з'явилися в судове
засідання, а суд вважає, що наявних у
справі матеріалів достатньо для
розгляду справи та ухвалення законного
і обґрунтованого рішення, він може, не
відкладаючи розгляду справи, вирішити
спір по суті.

Колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для відкладення
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи і
рішення, яке прийняте судом в процесі
її розгляду, судова колегія дійшов
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на таких
підставах.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 15.05.2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агросфера"
(продавець) та фермерським
господарством "Агро-Ера" (покупець)
укладено договір купівлі-продажу №
12075-С, у відповідності до умов якого
продавець зобов'язується передати, а
покупець зобов'язується прийняти та
сплатити вартість товару (насіння
кукурудзи) відповідно до умов даного
договору (додаткових угод та
специфікацій до нього).

Відповідно до пункту 2.1 договору якість
товару повинна відповідати стандартам
і Держстандартам, що діють в Україні на
момент передачі товару,
підтверджуватися сертифікатом якості.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
конкретний асортимент, кількість, ціна,
строк поставки та умови оплати товару
наведені в специфікаціях до даного
договору, які є його невід'ємною
частиною. Ціна товару встановлена за
домовленістю сторін, а сторони
визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - долар
США. Оплата вартості товару (виконання
зобов'язання) підлягає у гривні, згідно
розділу 4 договору.

Згідно до пункту 3.2 договору загальна
сума договору складається із суми
вартості товару по всіх специфікаціях,
підписаних в рамках цього договору, які
є його невід'ємною частиною, з
урахуванням зміни ціни у спосіб,
передбачений пунктами 4.7, 4.8, та суми
процентів за користування товарним
кредитом.

Відповідно до пункту 4.1 договору
умови оплати товару, порядок та строки
здійснення платежів зазначаються у
специфікаціях до договору.

Згідно з пунктом 4.6 договору оплата
вартості товару та нарахованих
процентів проводиться в гривнях.
Сторони домовились та узгодили зміну
ціни на товар в межах періоду часу, що
вказаний у пункті 4.7 та згідно способів,
викладених у пунктах 4.7, 4.8 договору.

У відповідності до пунктів 4.13, 4.14
договору продавець зобов'язаний надати
покупцю рахунок, податкову накладу,
накладну на передачу товару
(видаткова), сертифікати якості на
кожну партію товару, а на вимогу
покупця - товарно-транспортну накладну.
Покупець для отримання товару
зобов'язаний надати продавцю доручення
на право отримання
товарно-матеріальних цінностей.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
право власності на товар переходить до
покупця в момент одержання ним товару,
супровідних документів та підписання
накладних на передачу товару.

Відповідно до пункту 5.4 договору
прийом товару за кількістю і якістю та
документами згідно пункту 4.13
проводиться покупцем у момент
одержання товару від продавця.
Покупець зобов'язаний перевірити
комплектацію, цілісність тари, пломб на
ній (якщо вони присутні), а також
відсутність ознак ушкодження і
псування товару й у випадку їхнього
виявлення негайно, до закінчення
прийому, письмово заявити продавцю. При
відсутності такої заяви товар
вважається прийнятим покупцем, а
документи, передбачено пунктом 4.13 -
йому переданими.

Пунктом 7.2 договору від 15.05.2013 року №
12075-С передбачено, що у разі
несвоєчасного погашення
заборгованості за товарним кредитом,
згідно умов оплати, з дати виникнення
простроченої заборгованості, на суму
заборгованості нараховуються проценти
за користування товарним кредитом з
розрахунку 35 % за кожний день
прострочення оплати.

Згідно до пункту 7.3 договору у разі
несвоєчасного погашення
заборгованості за товарним кредитом,
згідно умов оплати, через 10 календарних
днів з дати виникнення простроченої
заборгованості, на суму заборгованості
нараховуються проценти за
користування товарним кредитом з
розрахунку 350 % річних.

У пункті 7.1 договору від 15.05.2013 року №
12075-С передбачено, що у випадку
порушення термінів оплати, обумовлених
у специфікації до договору покупець
сплачує продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченої заборгованості за
кожен день прострочення оплати.
Нарахування пені припиняється через
рік (365 календарних днів) від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

15.05.2013 року сторонами підписано
специфікацію № 1 до договору, у якій
визначено асортимент товару, його
кількість, якість та базис поставки.
Відповідно до умов специфікації товар
продається на умовах надання продавцем
покупцю товарного кредиту з
відстрочкою платежу, з наступним
графіком його сплати: 20% від суми
вартості всього товару по
специфікації покупець має сплатити до
25.05.2013 року, решту 80% від суми вартості
всього товару по специфікації
покупець має сплатити до 25.10.2013 року.

Із встановлених судами першої та
апеляційної інстанцій обставин
вбачається, що позивачем на виконання
умов договору від 15.05.2013 року № 12075-С (з
урахуванням специфікації від 15.05.2013
року № 1) здійснено поставку товару
відповідачу-1 на загальну суму 80 610,88
грн, що підтверджується видатковою
накладною від 16.05.2013 року, підписаною
сторонами та скріпленою їхніми
печатками, а також довіреністю
фермерського господарства "АГРО-ЕРА"
від 15.03.2013 року № 058, виданою керівнику
цього підприємства на отримання
вказаного товару. При цьому,
фермерським господарством "АГРО-ЕРА"
вказані видаткові накладні, які
підтверджують факт отримання ним
товару, підписані з його боку без
жодних заперечень та зауважень. (а.с.
19-21)

Фермерським господарством "АГРО-ЕРА" по
договору не здійснено жодного платежу.

Предмет позову у даній справі
становить вимога про стягнення з
відповідача 80 610,88 грн. заборгованості
з оплати товару за договором від 15.05.2013
року № 12075-С, процентів за користування
товарним кредитом у сумі 108 558,32 грн,
інфляційних втрат у сумі 13 032,34 грн, пені
у сумі 4310,00 грн.

У специфікації від 15.05.2013 року № 1 до
договору від 15.05.2013 року № 12075-С сторони
визначили, що товар продається на
умовах надання продавцем покупцю
товарного кредиту з відстрочкою
платежу у строк до 25.05.2013 року - 20% та до
25.10.2013 року решту 80% від суми вартості
всього товару.

Судами першої та апеляційної інстанцій
на підставі наявних у матеріалах
справи доказів встановлено, що
відповідач, отримавши від позивача на
виконання договору від 15.05.2013 року №
12075-С товар, не сплатив його вартість, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 80 610,88 грн, що не спростовано
належним чином відповідачем.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема договорів та інших правочинів.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до статті 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

При цьому підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
і відповідає вимогам цього Закону та
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, та фіксує факт
здійснення господарської операції, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар.

За приписами статті 694 Цивільного
кодексу України договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

В силу положень статей 525, 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з
положеннями статті 193 Господарського
кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з частиною 3 статті 692 Цивільного
кодексу України у разі прострочення
оплати товару продавець має право
вимагати оплати товару та сплати
процентів за користування чужими
грошовими коштами.

Частиною 5 статті 694 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо покупець
прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Відповідно до статті 536 Цивільного
кодексу України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи приписи частини 5 статті 694
Цивільного кодексу України та
положення пунктів 7.2, 7.3 договору від
15.05.2013 року № 12075-С, позивачем
правомірно було здійснено нарахування
процентів за користування
відповідачем товарним кредитом, розмір
яких становить 108 558,32 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що розмір пені за
порушення виконання фермерським
господарством "АГРО-ЕРА" грошового
зобов'язання за договором
купівлі-продажу від 15.05.2013 року № 12075-С
становить 4 310 грн.

Як з'ясовано місцевим та апеляційним
судами, в забезпечення виконання
відповідачем-1 зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 15.05.2013 року № 12075-С
між товариством з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА" (кредитор)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест"
(поручитель) укладено договір поруки
від 15.05.2013 року № 12075-ПОР, строк дії
якого становить чотири роки з дня його
підписання.

У пункті 1.4 договору поруки сторони
визначили, що поручитель відповідає
солідарно та в повному обсязі за
зобов'язаннями боржника перед
кредитором за основним договором. При
цьому кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Цим договором поруки забезпечується
виконання зобов'язання в повному
обсязі.

Згідно статті 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 1 статті 543
Цивільного кодексу України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з обґрунтованим і
правомірним висновком суду першої
інстанції стосовно наявності правових
підстав для задоволення позовних вимог
в повному обсязі та стягнення
солідарно з відповідачів на користь
позивача основного боргу у сумі 80 610,88
грн, процентів за
користування товарним кредитом у сумі
108 558,32 грн, інфляційних втрат у сумі 13
032,34 грн. і пені у сумі 4310,00 грн.

При цьому, переглянувши справу за
наявними доказами у відповідності до
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції в порядку
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
всебічно, повно і об'єктивно розглянуто
всі обставини справи, їм дана належна
юридична оцінка, порушень норм чинного
законодавства не вбачається, у зв'язку
з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування чи
зміни оскаржуваного судового рішення
відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фермерського
господарства "АГРО-ЕРА" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.04.2014
року у справі №904/1043/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 16.06.2014 року.

Головуючий
Л.В. Чоха

Судді:
С.Г. Антонік

І.Л. Кузнецова