КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. Справа№ 910/1357/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Шапрана В.В.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Пронін О.А.,
довіреність № 356 від 08.01.2014;

від третіх осіб - представники не
прибули,

розглянувши апеляційну скаргу
фермерського господарства
"Дзеленецьке" на ухвалу господарського
суду міста Києва від 15.04.2014 у справі
№ 910/1357/14 (суддя Котков О.В.) за
позовом фермерського господарства
"Дзеленецьке" до Аграрного фонду, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - брокерської контори
№ 199 товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
електронна торгова площадка" та за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Аграрної біржі
про визнання контракту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Дзеленецьке"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Аграрного
фонду про визнання недійсним
Форвардного біржового контракту на
закупівлю Аграрним фондом зерна від
15.11.2012 року № 988 Ф.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.04.2014р. у справі №910/1357/14
позов фермерського господарства
"Дзеленецьке" залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що
неявка представника позивача в судове
засідання перешкоджає з'ясуванню судом
всіх обставин справи та відповідно
може свідчити про відпадення
необхідності вирішення спору в
судовому порядку.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду міста Києва
від 15.04.2014р. у справі №910/1357/14 скасувати
та передати справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку в частині того, що
неявка представника позивача в судове
засідання перешкоджає з'ясуванню всіх
обставин справи та відповідно розгляду
справи по суті.

В судовому засіданні 11.06.2014
представник відповідача заперечив
проти задоволення вимог апеляційної
скарги.

Позивач та треті особи правом на участь
своїх представників не скористались,
хоча про дату, час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, ухвала суду про прийняття
апеляційної скарги до провадження була
направлена за адресами, які є їх
офіційним місцезнаходженням.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N
01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

У першому з названих листів викладено й
правову позицію, згідно з якою
примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Крім того, явка представників сторін та
третіх осіб не визнавалася
обов'язковою.

Будь - яких заяв, клопотань щодо
неможливості бути присутніми в даному
судовому засіданні від позивача та
третіх осіб до суду не надійшло.

Враховуючи належне повідомлення
позивача та третіх осіб, а також те, що
саме фермерським господарством
"Дзеленецьке" подана апеляційна скарга,
а отже його позиція є викладеною та
зрозумілою, апеляційна скарга
розглянута судом у даному судовому
засіданні по суті з винесенням
постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Частиною 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду -
скасуванню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги
фермерського господарства
"Дзеленецьке" до Аграрного фонду про
визнання недійсним Форвардного
біржового контракту на закупівлю
Аграрним фондом зерна від 15.11.2012 року
№ 988 Ф.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 року порушено
провадження у справі №910/1357/14 та
призначено розгляд справи на 11.03.2014
року.

При цьому, позивача зобов'язано надати
суду на підтвердження статусу
юридичної особи відповідача Витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців (на
час звернення до суду), у випадку іншої
адреси відповідача - направити копію
позовної заяви з додатками на його
юридичну адресу, докази чого надати в
судове засідання, власне письмове
підтвердження того, що у провадженні
судів України або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішує спір,
нема справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та немає рішення цих органів з
такого спору, а також докази виконання
позивачем п. 1.1 оспорюваного договору, в
редакції додаткового договору № 1 від
03.06.2013 р. до Форвардного біржового
контракту на закупівлю Аграрним фондом
зерна № 988 Ф від 15 листопада 2012 року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 року розгляд справи
№910/1357/14 відкладено до 01.04.2014 року, у
зв'язку з неявкою представників
позивача та третіх осіб в судове
засідання.

Позивачем 27.03.2014 подано до суду заяву, в
якій останній повідомив про
неможливість надання доказів
виконання фермерським господарством
"Дзеленецьке" п. 1.1 оспорюваного
договору, в редакції додаткового
договору № 1 від 03.06.2013 р. до Форвардного
біржового контракту на закупівлю
Аграрним фондом зерна № 988 Ф від 15
листопада 2012 року, оскільки позивач
знаходиться на стадії виконання
зазначених зобов'язань.

Незважаючи на отримання від позивача
пояснень щодо виконання фермерським
господарством "Дзеленецьке" договору,
господарський суд міста Києва ухвалою
від 01.04.2014 року знову відклав розгляд
справи до 15.04.2014р., у зв'язку з повторною
неявкою представників позивача та
третіх осіб.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.04.2014р. позов фермерського
господарства "Дзеленецьке" до
Аграрного фонду про визнання недійсним
Форвардного біржового контракту на
закупівлю Аграрним фондом зерна від
15.11.2012 року № 988 Ф залишено без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст.
81 Господарського процесуального
кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що
неявка представника позивача в судове
засідання перешкоджає з'ясуванню судом
всіх обставин справи та відповідно
може свідчити про відпадення
необхідності вирішення спору в
судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з наступних підстав.

Залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому (п.4.8 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
81 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

Залишення без розгляду позову
фермерського господарства
"Дзеленецьке" місцевий суд
обгрунтував неявкою представника
позивача в судове засідання.

Відповідно до п. 4. 9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" при вирішенні
питання щодо залишення позову без
розгляду господарським судам слід
мати на увазі, що застосування пункту 5
частини першої цієї статті можливо
лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без
розгляду господарський суд
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання його вимог позивачем і
об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідно до пункту 3 статті 86
Господарського процесуального кодексу
України ухвала господарського суду має
містити мотиви винесення ухвали з
посиланням на законодавство.

Таким чином, в ухвалі про залишення
позову без розгляду суд зобов'язаний
навести обґрунтування неможливості
розгляду спору по суті за відсутності
представника позивача та наявними у
справі матеріалами.

В мотивувальній частині оскаржуваної
ухвали місцевого господарського суду
зазначено лише те, що неявка
представника позивача в судове
засідання перешкоджає з'ясуванню судом
всіх обставин справи та відповідно
може свідчити про відпадення
необхідності вирішення спору в
судовому порядку.

Проте, жодних обґрунтувань щодо того,
як саме неявка представника позивача в
судове засідання може перешкодити суду
всебічно і об'єктивно вирішити спір по
суті заявлених вимог, судом не
наводиться.

Крім цього, посилання суду на те, що
неявка представника позивача в судове
засідання може свідчити про відпадення
необхідності вирішення спору в
судовому порядку є необґрунтованим,
оскільки неодноразове подання
представником позивача клопотань про
витребування доказів від відповідача
свідчить про зворотнє.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що в
даному випадку місцевий господарський
суд повинен був надати правову оцінку
зібраним по справі доказам та вирішити
спір по суті за відсутності
представника позивача, оскільки його
явка не є дійсно необхідною для
вирішення спору.

Натомість, суд вдався до суто
формального тлумачення пункту 5
частини 1 статті 81 Господарського
процесуального кодексу України та
дійшов безпідставного висновку про
наявність процесуальних підстав для
залишення позовної заяви без розгляду,
чим всупереч приписам статті 19
Конституції України, обмежив позивача
у здійсненні прав, передбачених
частиною 3 статті 129 Конституції
України.

З урахуванням викладеного, оскаржувана
ухвала не може бути визнана законною та
обґрунтованою, оскільки застосування в
даному випадку місцевим господарським
судом пункту 5 частини 1 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України є неправомірним.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов необґрунтованих
висновків про наявність підстав для
залишення позову фермерського
господарства "Дзеленецьке" без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України.

Частиною 7 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвал про
відмову у прийнятті позовної заяви або
заяви про порушення справи про
банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення справи
про банкрутство, зупинення провадження
у справі, припинення провадження у
справі, про залишення позову без
розгляду або залишення заяви у
провадженні справи про банкрутство без
розгляду справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

Тому, ухвала господарського суду
першої інстанції підлягає скасуванню
та відповідно справа №910/1357/14
направленню для подальшого розгляду до
господарського суду.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у постанові в разі
скасування чи зміни рішення повинно
бути зазначено, зокрема, про новий
розподіл судових витрат.

Відповідно до Закону України "Про
судовий збір" позивачем за подання до
суду апеляційної скарги було сплачено
судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
судовий збір за рахунок другої сторони
і в тому разі, коли друга сторона
звільнена від сплати судового збору.
Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" якщо
судом апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у частині сьомій
статті 106 ГПК або судом касаційної
інстанції скасовано ухвалу з числа
зазначених у частині четвертій статті
111-13 ГПК з передачею справи на розгляд
суду першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідних апеляційної та/або
касаційної скарг, здійснюється судом
першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами статті 49ГПК.

Отже, під час розподілу судових витрат
після розгляду даної справи по суті
суд першої інстанції повинен вирішити
питання щодо судового збору,
сплаченого за подання апеляційної
скарги з урахуванням вимог
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фермерського
господарства "Дзеленецьке" на ухвалу
господарського суду міста Києва від
15.04.2014 року у справі №
910/1357/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 року у справі №
910/1357/14 скасувати.

3. Справу №910/1357/14 передати на розгляд до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

В.В. Шапран