м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9743/14 03.06.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія"

до страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 15 167,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Юхименко С.Ю. -
представник за довіреністю № 3311 від
14.10.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" до
страхового товариства з додатковою
відповідальністю "Гарантія" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 15 167,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 08.04.2013 року між
приватним акціонерним товариством
"Українська пожежно-страхова компанія"
та ОСОБА_2 укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № АЗ-016/000/130000049, предметом
якого є страхування транспортного
засобу марки Subaru, д.н. НОМЕР_1.

06.09.2013 року в м. Запоріжжя сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Subaru, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки
Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_4.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 01.10.2013 року ОСОБА_4
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до умов договору
страхування страховик виплатив
страхувальнику страхове відшкодування
в сумі 16 167,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 701 від 10.09.2013
року та № 3217 від 23.10.2013 року.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_4, на момент ДТП,
застрахована у страховому товаристві з
додатковою відповідальністю
«Гарантія», згідно полісу № АС/0676008.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

02.12.2013 року між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.Інтернешнл»
укладено договір про відступлення
права вимоги, відповідно до якого до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.Інтернешнл»
перейшло право вимоги до договором
добровільного страхування №
АЗ-016/000/130000049 від 08.04.2013 року.

30.01.2014 року в порядку досудового
врегулювання спору товариство з
обмеженою відповідальністю
«Ш.Р.Інтернешнл» звернулося з
претензійним листом вих. № 58 на суму 16
167,00. Вимоги відповідач не виконав.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до
договору про відступлення права вимоги
від 02.12.2013 року, договір припинив свою
дію.

12.03.2014 року позивач направив листа вих.
№ 951/17 відповідачеві про припинення дії
договору про відновлення права вимоги.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 23.05.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
03.06.2014 року.

Позивач виконав вимоги ухвали суду від
23.05.2014 року.

У судове засідання 03.06.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали від 23.05.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

08.04.2013 року між приватним акціонерним
товариством "Українська
пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_2
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
АЗ-016/000/130000049, предметом якого є
страхування транспортного засобу
марки Subaru, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З довідки про дорожньо-транспортну
пригоду № 9261048 вих. № 10/10-1216 від 07.10.2013
року та довідки ГУ МВС України в
Запорізькій області вбачається, що
06.09.2013 року в м. Запоріжжя сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Subaru, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки
Mercedes-Benz, д.н. НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_4.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 01.10.2013 року ОСОБА_4
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Згідно з звітом № 169 про визначення
вартості відновлювального ремонту
колісного транспортного засобу від 13
вересня 2013 року, вартість
відновлювального рентну автомобіля
Subaru, д.н. НОМЕР_1 становить 16 984,54 грн.

Відповідно до рахунку № 7 від 13 вересня
2013 року вартість ремонту пошкодженого
автомобіля становить 16 167, 00 грн.

Страховик склав страховий акт №
КАСКО/016/000/13/0149 від 21.10.2013 року,
відповідно до якого виплаті підлягає
страхове відшкодування у розмірі 16 167,00
грн.

Відповідно до умов договору
страхування страховик виплатив
страхувальнику страхове відшкодування
в сумі 16 167,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 701 від 10.09.2013
року та № 3217 від 23.10.2013 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки Mercedes-Benz, д.н.
НОМЕР_4, яким скоєно ДТП, що спричинило
нанесення шкоди автомобілю марки Subaru,
д.н. НОМЕР_1, належить ОСОБА_4. Останній
уклав з страховим товариством з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АС/0676008, розмір франшизи - 1
000,00 грн.

До приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
у порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди.

02.12.2013 року між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.Інтернешнл»
укладено договір про відступлення
права вимоги, відповідно до якого до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.Інтернешнл»
перейшло право вимоги до договором
добровільного страхування №
АЗ-016/000/130000049 від 08.04.2013 року.

30.01.2014 року в порядку досудового
врегулювання спору товариство з
обмеженою відповідальністю
«Ш.Р.Інтернешнл» звернулося з
претензійним листом вих. № 58 на суму 16
167,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до
договору про відступлення права вимоги
від 02.12.2013 року, договір припинив свою
дію.

12.03.2014 року позивач направив листа вих.
№ 951/17 відповідачеві про припинення дії
договору про відновлення права вимоги.

Вимоги позивача відповідач не виконав.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0676008,
франшиза становить 1 000,00 грн.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 16
167,00 грн. (сплачена страхова сума
страховиком страхувальнику) - 1 000,00 грн.
(франшиза) = 15 167,00 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Subaru, д.н. НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
(04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд.
56, оф. 13, ) на користь
приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
(04080, м. Київ, вул.. Фрунзе, буд. 40, ) шкоду в порядку регресу в
розмірі 15 167 (п'ятнадцять тисяч сто
шістдесят сім) грн. 00 коп., судовий збір
в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
06.06.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий