ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"13" червня 2014 р.Справа № 922/2282/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" в особі
Харківської регіональної філії, м.
Харків до Відділу Держземагентства у
Куп'янському районі Харьковської
області, м. Куп'янськ про стягнення
коштів

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру" в
особі Харківської регіональної філії
(позивач) звернулась до господарського
суду Харківської області із позовом до
Відділу Держземагентства у
Куп'янському районі Харьковської
області (відповідач) про стягнення
коштів у розмірі - 20 154 грн. 96 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
господарський суд дійшов до висновку
про повернення позовної заяви з
додатками без розгляду з огляду на
наступне.

До позовної заяви № 07/936 від 05.06.2014 року
не додано доказів оплати судового
збору у встановленому порядку та
розмірі.

01.11.2011р. набрав чинності Закон України
"Про судовий збір", відповідно до якого
за подання позовних заяв до
господарського суду сплачується
судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

З урахуванням позовних вимог, судовий
збір за подання позовної заяви про
стягнення - 20 154 грн. 96 коп. має бути
сплачений у розмірі - 1 827 грн.00 коп.

Відповідно, до позовної заяви не додано
доказів оплати судового збору у
встановленому розмірі.

Позивач у пункті 2 прохальної частини
позовної заяви № 07/936 від 05.06.2014 року
просить суд надати відстрочку сплати
судового збору до винесення рішення у
справі.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про судовий збір" враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону України "Про судовий
збір", є врахування ним майнового стану
сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
державних підприємств, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації та відсутністю
у ньому коштів на оплату судового
збору, не можуть вважатися підставою
для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії,
про які йдеться у статті 8 Закону, і зі
своєї ініціативи з наведенням в ухвалі
відповідних мотивів (п. 3.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VІ Господарського процесуального
кодексу України").

Таким чином особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати до суду докази на
підтвердження того, що її майновий стан
є таким, що перешкоджає сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

У зв'язку з тим, що позивачем не надано
належних доказів на підтвердження
заявленого клопотання про
відстрочення сплати судового збору,
суд не вбачає підстав для його
задоволення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України суддя повертає позовну
заяву, якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі.

Згідно із пунктом 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 передбачено, що
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Частиною 1 статті 56 Господарського
процесуального кодексу України, в
редакції змін, внесених Законом
України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог статті 56
Господарського процесуального кодексу
України належним доказом відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, є примірник
опису вкладення, із підписом
працівника поштового зв'язку, що
перевірив відповідність вкладення
опису, та відбиток календарного
штемпеля поштового повідомлення (п. 61
Правил надання послуг поштового
зв'язку).

За змістом зазначеного пункту правил,
для здіснення перевірки працівниками
поштового відділення відповідності
вкладення опису, останній має містити
поіменний перелік предметів.

Доданий до позовної № 07/936 від 05.06.2014
року заяви фіскальний чек № 4923 від
06.06.2014 року не може вважатися належним
доказом відправки відповідачем копії
позовної заяви та доданих до неї
документів, яка надійшла до суду,
оскільки відсутній опис вкладення у
цінний лист в якуму здіснено перевірку
працівниками поштового відділення
поіменного переліку предметів. Тому
суд не може встановити яку саме позовну
заяву було направлено на адресу
відповідача.

Таким чином, позивачем не подано
належних доказів надсилання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів, що
відповідно до пункту 6 частини 1 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України є підставою для
повернення позовної заяви та доданих
до неї документів без розгляду.

Також суд зазначає, що відповідно до
статті 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод від
04.11.1950 року кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом. Згідно практики
Європейського суду з прав людини, яка є
джерелом права згідно статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", - право на
справедливий суд охоплює не лише
стадію розгляду справи по суті, але
також дотримання всіх процедур, що
передбачені національним
законодавством і повинні відбуватися
до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним
законодавством України (статті 56
Господарського процесуального кодексу
України) передбачено забезпечення
права відповідача на інформацію про
подану позовну заяву та ознайомлення з
її змістом і доданими документами, а
також передбачено механізм реалізації
такого права - шляхом встановлення
обов'язку позивача надіслати сторонам
відповідні копії позовної заяви та
доданих до неї документів до порушення
провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд,
передбачене статтею 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, включає в себе обов'язок
позивача належним чином інформувати
відповідача про подання позову до суду
шляхом направлення на його адресу
копії позовної заяви з додатками. Таке
інформування повинно бути здійснене
позивачем до порушення судом
провадження у справі. Отже, порушення
провадження у справі до виконання
позивачем вказаного обов'язку, не
відповідатиме статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про повернення позовної заяви
без розгляду.

Керуючись статтею 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, статтями 56, 57 пунктом 4, 6 статті
63, статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: позовна заява на 31 аркуші.

Суддя О.О. Ємельянова