ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 916/277/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського
В.Т.

(склад колегії суддів згідно з
розпорядженням в. о. голови суду)

секретар судового засідання: Бондар
М.Ю.

за участю:

від ПП „БРІКК" - Матвєєв Д.П., за дов. б/н
від 16.04.2014 р.

ФОП ОСОБА_2 - не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства „БРІКК"

на рішення господарського суду
Одеської області від 07.04.2014 р.

у справі №916/277/14

за позовом Приватного підприємства
„БРІКК"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 33549,85 грн., розірвання
договору оренди, зобов'язання
повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „БРІКК"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення
8983,86 грн. - основного боргу; вартості
відновлювальних робіт - 24565,99 грн.;
розірвання договору оренди №1504013 від
15.04.2013 року та зобов'язання повернути
орендоване майно.

В позовній заяві позивач посилається
на те, що 15.04.2013 року між сторонами
справи було укладено договір оренди
майна №1504013, пунктом 1.1. якого
передбачалось, що майно в оренду
передається згідно Актів
прийому-передачі № 1-1504 та № 2-1504.

Рішенням господарського суду Одеської
області (суддя Демешин О.А.) від 07.04.2014 р.
у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, місцевий господарський суд
виходив з того, що згідно ч.1 ст.638 ЦК
України, договір оренди № 1504013 від
15.04.2013р. - не є укладеним і цивільних
прав та обов`язків щодо оренди майна
між сторонами не виникло.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, Приватне підприємство „БРІКК"
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Одеської області
від 07.04.2014 р. у справі №916/277/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, скаржник вказує на те, що судом
не було надано жодної оцінки акту
прийому-передачі №1 (оригінал якого
було представлено на обстеження суду
та підписання якого не заперечував сам
відповідач) за яким позивач передав а
відповідач прийняв спірне майно.

Приватне підприємство „БРІКК"
стверджує про те, що договір було
укладено і він виконувався,
посилаючись на факт несанкціонованого
вилову риби на переданому відповідачу
катері із акваторія Чорного моря у
районі с. Миколаївка
Білгород-дністровського району.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду (головуючий суддя -
Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В.,
Пироговський В.Т.) від 24.04.2014 р.
апеляційну скаргу Приватного
підприємства „БРІКК" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 21.05.2014 р. о 12:00.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 10.06.2014 р. об 11:00 та направлено запити
до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
та Дністровського територіального
відділу басейнового управління
Західно-Чорноморської Державної
риболовної охорони.

05.06.2014 р. від Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
до апеляційного господарського суду
надійшла кримінальна справа за
обвинуваченням ОСОБА_4

Відзив на апеляційну скаргу до суду не
надходив.

У судове засідання 10.06.2014 р. з'явився
представник ПП „БРІКК", який підтримав
доводи апеляційної скарги у повному
обсязі. ФОП ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився. Про час, дату та місце його
проведення останній повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленнями, які
знаходяться у матеріалах справи.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України явка у
судове засідання це право, а не
обов'язок учасників процесу, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка у судове
засідання ФОП ОСОБА_2 у даній справі
обов'язковою не визнавалась, судовою
колегією вирішено розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
учасника, що не з'явився.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, розглянувши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом першої інстанції
фактичних обставин справи і їх повноту,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла наступних
висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.04.2013 р. між сторонами було укладено
договір, відповідно до пункту 1.1 якого
Орендодавець передає Орендарю за плату
„майно" у відповідності до Актів
приймання передачі: № 1-1504 та № 2-1504, які
є невід'ємною частиною договору, на
термін з 15.04.2013 року по 15.04.2015 року,
„майно" буде базуватися за адресою:
Одеська обл., Татарбунарський район,
АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 3.1. Договору
оренди відповідач щомісяця сплачує
позивачу орендну плату за користування
орендованим „майном" у розмірі 1000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК
України встановлено, що договір є
укладеним якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

В матеріалах справи знаходиться копія
Акту прийму-передачі плавзасобу №1-1504
від 15.04.2013 р. (арк. спр. 31), однак місцевим
господарським судом помилково не
взято до уваги факту підписання
сторонами зазначеного акту, а висновок
суду про те, що договір оренди №1504013 від
15.04.2013р. не є укладеним і цивільних прав
та обов`язків щодо оренди майна між
сторонами не виникло не відповідає
фактичним обставинам справи.

Крім того, у судовому засіданні під час
апеляційного провадження у даній
справі позивачем було представлено на
огляд судової колегії оригінал Акту
прийму-передачі плавзасобу №1-1504 від
15.04.2013 р.

Таким чином, оскільки договір оренди
№1504013 від 15.04.2013р. укладався та
виконувався, про що свідчить
вищевказаний акт від 15.04.2013р., з
орендаря підлягає стягненню орендна
плата за користування орендованим
„майном" в період з 15.04.2013 р. (день
підписання акту прийму-передачі
плавзасобу №1-1504 від 15.04.2013 р.) по 27.06.2013
р. (день вилучення риболовного катеру
«ІНФОРМАЦІЯ_1»).

З матеріалів справи №495/1341/14-к
кримінального провадження за
обвинуваченням ОСОБА_4, а саме:
протоколу допиту в якості
обвинуваченого гр. ОСОБА_4 та протоколу
допиту в якості свідка гр. ОСОБА_5,
вбачаться, що останні за завданням ФОП
ОСОБА_2 здійснювали незаконний вилов
риби.

Пунктом 5.4 договору оренди №1504013 від
15.04.2013р. передбачено, що цей договір
може бути розірвано орендодавцем в
односторонньому порядку в разі
порушення умов експлуатації та
зберігання «майна».

Оскільки ФОП ОСОБА_2 порушив умови
договору, використавши орендоване
майно з ціллю незаконного вилову риби,
зазначений договір підлягає
розірванню.

Вимоги щодо повернення майна за Актом
прийму-передачі №1-1504 від 15.04.2013 р.
підлягають задоволенню за виключенням
- катеру «ІНФОРМАЦІЯ_1» та мотора Honda 225,
у зв'язку з тим, що зазначене майно вже
було повернуто, про свідчить розписка
про пррийняття на зберігання
вилученого риболовного майна від 27.06.2013
р.

Також, не підлягають задоволенню
вимого щодо повернення суднового
білету та дозволу на експлуатацію
морської радіостанції, так як судова
колегія не має можливості встановити:
які саме документи було передано, адже
в акті прийму-передачі №1-1504 від 15.04.2013
р. дану інформацію не уточнено, а лише
зазначено, що в комплекті із судном
передається необхідний для його
експлуатації комплект документів.

Вимоги щодо повернення майна за Актом
№2-1504 від 15.05.2013 р. задоволенню не
підлягають, оскільки докази фактичної
передачі майна на виконання цього акта
в матеріалах справи відсутні.

Позивачем в підтвердження витрат на
ремонт катеру надано лише кошторис
Сервісної компанії «Гідробуд» та
податкові накладні ТОВ «Фортуна групп
ЛТД».

Однак, вимоги Приватного підприємства
„БРІКК" про відшкодування ФОП ОСОБА_2
витрат на відновлення орендованого
катеру задоволенню не підлягають,
оскільки позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
факту пошкодження спірного майна саме
з вини відповідача, а також суду не
надано відповідних платіжних
документів, які б свідчили про
здійснення оплати за роботи по
відновленню корпусу катера
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Крім того, судова колегія критично
ставиться до кошторису Сервісної
компанії «Гідробуд», як до доказу
вартості відновлення катеру, оскільки
з матеріалів кримінальної справи
вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4
працював у вказаній Сервісної компанії
з 01.04.2012 р. по 09.01.2013 р. на посаді
директора, а з 09.01.2013 р. по 03.042013 р. -
менеджером по закупівлі. Викладене
свідчить про те, що пан ОСОБА_3 та пан
ОСОБА_4 є пов'заними особами, які
перебували у службових відносинах.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що оскаржене рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, як таке, що не ґрунтується
на всебічному, повному та об'єктивному
з'ясуванні всіх обставин, що мають
значення для справи.

Враховуючи те, що позовні вимоги
задоволено апеляційною інстанцією у
розмірі 2,95 % від загальної суми
заявлених вимог, то судові витрати
підлягають стягненню пропорційно
розміру задоволених вимог.

Також, з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача витрати
за послуги адвоката у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 99. 101,103, 104, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, Одеський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства „БРІКК" - задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Одеської
області від 07.04.2014 р. у справі №916/277/14 -
скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь Приватного
підприємства „БРІКК" - 2399,90 грн.
орендної плати з 15.04.2013 р. по 27.06.2013 р., а
також зобов'язати передати наступне
майно, отримане за актом
прийому-передачі №1-1504 від 15.04.2013 р., а
саме: ехолот вартістю 2150 грн.,
відеорегістратор та комплект
освітлення вартістю 2300 грн., прибори
панельної дошки вартістю 2430 грн.,
радіостанцію вартістю 1000 грн., жилети
та круг вартістю 800 грн., гідравлічне
управління мотором вартістю 6480 грн., а
також стягнути 239,51 грн. судового збору
та 128,75 грн. витрат судового збору за
подання апеляційної скарги, 1000 грн.
витрат за юридичні послуги адвоката.

Розірвати договір оренди №1504013 від
15.04.2013 р., укладений між Приватним
підприємством „БРІКК" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2.

В іншій частині позову - відмовити.

Повернути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
„БРІКК" - 609,82 грн. надмірно сплаченого
судового збору при поданні позовної
заяви.

Доручити господарському суду Одеської
області видати відповідний наказ із
зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 13.06.2014
р.

Головуючий суддя
Філінюк І.Г.

Суддя
Лавриненко Л.В.

Суддя
Пироговський В.Т.