ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2014 р.Справа № 924/560/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши
матеріали справи

за позовом Фермерського господарства
"Білогірський сокіл" смт.Білогір'я,
Білогірський район, Хмельницька
область

до Перерослівської загальноосвітньої
школи I-III ступенів Білогірської
районної ради с.Переросле,
Білогірський район, Хмельницька
область

про відшкодування 34568,62 грн.
збитків

Представники сторін:

Від позивача - не приймав участі,

Від відповідача - Панасюк М.І. -
директор згідно статуту

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
з ст.85 ГПК України.

Позивач у позовній заяві просить
стягнути з відповідача 34568,62 грн.
збитків, понесених у зв'язку з відмовою
відповідача від поновлення угоди про
співпрацю у спільному обробітку землі
у 2014р. від 10.10.13 на обробітку грунту та
посіву жита на даній земельній ділянці,
що були проведені на виконання
договору про співпрацю від 04.01.13.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі договору від 04.01.13 позивачем у
вересні 2013р. був закладений на
земельній ділянці, що знаходилась у
спільній діяльності, урожай 2014р, однак
відповідач не надав можливості зібрати
даний урожай, віддавши земельну
ділянку у користування іншій особі на
2014 рік. Такі дії відповідача призвели
до заподіяння збитків у вигляді витрат
на обробку гранта та посіву жита на
суму 34568,62грн. Крім того, посилаються на
те, що 13-14 березня 2014р. невідомими
особами було нанесено шкоду позивачу
невідомими особами шляхом знищення
посівів жита на площі 25га ( за допомогою
техніки переорано озимину).

Відповідач у відзиві на позов та його
представник у судовому засіданні
зазначають, що не визнають себе
відповідальними за понесені витрати
позивача. Вказується на нераціональне
використання позивачем земельної
ділянки, забур'янення площі,
несвоєчасні фінансові розрахунки,
відмова у наданні посильної
спонсорської допомоги школі у
проведенні капітального ремонту
системи опалення, які призвели до того,
що дирекцією школи спільно з головою
ради школи у липні 2013 року відбулася
розмова з директором ФГ „Білогірський
сокіл" Кащуком А.В. у присутності
бухгалтера щодо припинення подальшої
співпраці у 2014 році. У зв'язку з
виникненням спірної ситуації 05.08.2013р.
директору позивача вручено
повідомлення про припинення співпраці
у 2014 році з проханням не проводити на
даній землі ніяких підготовчих та
посівних робіт по закладанню
майбутнього урожаю. Однак, в нічний час
позивачем проведено роботи по посіву,
при цьому позивач посилався на те, що
ніяких попереджень не чув, ніякого
листа не читав. Тому йому направлено
копію листа повторно (з поштовим
повідомленням). Крім того, знищення
посівів відбулось не школою, оскільки
остання не володіє ніякими
сільськогосподарськими машинами та
агрегатами, якими можна було б це
зробити. Зазначається також те, що
ніяких умов договору відповідачем не
порушувалось, відповідно відсутня
неправомірна поведінка відповідача.

У судове засідання 16.06.2004р. позивач,
повідомлений належним чином
(повідомлення 03.06.2014р.) повноважного
представника не направив. Тому спір
вирішується на підставі наявних
доказів, з врахуванням пояснень
представника позивача 03.06.2014р.

Розглядом матеріалів справи
встановлено :

Між позивачем та відповідачем
укладено договір №1 про спільну
діяльність від 04.01.13, за умовами якого
обидві сторони зобов'язались шляхом
об'єднання майна і зусиль спільно
обробляти землю для досягнення
спільних господарських цілей.

Згідно з п. 2.2 договору відповідач
зобов'язався передати земельну ділянку
у користування відповідачу для
господарських цілей, а позивач
зобов'язався використовувати дану
земельну ділянку за призначенням та
нести витрати по обробленню землі.
Згідно з п.3.2-3.3. договору керівництво
сумісною діяльністю за договором, а
також ведення спільних справ
доручається відповідачу, всі фінансові
операції по сумісній діяльності сторін
здійснюються через розрахунковий
рахунок відповідача.

Згідно з п.4.1 договору внесок
відповідача склала земельна ділянка
площею 25га. , а внесок позивача -
особиста трудова діяльність та
матеріальна база для оброблення землі.
Згідно з п. 7.2 договору строк договору -
до 31.12.13.

Відповідач листом від 05.10.13
повідомив позивача про припинення
подальшої співпраці за договором та
просив після збору урожаю 2013 року не
проводити жодних дій про підготовці до
посіву урожаю 2014 року через
нераціональність використання даної
земельної ділянки, забруднення та її
захаращення, а також через несвоєчасні
розрахунки із запізненням до 5 місяців.

Позивач посилається на те, що ним
понесені витрати на передпосівний
обробіток грунту , культивацію, посів
урожаю 2014 року, внесення міндобрив,
транспортні витрати, витрати насіння,
протруювання у розмірі 34568,62грн. згідно
поданого розрахунку. При цьому
позивачем надано довідку від 14.03.14 про
те, що 13-14 березня невідомими особами
знищені посіви жита шляхом дискування
та культивації тракторами земельної
ділянки площею 25га, яка обробляється
позивачем відповідно до договору з
відповідачем. від 01.01.13 №1.

Досліджуючи надані докази,
оцінюючи їх у сукупності, судом
приймається до уваги таке:

Згідно з ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено; під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Судом враховується, що
відповідальність у вигляді
відшкодування збитків та інших
способів відшкодування майнової шкоди,
у т.ч. стягнення збитків, заявлених
позивачем, настає за наявності таких
умов як неправомірна поведінка особи,
негативний результат такої поведінки
(факт і розмір завданих збитків),
причинний зв'язок між неправомірною
поведінкою та негативним наслідком.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Відповідно, саме
позивач повинен довести неправомірну
поведінку особи, негативний результат
такої поведінки (факт і розмір завданих
збитків), причинний зв'язок між
неправомірною поведінкою та
негативним наслідком. За відсутності
хоча б одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
настає. Аналогічна правова позиція
зазначена у постановах Верховного суду
України від 22.01.13 по справі №5011-71/2684-2012,
від 04.07.11 №51/250, від 20.06.11 №2/121-30/118, від
04.07.11 №42/78-10.

Позивач у своїх доводах пояснює
неправомірність поведінки відповідача
тим, що останній не погодився на
продовження дії договору про спільну
діяльність. При цьому, судом
враховується, що п. 7.2 договору
сторонами узгоджений строк договору -
до 31.12.13. відповідно, в разі відсутності
домовленості сторін (додаткової угоди)
про продовження дії даного договору на
2014 рік даний договір припиняє свою дію
31.12.13. Відповідач листом-попередженням
висловив свої заперечення щодо
подальшої співпраці з позивачем та
просив не проводити жодних дій про
підготовці до посіву урожаю 2014 року.
Відповідно, за відсутності договірних
відносин між сторонами на 2014 рік
будь-які дії відповідача, пов'язані з
обробкою, підготовкою грунту та посіву
жита для вирощування урожаю 2014р.,
останній проводив на свій ризик, а
збирання врожаю у 2014р. не ґрунтуються
на умовах договору про співпрацю від
04.01.13. При цьому враховуються також
умови договору між сторонами від
4.01.2013р. , зазначені у п.п.3.2. та 3.3.

Судом не приймається до уваги
розрахунок витрат на обробітку та
посів грунту і акт про знищення посівів
від 14.03.14, оскільки останні складені
самим лише позивачем не можуть
достатньою достеменно підтверджувати
зазначені в них факти, враховуючи
зацікавленість самого позивача. Крім
того, зазначаючи вартість кожного виду
витрат на обробітку та посів грунту,
позивачем всупереч ст.33 ГПК України не
надані докази щодо того, виходячи з
яких первинних документів
бухгалтерського обліку убачається
така вартість.

Крім того, у договорі між сторонами
п.п. 2.1, 2.3 згідно яких усі витрати,
пов'язані з обробленням землі несе саме
позивач, відповідно, останній несе
ризик знищення або пошкодження грунту
та/або посівів несе теж виключно
позивач, включаючи підвищений ризик
таких наслідків за відсутності
договірних стосунків на 2014р.

Судом також враховується
відсутність доказів, що достовірно
підтверджують знищення посівів жита в
кількісному та вартісному вигляді, а
також доказів того, що такі дії вчинені
саме відповідачем. При цьому позивач
сам посилається на те, що невідомими
особами, а не відповідачем було
нанесено шкоду позивачу шляхом
знищення посівів жита. Крім того,
посилаючись на вчинення таких дій 13-14
березня 2014р. , позивач не враховує
закінчення між сторонами договірних
зобов'язань у цей період, відповідно
відсутність можливості застосування
такого виду відповідальності як
відшкодування саме збитків, а не шкоди.

За таких обставин позивачем не
доведено причинного зв'язку між діями
відповідача та наслідками у вигляді
заподіяння позивачу збитків, оскільки
не доведено, якими саме діями
відповідача завдано збитків та той
факт, що негативні наслідки зумовлені
конкретними діями відповідача. При
цьому саме посилання позивача на факт
знищення посівів невідомими особами
свідчить про відсутність вини
позивача, тобто, настання негативних
наслідків у вигляді нищення посів не
знаходиться у прямій залежності від
винних дій відповідача.

Судом також приймається до уваги,
що аналіз статтей 224, 255 ГК України
вказує на те, що відшкодування завданих
збитків може здійснюватись лише за
невиконання (неналежне виконання)
зобов'язань або установлених вимог
щодо здійснення господарської
діяльності у випадку існування між
сторонами господарських (договірних)
відносин. При цьому, у випадку коли
сторони перебувають у договірних
відносинах, але заподіяння шкоди не
пов'язане з виконанням зобов'язання, що
випливає з цього договору сторона не
може вимагати відшкодування завданих
збитків, а повинна вимагати
відшкодування позадоговірної шкоди.
Водночас між позивачем та відповідачем
у даній справі відсутні
цивільно-правові зобов'язання
(господарські договірні відносини) у
2014році, тому питання про стягнення з
відповідача завданих збитків є
неправомірним.

За таких обставин позовні вимоги є
безпідставними та необґрунтованими,
тому у їх задоволенні необхідно
відмовити.

Згідно з ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати по справі (судовий збір)
підлягають покладенню на позивача у
зв'язку з відмовою у позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43, 44, 49, 82-85,
115 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Фермерського господарства
"Білогірський сокіл" смт.Білогір'я,
Білогірський район, Хмельницька
область до Перерослівської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
Білогірської районної ради
с.Переросле, Білогірський район,
Хмельницька область про
відшкодування 34568,62 грн. збитків
відмовити.

Суддя
Ю.П. Олійник

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу ( 30200, Хмельницька
обл., Білогірський район, смт. Білогір'я,
вул.. Ломоносова, 15а ) пр.