ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 р.
Справа № 914/1546/14

За позовом: приватного підприємства
"Кантрансбуд", м. Львів,до
відповідача:товариства з обмеженою
відповідальністю "Форт-Агро-Буд", смт.
Дашава,про: про стягнення
заборгованості та штрафних
санкцій,Суддя Т. РимЗа участю
представників:позивача:Міллер Г.О. -
довіреність №1 від 28.04.2013
р.,відповідача:не з'явився,На розгляд
господарського суду Львівської
області подано позов приватного
підприємства "Кантрансбуд" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Форт-Агро-Буд" про
стягнення. Ухвалою від 05.05.2014 р.
провадження у справі порушено, позовну
заяву прийнято до розгляду. Розгляд
справи призначено на 28.05.2014 р. Рух
справи відображено у попередніх
ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач у порушення умов договору
оренди №2 від 17.12.2010 р. не сплачував
орендних платежів, внаслідок чого
виникла заборгованість у сумі 15.394,46
грн. Крім того, відповідачу нараховано
1.202,88 грн. - пені, 4.618,33 грн. штрафу, 1.370,32
грн. - 3% річних.

Позивач у в судове засідання 11.06.2014 р.
подав заяву про уточнення позовних
вимог. Згідно з цією заявою просить
стягнути з відповідача 15.394,46 грн. боргу,
4.618,33 грн. - штрафу. В частині стягнення
1.202,88 грн. пені та 1.370,32 грн. - 3% річних,
відмовляється від позовних вимог.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоч був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, про що свідчить, долучене до
матеріалів справи повідомлення про
вручення поштового відправлення,
причин неприбуття не повідомив, проти
вимог позову в установленому порядку
не заперечив. Таким чином, судом було
створено відповідачу усі можливості
для висловлення власної позиції з
приводу предмета спору та подання
доказів на свій захист. Протягом всього
часу провадження у справі, проведення
судових засідань, відповідач жодним
чином не заперечив проти позовних
вимог, клопотань, заяв не подав, а тому
суд не вбачає підстав для відкладення
розгляду справи. З огляду на зазначене
розгляд справи здійснюється на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними матеріалами та відсутності
представника відповідача.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Між сторонами у справі укладено
договір оренди №2 від 17.12.2010 р. (надалі -
Договір оренди). За умовами цього
договору орендодавець (позивач у
справі) зобов'язується передати в
тимчасове платне користування
орендарю (відповідач у справі)
бульдозери (надалі - техніка) з
машиністом для роботи в с. Любеля,
Жовківського району, Львівської
області (надалі - об'єкт), в порядку та на
умовах, визначених цим договорами.
Вартість однієї години роботи одиниці
техніки (пального) становить 115,00 грн.
(пункт 2.1 Договору оренди).

Позивачем передано, а відповідачем
прийнято у належному для експлуатації
стані техніку (бульдозер Т-130, марки
ДЗ-110-А-2, реєстраційний номер 00052 ТВС),
технічний паспорт та свідоцтво про
держреєстрацію на техніку, про що
складено акт прийому-передачі від
03.01.2011 р.

Відповідачем передано, а позивачем
прийнято у належному для експлуатації
стані техніку (бульдозер Т-130, марки
ДЗ-110-А-2, реєстраційний номер 00052 ТВС),
технічний паспорт та свідоцтво про
держреєстрацію на техніку, про що
складено акт прийому-передачі від
06.05.2011 р.

Виконання робіт бульдозером
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- ОУ-0000001 від 31.01.2011 р., використання
техніки - 159,5 год., вартість оренди 18.342,50
грн. (з ПДВ),

- ОУ-0000003 від 25.02.2011 р., використання
техніки - 144 год., вартість оренди - 16.560,00
грн. (з ПДВ),

- ОУ-0000007 від 31.03.2011 р., використання
техніки - 96,5 год., вартість оренди - 11.097,12
грн. (з ПДВ),

- ОУ-0000010 від 29.04.2011 р., використання
техніки - 39 год., вартість робіт - 4.484,84
грн. (з ПДВ),

Зазначені акти сторонами підписані та
скріплені печатками підприємств,
претензій одна до одної не мають. Про
здійснення зазначених господарських
операцій сторонами складеного
податкові накладні, які долучені до
матеріалів справи.

Позивачем виставлено рахунок №СФ-0000013
від 11.05.2011 р. на оплату вартості оренди
бульдозера у сумі 25.394,46 грн.
Відповідачем частково оплачено
вартість оренди техніки у сумі 35.090,00
грн., про що свідчать банківські
виписки, долучені до матеріалів справи.

Позивачем скеровано на адресу
відповідача претензію №23-04/1 від 23.04.2014
р. про оплату вартості оренди техніки у
сумі 15.394,46 грн. Докази надіслання
долучені до матеріалів справи.

Доказів погашення решти
заборгованості у сумі 15.394,46 грн.
відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Між сторонами у справі виникло
зобов'язання з приводу оренди
нерухомого майна на підставі Договору
оренди в силу пункту 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Аналогічні
положення закріплені у частині першій
статті 283 Господарського кодексу
України.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічне положення
передбачено частиною першою статті 193
Господарського кодексу України:
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 283 Господарського
кодексу України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одним із основних обов'язків орендаря у
зобов'язанні з оренди майна є своєчасне
та у повному обсязі внесення орендної
плати. Такий же обов'язок визначається
статтею 286 Господарського кодексу
України. Відповідно до пункту 3.2.2
Договору оренди відповідач
зобов'язався вчасно сплачувати орендну
плату.

В силу положень статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 статті
612 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки відповідач
порушив узяті на себе зобов'язання зі
своєчасної оплати орендної плати,
вимоги позивача про стягнення такої
заборгованості є підставними. Тому до
стягнення підлягає 15.394,46 грн.

У разі, якщо прострочення складає понад
5 календарних днів, від строку коли така
оплата повинна була бути здійснена,
орендар додатково сплачує орендодавцю
штраф у розмірі 30% від простроченої
суми грошового зобов'язання (пункт 4.2
Договору оренди).

Таким чином, до стягнення з відповідача
на користь позивача підлягає 4.618,34 грн.
штрафу.

Позивачем подано заяву, в якій
відмовляється від позовних вимог про
стягнення 1.202,88 грн. пені та 1.370,32 грн. - 3%
річних. Суд оцінює подану заяву як
відмову від частини позовних вимог у
зв'язку з наступним. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Відповідно до пункту 3.10
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Таким чином, оскільки
позивач не здійснив зміни у кількісних
показниках матеріально-правових вимог,
а визначив позовні вимоги без
врахування пені та 3% річних, такі дії
свідчать про відмову від позовних
вимог в частині стягнення 1.202,88 грн.
пені та 1.370,32 грн. - 3% річних.

Беручи до уваги наведене вище,
проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення заяви про відмову від цих
позовних вимог, оскільки ця дія не
суперечить чинному законодавству та не
порушує чиїх-небудь прав та
охоронюваних законом інтересів. Згідно
з частиною четвертою статті 78
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд про
прийняття відмови позивача від позову
або про затвердження мирової угоди
сторін господарський суд виносить
ухвалу, якою одночасно припиняє
провадження у справі. Відповідно до
пункту 4 частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Відповідно до статей 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, а судом не
виявлено на підставі наявних
документів у справі інших фактичних
обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача в частині задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 1, 43, 33, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 93
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Форт-Агро-Буд" (адреса: вулиця
Стрийська, будинок 8, селище міського
типу Дашава, Стрийський район,
Львівська область, 82443;
ідентифікаційний код 35424132) на користь
приватного підприємства "Кантрансбуд"
(адреса: вулиця Сумська, будинок 1,
квартира 3, місто Львів, Львівська
область, 79034; ідентифікаційний код 36992218)
15.394,46 грн. заборгованості з орендної
плати, 4.618,33 грн. штрафу, 1.618,90 грн.
відшкодування витрат на оплату
судового збору.

3. Наказ видати відповідно до
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

4. Припинити провадження в частині
стягнення 1.370,32 грн. - 3% річних та 1.202,88
грн. пені.

Повне рішення складено 13.06.2014 р.

Суддя
Рим Т.Я.