ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 р.
Справа №917/1035/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каспер", вул.Фрунзе,
241А, м. Полтава, 36008

до Приватного підприємства
"Рембудтехнологія-2006", вул.Ст.Халтуріна,
4, кв.53, м. Полтава, 36014

про стягнення грошових коштів у сумі
8104,77 грн.

Суддя Мацко О.С.

Представники сторін:

від позивача: Водяник О.В., довіреність
№1/05 від 20.05.2014 р.

від відповідача: відсутні

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення 8104,77 грн.
заборгованості за договором оренди
частини нежитлового приміщення №10/12
від 01.12.2013р.

Позивач на задоволенні позову
наполягає, посилаючись на неналежне
виконання відповідачем умов
укладеного договору в частині сплати
орендної плати та компенсації вартості
спожитих комунальних, експлуатаційних
послуг та збору за спеціальне
використання води.

Відповідач ухвалу від 02.06.2014р. про
порушення провадження у даній справі
не отримав (вона направлялася судом на
адресу, зазначену у позові та
повернулася до суду з відміткою
поштової установи про закінчення
терміну зберігання). Відповідно до ст.54
ГПК України та абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України N 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" в разі
якщо ухвалу у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Відомості про державну реєстрацію
відповідача (у т.ч. про його
місцезнаходження) підтверджуються
даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що містяться на
веб-сайті, який функціонує відповідно
до Наказу Міністерства юстиції
України від 14.12.2012 № 1846/5 "Про
затвердження Порядку надання
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за
№ 2105/22417 (роздруківка - у матер.справи).

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів другої
сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.
Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, належне повідомлення
відповідача про час і місце судового
засідання, спір розглядається за
наявними матеріалами відповідно до ст.
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
дослідивши та оцінивши наявні у справі
докази, суд встановив:

01.12.2013 р. між сторонами було укладено
Договір оренди частини нежитлового
приміщення № 10/12 (далі - Договір, а.с -
12-25), згідно якого позивач
(орендодавець) надає, а орендар
(відповідач) приймає в строкове платне
користування об'єкт оренди - частину
нежитлового приміщення (частину
підвалу), що розташоване в будинку
літери «А-1», відповідно до Технічного
паспорту на 10 січня 2010 року (надалі -
Об'єкт оренди)» (п. 1.1 Договору).
Відповідно до п. 1.1.1. Договору: «Адреса:
36008, м. Полтава, вул. Фрунзе, 241 А».
Пунктом 1.1.2. Договору визначено, що
«Загальна площа: 294,4 м.кв.».

Як зазначає позивач, згаданий об'єкт
оренди було передано відповідачу на
підставі Акту прийому-передачі від 01
грудня 2013 року (а.с. - 27).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі Угоди від 17 березня 2014 року
про розірвання договору оренди
частини нежитлового приміщення № 10/12
від 01.12.2013 року (а.с.- 28), Об'єкт оренди
було повернуто позивачу на підставі
Акту прийому-передачі від 17 березня 2014
року (а.с.- 29).

Відповідно до п. 5.1. Договору, розмір
базової орендної ставки (плати) за
Об'єкт оренди на момент підписання
договору складає 1100,00 грн. на місяць з
урахуванням ПДВ 20% (ПДВ може
змінюватись пропорційно зміні розміру
орендної плати по даному договору, а
також відповідно змінам у
законодавстві України щодо розміру
відсотку ставки ПДВ), в т.ч. ПДВ 20% 183,33
грн., без ПДВ 916,67 грн.

Орендна плата за розрахунковий місяць
визначається шляхом множення базової
орендної ставки на сукупний офіційний
індекс інфляції національної валюти
України -гривні, з першого місяця по
місяць, що передує розрахунковому.
Офіційний щомісячний індекс інфляції,
визначається та оприлюднюється
компетентним органом. В разі дефляції
(індекс інфляції не перевищує одиниці)
індексація за даний місяць не
провадиться».

Пунктом. 5.3. Договору передбачено, що
орендна плата сплачується орендарем:

- за перший і другий місяці оренди, на
підставі рахунку в безготівковому
порядку на поточний рахунок позивача у
вигляді передоплати не пізніше
наступного робочого дня після дати
підписання даного договору оренди;

- за третій місяць оренди і в подальшому
- на підставі рахунку в безготівковому
порядку на поточний рахунок позивача у
вигляді передоплати не пізніше 20-го
числа поточного календарного місяця,
який передує розрахунковому (місяцю, в
якому Об'єкт оренди буде знаходитися в
оренді)».

Згідно п. 5.4. Договору, компенсація
вартості спожитих комунальних послуг
(централізоване постачання холодної
води, водовідведення, централізоване
опалення, електропостачання, перетоки
реактивної електроенергії) та
експлуатаційних послуг (участь у
витратах КП «ЖЕО №2» на належну
експлуатацію неподільного та
загального майна житлового будинку,
забезпечення відповідних умов
користування неподільним та загальним
майном власника), а також компенсація
збору за спеціальне використання води
не входить в суму орендної плати,
вказаної в п. 5.1. даного Договору».

В пункті 5.5. договору сторони
передбачили, що вартість комунальних
послуг (централізоване постачання
холодної води, водовідведення,
централізоване опалення,
електропостачання) та експлуатаційних
послуг (участь у витратах КП «ЖЕО №2» на
належну експлуатацію неподільного та
загального майна житлового будинку,
забезпечення відповідних умов
користування неподільним та загальним
майном власника) згідно законодавства
України відшкодовується
(компенсується) у повному обсязі
відповідачем позивачу за діючими у
постачальників та виконавців
житлово-комунальних послуг розцінками
і тарифами у термін три календарних дні
з дати отримання відповідного рахунку
відповідачем. Кількість спожитої
електроенергії, води визначається
відповідно до показників лічильників.
Оплата вартості електроенергії
відбувається авансом у відповідності
до ПКЕЕ, на підставі розрахунку
прогнозованої кількості
електроенергії, що Орендар планує
використати у розрахунковому місяці.
Після закінчення розрахункового
місяця, Орендар здійснює перерахунок
вартості спожитої електроенергії
відповідно до фактичних показників
лічильника.

Кількість спожитої води,
водовідведення визначається
відповідно до показників лічильників.
Кількість тепла (централізоване
опалення) визначається за рахунком
ПОКВПІГ «Полтаватеплоенерго» згідно
теплового лічильника та пропорційно
орендованій площі. Кількість спожитих
експлуатаційних послуг, а саме: участь
у витратах КП «ЖЕО №2» на належну
експлуатацію неподільного та
загального майна житлового будинку,
забезпечення відповідних умов
користування неподільним та загальним
майном власника - за рахунком КП «ЖЕО
№2» та пропорційно орендованій площі.
Кількість перетоків реактивної
електроенергії визначається на
підставі рахунку Полтавської філії
міських електромереж ПАТ
«ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» та пропорційно до
спожитої електроенергії Сума
компенсації збору за спеціальне
використання води визначається
виходячи з фактичних обсягів (на
підставі даних первинного обліку
згідно з показниками вимірювальних
приладів /лічильника води/
використаної відповідачем води з
урахуванням лімітів використання води,
ставок збору та коефіцієнтів. Базовий
період для обчислення компенсації
збору дорівнює кварталу.

Відповідач зобов'язаний самостійно
отримати від позивача оформлені
рахунки на відшкодування спожитих
комунальних та експлуатаційних послуг,
збору за спеціальне використання води.
У разі відсутності у відповідача
рахунків на відшкодування спожитих
комунальних та експлуатаційних послуг,
відшкодування збору за спеціальне
використання води з будь-яких причин,
відповідач зобов'язаний оплатити
(компенсувати) спожиті комунальні та
експлуатаційні послуги, збір за
спеціальне використання води в розмірі
оплати (компенсації), що сплачувалася
за попередній місяць (по відшкодуванню
спожитих комунальних та
експлуатаційних послуг) або квартал (по
відшкодуванню збору за спеціальне
використання води). Остаточний
розрахунок відповідач повинний
провести після одержання рахунків.

Як зазначає позивач, протягом всього
строку дії Договору, позивач виконував
взяті на себе зобов'язання належним
чином, що підтверджується
відповідними актами
приймання-передачі виконаних робіт
(послуг). Проте відповідач виконував
взяті на себе зобов'язання з
порушенням строків або взагалі не
виконував.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість відповідача перед
позивачем, щодо сплати орендної плати
та компенсації спожитих комунальних та
експлуатаційних послуг, складає 8 104,77
гри. та на час розгляду справи
відповідачем не сплачена (розрахунок
заборгованості в матер. справи - 30-31).

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог , що
звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що
між позивачем та відповідачем у справі
виникли зобов'язання з договору оренди.
За змістом ст. 283, 286 ГК України
за договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. Орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Орендна плата
встановлюється у грошовій формі і
строки її внесення визначаються в
договорі.

Своїх зобов'язань за договором в
частині сплати орендної плати орендар
належним чином не виконував, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість.

Дослідивши та оцінивши наявні у
матеріалах справи докази (договір
оренди частини нежитлового
приміщення., рахунки-фактури, Акти
приймання-передачі виконаних робіт та
Акт звірки взаєморозрахунків за період
з 01.12.2013 р. по 18.06.2014 р.., який підписаний
сторонами та скріплений їх печатками
та містить посилання на даний договір
поставки і відповідно до вимог статті 34
Господарського процесуального кодексу
України приймається до уваги судом не
лише в якості доказу проведення та
відображення сторонами певних
господарських операцій, а й доказом на
підтвердження наявності у відповідача
боргу в зазначеній сумі), суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення заборгованість в розмірі
8104,77 грн. та є правомірними,
обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи у їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Принцип змагальності тісно пов'язаний
з процесуальною рівністю сторін і
забезпечує повноту фактичного й
доказового матеріалу, наявність якого
є важливою умовою з'ясування обставин
справи. Відповідно до вказаного
принципу, особи, зацікавлені в
результаті справи, вправі відстоювати
свою правоту у спорі шляхом подання
доказів; участі в дослідженні доказів,
наданих іншими особами шляхом
висловлення своєї думки з усіх питань,
що підлягають розгляду у судовому
засіданні. Змагальність є різновидом
активності зацікавленої особи
(сторони). Особи, які беруть участь у
справі, вправі вільно розпоряджатися
своїми матеріальними і процесуальними
правами й активно впливати на процес з
метою захисту прав і охоронюваних
законом інтересів.

Відповідач правами, наданими йому ГПК
України, не скористався, жодних
заперечень проти позову не надав, так
само не надано доказів погашення
заборгованості.

Позивач надав належні докази
обґрунтованості та правомірності
позовних вимог. За викладеного,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спору, господарський суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст.33,43,75,82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Рембудтехнологія - 2006" (36014, м. Полтава,
вул. СТ. Халтуріна, 4, кв. 53, , р/р 301 в ПАТ "Банк Кредит
Дніпро", м. Дніпропетровськ, МФО 305749) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каспер" (вул. Фрунзе,
241А, м. Полтава, 36008, п/р
№1391 в Філії "ПГРУ" ПАТ КБ
"Приватбанк", МФО 331401) 8104,77 грн.
заборгованості.

3. Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
О.С. Мацко