ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа № 925/870/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду розглянув справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_3

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
юридична адреса: АДРЕСА_1, (фактична
адреса: АДРЕСА_2)

про стягнення 65 528,93 грн.
заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - підприємець -
особисто;

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся в господарський суд
Черкаської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
поставлені столові прибори та кухонне
приладдя згідно договору поставки від
03.03.2009р. №15/09 в розмірі 65 528,93 грн., 450 грн.
витрат на послуги адвоката та
відшкодування судових витрат.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві, та просив
позов задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання, відзив
на позов не надав, представника у
судове засідання не направив,
витребувані документи не надав, про
причини неявки суд не повідомив. Ухвала
суду від 26.05.2014р. про порушення
провадження у справі направлялась на
дві адреси: фактичну та юридичну, та
повернулись до суду з відміткою
працівника пошти - «за закінченням
терміну зберігання». Адреса
відповідача у справі відповідає адресі
відповідача у реєстраційних
документах ЄДРПОУ.

Неподання відповідачем відзиву на
позовну заяву та нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи по суті за наявними доказами
відповідно до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, судом
встановлені такі взаємовідносини
сторін та обставини.

03.03.2009р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(Постачальником - Позивач по справі), що
діє на підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця,
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(Покупцем - Відповідач по справі), що діє
на підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця,
було укладено договір поставки №15/09
(далі - Договір), за умовами якого
Постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність Покупця, а
Покупець зобов'язується прийняти і
оплатити товар (далі - товар) на умовах
даного Договору. Кількість,
номенклатура, якість, ціна та інші
характеристики товарів, що
постачаються на реалізацію,
визначаються під час кожної поставки
(п.п. 1.1-1.2 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору цей договір
вступає в силу з моменту його
підписання і діє до 31.12.2010р.

Відповідно до п. 8.2 Договору якщо за два
календарних тижня до закінчення
терміну ні одна із сторін не повідомила
про припинення його дії, він вважається
продовженим на наступний рік.

Відповідно до п. 1.3 Договору сума
договору складає - згідно накладних.

Відповідно до п. 3.1 Договору Покупець
зобов'язаний прийняти товар за
кількістю та якістю по товарній
накладній в порядку і термін, які
обумовлені інструкціями П-6 та П-7 «Про
постачання товарів народного
споживання для подальшої їх
реалізації».

Відповідно до п. 5.2 Договору оплата за
товар проводиться готівкою та
безготівковим розрахунком один раз на
місяць 15 числа.

На виконання умов Договору
Постачальник здійснив поставку, а
Покупець прийняв товар в 2011 році на
загальну суму 74 876,73 грн., в тому числі
ПДВ, що підтверджується видатковими
накладними:

- № 3/03 від 22.03.2011р. на суму 5 866,30 грн. (а.с.
18);

- № 1/04 від 01.04.2011р. на суму 3 917,10 грн. (а.с.
19);

- №7/08 від 05.08.2011р. на суму 11076,60 грн. (а.с.
20);

- № 3/09 від 07.09.2011р. на суму 1 632,00 грн. (а.с.
21);

- № 9/09 від 21.09.2011р. на суму 5 915,22 грн. (а.с.
22);

- № 10/09 від 21.09.2011р. на суму 13590,84 грн. (а.с.
23);

- № 9/10 від 17.10.2011р. на суму 9 563,96 грн. (а.с.
24);

- № 10/10 від 17.10.2011р. на суму 4 135,80 грн. (а.с.
25);

- № 14/11 від 23.11.2011р. на суму 2 546,94 грн. (а.с.
26);

- № 16/11 від 23.11.2011р. на суму 16636,20 грн. (а.с.
27).

В 2011 році Покупцем було повернуто
товар:

01.04.2011р. на суму 218,88 грн. (видаткова
накладна (повернення) №СЛ-0000573 від
01.04.2011р.) (а.с. 28);

09.08.2011р. на суму 2 924,64 грн. (видаткова
накладна (повернення) №СЛ- 0000666 від
09.08.2011р.) (а.с. 29);

24.11.2011р. на суму 7 746,88 грн.(видаткова
накладна (повернення) №СЛ-0000772 від
24.11.2011р.) (а.с. 30).

Всього повернуто товару на суму 10 890,40
грн.

На виконання умов Договору
Постачальник здійснив поставку, а
Покупець прийняв товар в 2012 році на
загальну суму 11 254,08 грн., в тому числі
ПДВ, що підтверджується накладними:

- № 12/05 від 25.05.2012р. на суму 5 509,68 грн. (а.с.
31);

- прибуткова накладна № СЛ-0000295 від
30.05.2012р. на суму 5476,80 грн. (а.с. 32);

- прибуткова накладна №СЛ-0000296 від
30.05.2012р. на суму 267,60 грн. (а.с. 33);

Станом на 01.01.2013р. у Покупця існувала
заборгованість у сумі 75240,41 грн., що
підтверджується актом звіряння
розрахунків (а.с. 16).

На виконання умов Договору
Постачальник здійснив поставку, а
Покупець прийняв товар в 2013 році на
загальну суму 23388,94 грн., в тому числі
ПДВ, що підтверджується накладними:

- № 08/04 від 11.04.2013р. на суму 6 812,76 грн. (а.с.
34);

- № 09/04 від 11.04.2013р. на суму 10 911,48 грн. (а.с.
35);

- № 10/04 від 11.04.2013р. на суму 3 067,90 грн. (а.с.
36);

- № 19/04 від 22.04.2013р. на суму 2 596,80 грн. (а.с.
37);

Протягом січня-жовтня 2013 року Покупець
повернув частину раніше отриманого
товару на суму 10261,64 грн.:

- 25.02.2013р. на суму 6380,24 грн. (видаткова
накладна (повернення) №СЛ-0000065 від
25.02.2013р.) (а.с. 38);

- 03.04.2013р. на суму 3881,40 грн. (видаткова
накладна (повернення) №СЛ- 0000107 від
03.04.2013р.) (а.с. 39).

Покупець частково погасив
заборгованість на загальну суму 15005,00
грн., що підтверджується прибутковими
касовими ордерами (а.с. 40-42).

Станом на 01.11.2013р. у Покупця існувала
заборгованість у сумі 73362,73 грн., що
підтверджується актом звіряння
розрахунків (а.с. 17).

В грудні 2013 року Покупець ще частково
розрахувався на суму 4 000,00 грн., що
підтверджується прибутковими касовими
ордерам (а.с.43-44).

29.11.2013р. Покупець повернув частину
товару на суму 3 833,80 грн. (видаткова
накладна №СЛ-0000241 від 29.11.2013р.) (а.с. 45).

Станом на 22.04.2014р. сума основного боргу
Покупця перед Постачальником складає 65
528,93 грн., що є предметом спору.

Невиконання Покупцем взятих на себе
зобов'язань стало підставою для
звернення Постачальника до суду для
захисту порушеного права та
примусового стягнення заборгованості.

Відповідач доказів погашення боргу
суду не подав. Суд враховує відсутність
заяв відповідача суду про об'єктивну
неможливість подати суду заперечення
проти позову. Доказів погашення
однорідних вимог сторонами - не подано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
позивача, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають до повного
задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має грунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатної поставки
товарів народного споживання на
підставі письмового строкового
оплатного двостороннього
консенсуального договору.

Сторони за договором є самостійними
суб'єктами господарювання, що
підтверджено свідоцтвами про державну
реєстрацію фізичних осіб-підприємців.

Місце проведення господарської
діяльності сторін відповідає місцю, що
зазначено в договорі.

За правовою природою договір поставки
від 03.03.2009р. №15/09 є договором поставки і
відповідає вимогам статті 712 ЦК
України, якою передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом, або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Поставка є різновидом відносин
купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір поставки від 03.03.2009р. №15/09 не
заперечений сторонами, не визнаний
судом недійсним та не розірваний в
установленому порядку.

Постачальник передає, а Покупець
приймає й оплачує товар (столові
прибори та кухонне приладдя) - поставка
здійснюється згідно договору та на
підставі видаткових накладних, в яких
зазначається найменування, кількість
та ціна товару і є невід'ємною частиною
Договору (п. 3.1 Договору).

Позивач поставив Відповідачу товар
(столові прибори та кухонне приладдя),
що підтверджується видатковими
накладними та не оспорюється
сторонами. Претензій щодо ціни,
кількості та якості отриманого товару
відповідачем не заявлено.

Факт наявності заборгованості
підтверджується копією Договору,
копіями видаткових накладних та
розрахунком боргу. Суд враховує, що на
момент прийняття рішення жодних
первинних та належних доказів
належного та повного розрахунку за
отриманий товар (столові прибори та
кухонне приладдя), в розумінні вимог
ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду
не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
сплати за отриманий товар, який
визначений п. 5.2 Договору - оплата за
товар проводиться готівкою та
безготівково один раз на місяць 15
числа.

Як вбачається з матеріалів справи,
товар був поставлений Відповідачу
згідно видаткових накладних та
частково повернутий Відповідачем
згідно видаткових накладних
(повернення).

Строк оплати за поставлений товар
згідно Договору настав.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже отриманий товар
належним чином не виконав на момент
звернення з позовом. Заборгованість
відповідача становить 65 528,93 грн.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежної
поставки, недопоставки товару чи
іншого невиконання умов спірного
договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже отриманий товар
належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, тому суд вважає обґрунтованим
та доведеним право Позивача на
стягнення з Відповідача суми
заборгованості за поставлений товар у
розмірі 65 528,93 грн.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Обов'язок доказування
слід розуміти як закріплену в
процесуальному та матеріальному
законодавстві міру належної поведінки
особи, що бере участь у судовому
процесі, із збирання та надання доказів
для підтвердження свого суб'єктивного
права.

Відповідно до ст.44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1, ст. 1 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» визначено, що адвокат -
фізична особа, яка здійснює
адвокатську діяльність на підставах та
в порядку, що передбачені цим Законом;

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
адвокатська діяльність здійснюється
на підставі договору про надання
правової допомоги.

Разом з тим ч. 4, ст. 1 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
визначено, що договір про надання
правової допомоги - домовленість, за
якою одна сторона (адвокат, адвокатське
бюро, адвокатське об'єднання)
зобов'язується здійснити захист,
представництво або надати інші види
правової допомоги другій стороні
(клієнту) на умовах і в порядку, що
визначені договором, а клієнт
зобов'язується оплатити надання
правової допомоги та фактичні витрати,
необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1, ст. 27 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», договір про надання
правової допомоги укладається в
письмовій формі.

Витрати, які поніс Позивач, сплативши
за адвокатські (правові) послуги,
згідно договору від 02.04.2014р. про надання
правової допомоги (послуг адвоката)
(а.с. 46) є адвокатськими витратами,
сплата яких підтверджується
квитанцією від 11.04.2014р. на суму 450,00 грн.
(а.с. 48) - підлягають до стягнення з
Відповідача.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на Відповідача
повністю та стягнути на користь
Позивача 1 827,00 грн. судового збору та 450
грн. витрат на послуги адвоката.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, юридична адреса: АДРЕСА_1,
(фактична адреса: АДРЕСА_2),
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків НОМЕР_1, номер
рахунку в банку невідомий

на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_3, ідентифікаційний
номер фізичної особи-платника податків
НОМЕР_2, номер рахунку в банку невідомий

65 528,93 грн., 1 827,00 грн. судового збору та 450
грн. витрат на послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 11.06.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба