м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4251/14 29.05.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паритет Пак"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сфера-Плюс"
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Гладкова К.О. (представник
від відповідача: Дробот О.В.
(представник за довіреністю).
В судовому засіданні 29 травня 2014 року,
відповідно до положень
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

СУТЬ СПОРУ:

14 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паритет Пак"
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява № 13/03/14-01 від 13 березня 2014
року в якій викладені позовні вимоги
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сфера-Плюс"
(відповідач) заборгованості за
договором на поставку товару № 208 від
21.05.2012 року в сумі 361 460,26 грн. з них
основного боргу - 338 978,16 грн. (триста
тридцять вісім тисяч дев'ятсот
сімдесят вісім гривень 16 копійок), пені
/п.7.2. договору/ - 18 270,26 грн. (вісімнадцять
тисяч двісті сімдесят гривень 26
копійок) та 3% річних - 4211,84 грн. (чотири
тисячі двісті одинадцять гривень 84
копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, як Покупець, не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання за договором на поставку
товару № 208 від 21.05.2012 року, зокрема, у
визначені договором строки не здійснив
в повному обсязі оплату вартості
переданого йому позивачем, як
Постачальником, товару, внаслідок чого
у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем.

Під час перебування справи на розгляді
в суді позивач, користуючись
передбаченими ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
правами, в судовому засіданні 29.05.2014
року подав заяву № 29/05/14-01 від 29.05.2014
року "Про зменшення розміру позовних
вимог" в якій Товариство з обмеженою
відповідальністю "Паритет Пак" просить
суд стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сфера-Плюс" суму
основного боргу - 329 978,16 грн. (триста
двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот
сімдесят вісім гривень 16 копійок), пені
- 18 270,26 грн. (вісімнадцять тисяч двісті
сімдесят гривень 26 копійок) та 3% річних
- 4211,84 грн.

Відповідно до 4 ст. 22 ПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі,
зокрема, зменшити розмір позовних
вимог.

Оскільки судом встановлено, що
вищенаведені дії позивача не
суперечать законодавству та не
порушують права і охоронювані законом
інтереси інших осіб, суд прийняв заяву
позивача про зменшення позовних вимог
до розгляду.

Як вбачається зі змісту п. 3.10 Постанова
ВГСУ від 26.12.2011, № 18, під зменшенням
розміру позовних вимог слід розуміти
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення.

Отже, оскільки зменшення позовних
вимог, викладене позивачем у
відповідній заяві, прийнятій
господарським судом, то новою ціною
позову, виходячи з якої розглядається
спір є 352 460,26 грн.: основний борг - 329 978,16
грн. (триста двадцять дев'ять тисяч
дев'ятсот сімдесят вісім гривень 16
копійок), пеня - 18 270,26 грн. (вісімнадцять
тисяч двісті сімдесят гривень 26
копійок) та 3% річних - 4211,84 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 року прийнято позовну
заяву до розгляду та порушено
провадження по справі, розгляд справи
призначено на 15.04.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 року розгляд справи, у
зв'язку із нез'явленням представників
відповідача в судове засідання
відкладено до 15.05.2014 року.

В судовому засіданні 15 травня 2014 року,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено перерву до 29 травня 2014 року,
про що сторін було повідомлено під
розписку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2013 року задоволено
клопотання представників сторін про
продовження строків вирішення спору та
продовжено строк вирішення спору на 15
(п'ятнадцять) днів.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2012 року між позивачем (надалі -
Постачальник або Продавець) та
відповідачем (далі по тексту - Покупець
або Отримувач) (разом - сторони) було
укладено договір на поставку товару №
208 (належним чином засвідчена копія
договору міститься в матеріалах
справи, надалі - Договір або Договір
купівлі-продажу), відповідно до п. 1.1.
якого Постачальник за цим Договором
зобов'язується на підставі Заявок
поставляти і передавати у власність
Покупця партії поліпропіленової
продукції (далі Товар) в номенклатурі,
асортименті, кількості, у строки та за
цінами, вказаними в Специфікаціях
(Додатках), які е невід'ємною частиною
цього Договору.

Пунктом 1.2. договору визначено,що
покупець зобов'язується приймати Товар
і оплачувати його на умовах цього
Договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору Постачальник передав, а
Покупець прийняв товар на загальну
суму - 445 638,68 грн., при цьому, позивач
вказує, що Покупець лише частково
розрахувався за товар, а відтак, за
розрахунками позивача, відповідач має
заборгованість за Договором в сумі 329
978,16 грн., тобто 445 638,68 грн. (сума
поставленого товару) - 115 660,52 грн. (сума
частково оплаченого товару).

Окрім цього, позивач просить суд
стягнути з відповідача санкції за
невиконання умов Договору щодо оплати
товару.

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги, з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вже було встановлено судом, 21 травня
2012 року між сторонами укладено договір
на поставку товару № 208, відповідно до
п. 1.1. якого Постачальник за цим
Договором зобов'язується на підставі
Заявок поставляти і передавати у
власність Покупця партії
поліпропіленової продукції (далі
Товар) в номенклатурі, асортименті,
кількості, у строки та за цінами,
вказаними в Специфікаціях (Додатках),
які е невід'ємною частиною цього
Договору.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору в період з
вересня по жовтень 2013 року позивач
передав товар на загальну суму 445 638,68
грн., що підтверджується видатковими
накладними №№ PH - 0002017 від 12.09.2013 р. на
суму 22 465,64 грн., PH-0002195 від 30.09.2013 р. на
суму 369 899,54грн., PH - 0002369 від 21.10.2013 р. на
суму 53273,50 грн., належним чином
засвідчені копії яких містяться в
матеріалах справи, а відповідач
отримав товар, що підтверджується
підписом Отримувача на відповідних
накладних.

Статтею 691 Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Пунктом 3.1. Договору, в редакції
Додаткової угоди № 3 від 21.10.2013 р. до
Договору на поставку товару № 208 від
21.05.2012 р. встановлено, що розрахунки за
кожну партію Товару Покупець здійснює
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
Постачальника протягом 60 (шістдесяти)
календарних днів з моменту передачі
Товару у власність Покупця.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Ухвалами Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014р. та 15.04.2014р.
відповідача було зобов'язано надати
суду відзив на позов, докази на
підтвердження відповідних заперечень,
контррозрахунок суми заявленої до
стягнення.

Всупереч вимогам вказаних ухвал
контррозрахунку заявлених до
стягнення сум відповідач до суду не
надав та не надіслав.

Враховуючи викладене, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
контррозрахунку суми заявленої до
стягнення, а також те, що доказів оплати
товару по Договору, станом на травень
2014 року, до суду не представлено,
обґрунтованими є позовні вимоги
Постачальника про стягнення з Покупця
заборгованості за Договором на
поставку товару № 208 від 21.05.2012 р. в
розмірі 329 978,16 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що за
невиконання або неналежне виконання
договором винна СТОРОНА зобов'язана
відшкодувати другій стороні завдані
збитки в частині, не покритій штрафними
санкціями, зазначеними нижче.

З пункту 7.2. Договору випливає, що у разі
порушення термінів оплати Товару
Покупець виплачує Постачальнику на
окрему письмову вимогу останнього
пеню, у розмірі подвійної облікової
ставки НВУ, діючої на період несплати,
від суми заборгованості за кожний день
прострочки. Пеня нараховується за весь
період прострочення виконання
зобов'язання.

За ст. 549 Цивільного кодексу України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір
пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Таким чином розмір пені, що
обчислюється від суми простроченого
платежу не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

З урахуванням викладеного,
обґрунтованими є позовні вимоги про
стягнення з відповідача 18 270,26 грн. пені
за порушення строків оплати товару по
Договору.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи відсутність в матеріалах
справи контррозрахунку відповідача,
обґрунтованими є заявлені позивачем
вимоги про стягнення з відповідача 4211,84
грн. 3% річних за порушення п. 3.1.
Договору.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, позовні вимоги, з
урахуванням поданої заяви № 29/05/14-01 від
29.05.2014 року "Про зменшення розміру
позовних вимог", в частині основного
боргу у сумі 329 978,16 грн., пені в сумі 18
270,26 грн. та 3% річних в сумі 4211,84 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі

Щодо розподілу господарських витрат по
справі № 910/4251/14.

В інформаційному листі від 20.10.2006р. «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року»
Вищий господарський суд України з
приводу запитання: «Якими є правові
наслідки зменшення розміру позовних
вимог?» довів до відома Господарським
судам України наступне.

Відповідно до частини четвертої статті
22 ГПК позивач вправі до прийняття
рішення у справі, зокрема, зменшити
розмір позовних вимог.

Під зменшенням розміру позовних вимог
слід розуміти зміну (у бік зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, в тому
числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК
ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі зменшення позовних вимог,
якщо його прийнято господарським
судом, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір.
Питання щодо повернення зайво
сплаченої суми державного мита у
зв'язку із зменшенням позовних вимог
вирішується господарським судом на
загальних підставах і в порядку,
визначених законодавством.

Пунктом 4.7 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року за № 7 передбачено, що частиною
другою статті 49 ГПК передбачено, що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

У такому застосуванні суду слід
виходити з широкого розуміння даної
норми, маючи на увазі, що передбачені
нею наслідки можуть наставати і в разі
неправомірної бездіяльності винної
особи, яка не вжила заходів до
поновлення порушених нею прав і
законних інтересів іншої особи
(зокрема, ухилялася від задоволення її
заснованих на законі вимог), що змусило
останню звернутися за судовим
захистом. Так, якщо зменшення позивачем
розміру позовних вимог пов'язане з
частковим визнанням та задоволенням
позову відповідачем після подання
позову, то судовий збір у відповідній
частині покладається на відповідача.
Або у разі коли в позові відмовлено, але
з обставин справи вбачається, що спір
доведено до судового розгляду
внаслідок ухилення відповідача від
розгляду претензії позивача, якщо вона
пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то
судовий збір також покладається на
відповідача.

Загальна сума ціни позову, з урахування
поданої позивачем заяви № 29/05/14-01 від
29.05.2014 року "Про зменшення розміру
позовних вимог", становить - 352 460,26 грн.

Таким чином, судові витрати позивача по
сплаті судового збору в сумі 7230,00 грн.
відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сфера-Плюс"
(ідентифікаційний код: 32824011; адреса: 02095,
м. Київ, вул. Княжий Затон, 9, літера А,
офіс 369) ), з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паритет Пак"
(ідентифікаційний код: 32952480; адреса: 51200,
Дніпропетровська область,
м. Новомосковськ, вул. Радянська, 50)
грошові кошти: основного боргу - 329 978,16
грн. (триста двадцять дев'ять тисяч
дев'ятсот сімдесят вісім гривень 16
копійок), пені - 18 270,26 грн.
(вісімнадцять тисяч двісті сімдесят
гривень 26 копійок), 3% річних - 4211,84 грн.
(чотири тисячі двісті одинадцять
гривень 84 копійки) та судові витрати -
7230,00 грн. (сім тисяч двісті тридцять
гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 04.06.2014р.

Суддя
О.В. Котков