ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 травня 2014 року Справа № 5010/1575/2012-20/83

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіВовка
І.В.,суддів:Грека Б.М., Самусенко С.С.,
Селіваненка В.П., Черкащенка
М.М.,розглянувши заявутовариства з
обмеженою відповідальністю
"Криворізький маслоекстракційний
завод"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 11.12.2013у
справі№ 5010/1575/2012-20/83за
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Криворізький
маслоекстракційний завод"дотовариства
з обмеженою відповідальністю
"Рогатин-Корм"простягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Криворізький
маслоекстракційний завод" звернулось
до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Рогатин-Корм" про
стягнення 544 496,40 грн. заборгованості за
поставлений товар, 6 140,45 грн. пені та 76
754,55 грн. процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 31.01.2013,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 01.10.2013, позов
задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 у даній справі
рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 31.01.2013
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 01.10.2013
скасовано в частині стягнення 76 754,55
грн. процентів за користування чужими
грошовими коштами і в позові в цій
частині відмовлено; в решті рішення
судів попередніх інстанцій залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Криворізький
маслоекстракційний завод" звернулося
із заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 11.12.2013
у справі № 5010/1575/2012-20/83, в якій просить
зазначену постанову скасувати та
прийняти нове судове рішення, яким
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рогатин-Корм" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Івано-Франківської області від
31.01.2013 та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
01.10.2013 в частині стягнення 76 754,55 грн.
процентів за користування чужими
грошовими коштами залишити без змін.

Заяву з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 19.06.2013
у справі № 06/5026/1902/2012 мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
частини третьої статті 536, статті 549,
частини третьої статті 692 Цивільного
кодексу України, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищого господарського
суду України, останній вважає, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Звертаючись з даною заявою, заявник
доводить наявність неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права щодо наявності
підстав для стягнення процентів за
користування чужими грошовими коштами
за неналежне виконання зобов'язань за
договором поставки.

У прийнятті постанови від 11.12.2013 у
справі № 5010/1575/2012-20/83, про перегляд якої
просить заявник, та постанови від 19.06.2013
у справі № 06/5026/1902/2012, на яку
посилається заявник, суд касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
неоднаково застосував одні і ті самі
норми матеріального права та дійшов
протилежних висновків щодо
одночасного стягнення передбачених
умовами договору процентів за
користування чужими грошовими коштами
та пені за несвоєчасне виконання
зобов'язання з оплати товару, внаслідок
чого було ухвалено різні за змістом
судові рішення у подібних
правовідносинах, що є підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Так, у справі № 5010/1575/2012-20/83 Вищий
господарський суд України, скасовуючи
рішення судів попередніх інстанцій в
частині стягнення процентів за
користування чужими грошовими коштами
за несвоєчасне виконання зобов'язання
з оплати товару та приймаючи нове
рішення про відмову в задоволенні
позову в цій частині, виходив з того, що
нараховані згідно умов договору
проценти підпадають під визначення
неустойки, а саме пені, тоді як судами
задоволено позов в частині стягнення
передбаченої умовами договору пені за
прострочення оплати товару, а подвійне
стягнення пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання суперечить
приписам статті 61 Конституції України.

Натомість у справі № 06/5026/1902/2012 у
подібних правовідносинах, зокрема, за
однакових умов договору щодо
можливості стягнення процентів за
користування чужими грошовими коштами
та пені за прострочення виконання
грошових зобов'язань, суд касаційної
інстанції з посиланням на відповідні
норми матеріального права погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо стягнення процентів за
користування чужими грошовими коштами
з огляду на те, що відповідачем
(покупцем) прострочено виконання
грошового зобов'язання щодо оплати
товару, незважаючи на те, що судами
попередніх інстанцій було задоволено
позовні вимоги в частині стягнення
пені за прострочення оплати
поставленого товару.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Допустити справу № 5010/1575/2012-20/83 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя І. Вовк Судді Б. Грек
С. Самусенко В. Селіваненко М.
Черкащенко