ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної
заяви

11.06.2014 р.
№ 917/1123/14

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промспецмонтаж", вул.
Р.Люксембург, 11 А, Полтава, Полтавська
область,36000

до 1) Приватного підприємства "Центр
незалежної оцінки та експертизи",
вул.Сінна, 8/1, Полтава, Полтавська
область,36003

2) Приватного підприємства "Профоцінка",
36000, м. Полтава, бульвар Конєва,1, кв. 10

треті особи: 1) Відділ примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного Управління юстиції в
Полтавській області, 36014, м. Полтава,
вул. Тевелєва,13

2) Публічне акціонерне товариство
"Полтава-банк", 36020, м. Полтава, вул.
Паризької комуни,40-а

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Промспецмонтаж» у своєму
позові просить суд:

1. Визнати звіт про незалежну
оцінку майна №304 від 17 березня 2014 року,
що складений ПП «Центр незалежної
оцінки та експертизи» щодо оцінки
житлового будинку ( А-1), загальною
площею 1828,3 кв.м., господарської будівлі
( Б-1) загальною площею 78,1 кв.м.,
господарської будівлі ( В-2), загальною
площею 196,9 кв.м., що розташовані за
адресою: м. Полтава, вул. Р. Люксембург, 13
а - недостовірним та таким, що не може
використовуватись для подальшої
реалізації у примусовому порядку та
скасувати звіт.

2. Визнати звіт про незалежну
оцінку майна № 305 від 17 березня 2014 року,
що складений ПП «Центр незалежної
оцінки та експертизи» щодо оцінки
нежитлової будівлі ( адміністративного
будинку з господарським блоком)
загальною площею 1761,7 кв.м., що
розташована за адресою: м. Полтава, вул.
Рози Люксембург, 11 а - недостовірним та
таким, що не може використовуватись для
подальшої реалізації у примусовому
порядку та скасувати звіт.

3. Визнати рецензію на звіт про
незалежну оцінку майна від 26.05.2014 року,
що складена ПП «Профоцінка» -
недостовірною, та такою, що не може
використовуватись для подальшої
реалізації у примусовому порядку.

Як вбачається з тексту позовної
заяви, оцінка майна здійснювалась в
ході виконавчих дій в рамках зведеного
виконавчого провадження № 39628739 на
виконання наказу Господарського суду
Полтавської області від 20.06.2013 року №
917/933/13 .

Так, рішенням Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Український
правовий союз» від 10.09.2013 року у справі
№ 2/437 стягнуто з ТОВ «Промспецмонтаж»
на користь ПАТ «Полтава - Банк» 814 057,15
грн. ( відсотки та пеня за кредитним
договором).

20.06.2013 року Господарським судом
Полтавської області видано наказ про
примусове виконання №917/933/13 про
стягнення з ТОВ «Промспецмонтаж» на
користь ПАТ «Полтава - Банк»
заборгованість у розмірі 6 573 325,31 грн., з
яких: 5 400 000,00 - основне зобов'язання, 1 173
325,31 грн. - відсотки за користування
кредитом, крім того - судові витрати в
сумі 35 366,63 грн.

За приписами п. 3 ст. 22 Закону
України від 07.07.2010 р. № 2453-VI "Про
судоустрій і статус суддів" (із змінами
та доповненнями) та п. 2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 24 жовтня 2011 року "Про
деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
місцеві господарські суди розглядають
справи у спорах, що виникають з
господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності, та на вимоги
статей 1, 41, 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
приписам статті 1 Господарського
процесуального кодексу України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

За статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Підвідомчість - це визначена законом
сукупність повноважень судів щодо
розгляду справ, віднесених до їх
компетенції (стаття 12 Господарського
процесуального кодексу України.

У вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір
-господарським, слід виходити з
визначення, наведеного у статті 3
Господарського кодексу України.

Відповідно до преамбули Закону
України "Про виконавче провадження" цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку; виконавче
провадження є сукупністю дій органів
та посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів, які провадяться на підставах,
у межах повноважень та у спосіб,
визначених цим Законом.

Для з'ясування та роз'яснення питань,
що виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (у
разі необхідності - кількох експертів
або спеціалістів), а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання (ст.13 Закону
України "Про виконавче провадження").

За приписами ст.58 Закону України "Про
виконавче провадження" визначення
вартості майна боржника проводиться
державним виконавцем за ринковими
цінами, що діють на день визначення
вартості майна. Для оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

За приписами ст.15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом передбачені статтею 16
Цивільного кодексу України.

Одним із таких способів, як вказано у
пункті 10 частини 2 названої вище статті,
є визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Цією нормою також
встановлено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Частиною 2 ст.20 Господарського
кодексу України як спосіб захисту прав
суб'єктів господарювання передбачено
визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єктів
господарювання або споживачів.

В пункті п.9.10. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
зазначено, що визначення вартості,
оцінка майна боржника (ст.58 Закону
України "Про виконавче провадження") є
процесуальною дією державного
виконавця, незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець чи залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності) здійснювала
відповідні дії, так само як і від того,
ким здійснювалося рецензування звіту
про оцінку майна. Тому сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати таку оцінку, визначену за
результатами рецензування, до
господарського суду в процесуальному
порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

У порядку згаданої статті ГПК до
господарських судів оскаржуються й дії
(бездіяльність) органів Державної
виконавчої служби під час виконання
рішень третейських судів, якщо
виконавчі документи на примусове
виконання таких рішень видано
господарськими судами (п. 9.1 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17 жовтня 2012 року ).

Тобто оскарження оцінки в
господарському суді може бути
реалізовано шляхом подання скарги на
дії органів виконавчої служби, якщо
виконавче провадження здійснюється на
підставі виконавчого документу,
виданого господарським судом.

За змістом наведених вище норм, а
також статті 7 Закону України "Про
виконавче провадження" сторони
виконавчого провадження, державний
виконавець, суб'єкти оціночної
діяльності в межах здійснення
виконання судових рішень чи рішень
інших органів є учасниками виконавчого
провадження, а не учасниками відносин у
сфері господарювання.

Посилаючись на положення Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", позивач наведених вище
приписів законодавства не врахував,
виходячи з помилкового уявлення про
існування між позивачем та суб'єктом
оціночної діяльності в межах
триваючого виконавчого провадження
спору в розумінні господарського
спору.

Приписами Закону України "Про
виконавче провадження" учасникам
виконавчого провадження надано право
на оскарження оцінки майна як
процесуальної дії державного
виконавця.

Відповідно до п.п.4, 5 ст. 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
оскарження рішень, дій або
бездіяльності посадових осіб
державної виконавчої служби, рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ,

Вказане узгоджується з приписами
ст.121-2 Господарського процесуального
кодексу України, за якою до
господарських судів подаються скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів.

Така правова позиція також
підтверджується і судовою практикою,
зокрема, викладена і в Постановах
Вищого господарського суду України у
справі №5017/2012/124 від 11.04.2012 року та у
справі №5016/3906/2011(1/242) від 24.07.2012р., у
справі № 917/55/14 від 22.04.2014 року та ін.

За таких обставин, позовні вимоги
щодо оскарження оцінки майна,
здійсненої залученими державним
виконавцем особами, внаслідок вчинення
ним відповідних процесуальних дій в
рамках процедури виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
документу, не підлягають розгляду в
господарських судах України, оскільки
внаслідок таких дій у сторін спору не
виникає господарських правовідносин у
сфері господарювання.

Судовий збір повертається позивачу
на підставі положень ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" .

Враховуючи викладене та
керуючись п. 1ст. 62, ст. 86 ГПК України,
ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті позовної заяви.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Промспецмонтаж" (36039,
м. Полтава, вул. Рози Люксембург, 11А, ) з Державного бюджету
України судовий збір в сумі 1218 грн.,
сплачений за квитанцією №k6/5/23 від
05.06.2014 року.

Додаток: позовна заява від 06.06.2014 року,
додані до неї документи, в т.ч. оригінал
квитанції №k6/5/23 від 05.06.2014 року про
сплату 1218 грн. судового збору.

Суддя

Тимощенко О.М.