м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9098/14 16.06.14За позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС"
до Приватного акціонерного товариства
"Українська охоронно-страхова
про стягнення 17 194,86 грн.
Суддя Грєхова О. А.
Представники сторін:
від позивача: Січкаренко Р. Г. -
представник за довіреністю
від відповідача: не з'явився
Позивач звернувся з позовом про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
страхова компанія" страхового
відшкодування в розмірі 17 194,86 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту № А0308552 від 12.10.2012 внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплатив страхове відшкодування
власнику автомобіля марки Хюндай д/н
НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
Мазда д/н НОМЕР_2, яким скоєно ДТП,
застрахована відповідачем на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АЕ/0055497), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 порушено провадження
по справі № 910/9098/14, розгляд справи
призначено на 16.06.2014.
Представник позивача в судове
засідання 16.06.2014 з'явився, підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі та через канцелярію суду подав
документи на виконання ухвали суду про
порушення провадження у справі.
Представник відповідача в судове
засідання 16.06.2014 не з'явився, вимоги
ухвали суду від 15.05.2014 не виконав, проте
через канцелярію суду подав клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з неможливістю представника
відповідача бути присутнім у
призначеному судовому засіданні.
Розглянувши дане клопотання, суд його
відхиляє з тих підстав, що нормами
чинного законодавства України не
обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі,
тому неможливість одного з
представників відповідача бути
присутнім у судовому засіданні не
перешкоджає реалізації права учасника
судового процесу на участь у судовому
засіданні його іншого представника, а
також реалізації його права на захист
шляхом подання відзиву на позов по
суті. Проте відповідач наданими йому
процесуальними правами не скористався.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.06.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

12.10.2012 між ПАТ "Страхова група
"ТАС" та ОСОБА_2 укладено Договір № А0308552
добровільного страхування наземного
транспортну (надалі - Договір), за яким
був застрахований автомобіль Хюндай
д/н НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки про ДТП № 9185429
станом на 12.04.2013 року на вулиці
Київській, 31 в м. Донецьку сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Мазда д/н НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, автомобіля Деу
Ланос д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4
та автомобіля Хюндай д/н НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2

Згідно з постановою Київського
районного суду м. Донецька № 3/257/1290/13
(257/5675/13-п) від 13.05.2013 ОСОБА_3 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення.

Відповідно до висновку № 399/13-04
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Хюндай
д/н НОМЕР_1 складає 18108,37 грн.

На підставі рахунку № GNF0006226 від 15.04.2013
було розраховано та виплачено страхове
відшкодування у розмірі 18194,86 грн.
(страховий акт № 9816Р/38/2013 від 25.04.2013), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 91355 від 08.05.2013.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 18194,86 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Мазда д/н НОМЕР_2, встановлена у
судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність будь-якої особи, яка
експлуатує автомобіль Мазда д/н НОМЕР_2,
була застрахована у відповідача на
підставі договору (полісу) № АЕ/0055497
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом №
АЕ/0055497) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.
та встановлена франшиза в розмірі 1000,00
грн.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АЕ/0055497 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля на час спірної
ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
або прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача із
заявою № ГО50216499 від 09.09.2013 про виплату
страхового відшкодування розмірі 18 194,86
грн.

Проте, відповідач відповіді на заяву не
надав, суму страхового відшкодування
не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Як було зазначено раніше, відповідно до
висновку № 399/13-04 вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Хюндай д/н НОМЕР_1
складає 18108,37 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про правомірність
задоволення позовних вимог в сумі 17108,37
грн. (18108,37 грн. - 1000,00 грн. франшизи за
полісом № АС/0055497).

Відповідно до положень статті 49 ГПК
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно - страхова компанія" (03056, м.
Київ, вулиця Борщагівська, 145,
ідентифікаційний код 28734213) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ,
проспект Перемоги, 65; ідентифікаційний
код 30115243) суму страхового
відшкодування у розмірі 17 108,37 грн.
(сімнадцять тисяч сто вісім гривень 37
коп.) та судовий збір у розмірі 1 817,81 грн.
(одну тисячу вісімсот сімнадцять
гривень 81 коп.).

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання

повного тексту рішення 17.06.2014

Суддя
О.А. Грєхова