ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2014
Справа № 905/496/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання Рудюк
Є.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінківський
комбінат хлібопродуктів»,
м.Барвінкове, Харківська область

до Відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта»,
м.Краматорськ, Донецька область

про: стягнення заборгованості у сумі
11375,50грн., пені у розмірі 12285,00грн. та 3%
річних у сумі 704,00грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Барвінківський
комбінат хлібопродуктів»,
м.Барвінкове, Харківська область
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта»,
м.Краматорськ, Донецька область про
стягнення заборгованості у сумі
11375,50грн., пені у розмірі 12285,00грн. та 3%
річних у сумі 704,00грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором купівлі-продажу №1-16/06 від
16.06.2011р. у частині оплати вартості
прийнятого ним товару, внаслідок чого
за останнім утворилась заборгованість,
що стало підставою для нарахування
пені та 3% річних.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору
купівлі-продажу №1-16/06 від 16.06.2011р.,
видаткових накладних №36-07 від 25.07.11р. та
№51-12 від 16.12.11р., акту звірки взаємних
розрахунків від 19.12.13р., претензії №3-24/12
від 24.12.13р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 526, 530, 549, 550, 691, 692
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231,
265 Господарського кодексу України,
ст.ст.1, 2, 4, 5, 12, 32, 54, 57 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач жодного разу до суду не
з'явився, через канцелярію суду надав
клопотання про розгляд справи без
участі свого представника та відзив на
позов від 04.04.14р., у якому визнав позовні
вимоги в частині основної суми
заборгованості у сумі 11375,50грн та 3%
річних у сумі 704,00грн, та заперечив
проти розміру пені, посилаючись на те,
що розрахунок пені, здійснений
позивачем, є невірним, та таким, що
суперечить положенням ст.3 ЗУ «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобовязань».

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 19.03.2014р. за
клопотанням позивача продовжено строк
розгляду справи на 15 днів.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю ««Барвінківський
комбінат хлібопродуктів»,
м.Барвінкове, Харківська область
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дельта»,
м.Краматорськ, Донецька область
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу №1-16/06 від 16.06.2011р. (далі
- Договір) відповідно до умов якого
Продавець зобов'язується у порядку та
на умовах цього договору передати у
власність Покупцю, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
борошно пшеничне вищого та першого
ґатунків (далі - товар).

За приписами п.3.2. договору Покупець
здійснює оплату за безготівковим
розрахунком з використанням рахунків
Продавця протягом 5 (п'яти) банківських
днів з моменту передачі товару.

Згідно п.5.4. договору у разі невиконання
сторонами грошових зобов'язань,
незалежно від природи виникнення,
винна сторона сплачує пеню у розмірі 0,5%
від вартості не оплаченої в строк
продукції, за кожний день прострочення
зобов'язання відповідно до умов
договору.

Цей договір вступає в силу з моменту
його підписання уповноваженими на то
особами та діє до 31 грудня 2011р. (п.7.1.
договору).

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

На виконання умов договору Позивач
поставив на адресу Відповідача Товар
на суму 13840,00грн., що підтверджується
видатковою накладною №36-07 від 25.07.11р.,
та на суму 11375,00грн що підтверджується
видатковою накладною №51-12 від 16.12.11р.
Факт отримання товару
підтверджується підписом
уповноваженої особи в зазначених
накладних.

Отже, Відповідачем було отримано товар
від Позивача на загальну суму 25215грн.

Відповідачем частково було погашено
суму заборгованості за поставлений
Товар, а саме за видатковою накладною
№36-07 від 25.07.11р. у сумі 13839,50грн., в
результаті чого на момент подання
позову загальна сума заборгованості
перед Позивачем склала 11375,50грн.

Також, між сторонами було складено акт
звіряння взаємних розрахунків за
період з 01.01.2011р. по 19.12.2013р., яким
сторони підтвердили наявність
заборгованості відповідача, зокрема за
спірними накладними у сумі 11375,50грн.
Даний акт підписаний сторонами та
скріплений печатками підприємств.

Крім того, відповідач у своєму відзиві
від 04.04.14р. підтвердив факт наявності
заборгованості, визнавши позовні
вимоги у цій частині.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриману Продукцію не виконав у
зв'язку з чим за відповідачем виникла
сума боргу у розмірі 11375,50грн.

Позивач звертався до відповідача з
претензією №3-24/12 від 24.12.2013р. оплатити
суму боргу у розмірі 11375,00грн (за
видатковою накладною №51-12 від 16.12.11р.), а
також пеню та 3% річних, проте зазначена
вимога залишена відповідачем без
задоволення.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
підтверджено наявними в матеріалах
справи доказами, на підставі чого суд
дійшов висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 11375,50 грн. за спірним
Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Керуючись вищенаведеною нормою
закону, позивачем було здійснено
нарахування 3% річних у розмірі 704,00грн.
та пред`явлено до стягнення зазначену
суму за період з 26.12.2011р. по 16.01.2014р.

Враховуючи, що матеріалами справи
доведений факт порушення відповідачем
строків оплати, господарський суд
перевіривши розрахунок позивача
стосовно нарахування 3% річних вважає
зазначені позовні вимоги законними,
проте, приймаючи до уваги те, що при
здійсненні цього розрахунку позивач
припустився арифметичної помилки,
зазначені вимоги підлягають
частковому задоволенню у розмірі
703,06грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені
в сумі 12285,00 грн. на підставі умов п. 5.4.
Договору за період з 15.06.13р. по
16.01.2014р. суд зазначає наступне:

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

За приписами п.6 ст 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано

Відповідно до положень п.2.5 Постанови
Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань», щодо
пені за порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Отже, позивачем невірно визначено
період нарахування пені, а саме за
останні 6 місяців, що передували
зверненню до суду з позовом - з 15.06.13р.
по 16.01.2014р. з моменту прострочення
зобов'язання.

На підставі вищевикладеного, суд
відмовляє Позивачу у вимогах про
стягнення пені у сумі 12285,00грн.

У відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінківський
комбінат хлібопродуктів»,
м.Барвінкове, Харківська область до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта»,
м.Краматорськ, Донецька область про
стягнення заборгованості у сумі
11375,50грн., пені у розмірі 12285,00грн. та 3%
річних у сумі 704,00грн. задовільнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта»,
м.Краматорськ, Донецька область (84323,
Донецька область, м.Краматорськ,
вул.Паркова, 50, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінківський
комбінат хлібопродуктів»,
м.Барвінкове, Харківська область (64703,
Харківська область, м.Барвінкове,
вул.Київська, буд.1-А, ,)
заборгованість у розмірі 11375,50грн та 3%
річних у розмірі 703,06грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта»,
м.Краматорськ, Донецька область (84323,
Донецька область, м.Краматорськ,
вул.Паркова, 50, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Барвінківський
комбінат хлібопродуктів»,
м.Барвінкове, Харківська область (64703,
Харківська область, м.Барвінкове,
вул.Київська, буд.1-А, ,)
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 905,72грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 07.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано
14.04.2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко