номер провадження справи 4/29/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

05.06.2014
справа № 908/1253/14

за позовом Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
«Запоріжелектротранс», (69095, м.
Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.
2)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ», (69104, м.
Запоріжжя, вул. Малиновського, буд. 16)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - ОСОБА_2, (АДРЕСА_2)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_3, (69000, АДРЕСА_1)

про стягнення 44935,73 грн. матеріальної
шкоди

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Клименко Т.І.,
довіреність № 3/1-443 від 05.03.2014 р.;

від відповідача - Нестеренко О.С.,
довіреність № 05 від 02.01.2014 р.;

від третьої особи на стороні позивача -
ОСОБА_2 - особисто (на підстав паспорта
громадянина України серія НОМЕР_2,
виданий Комунаровським РВ ЗМУ УМВС
України в Запорізькій області 12.02.2002 р.);

від третьої особи на стороні
відповідача - ОСОБА_3 - особисто (на
підстав паспорта громадянина України
серія НОМЕР_3, виданий
Новомиколаївським РВ УМВС України в
Запорізькій області 16.05.2000 р.);

СУТЬ СПОРУ:

14.04.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
«Запоріжелектротранс», м. Запоріжжя
(далі за текстом скорочено - КП
«Запоріжелектротранс») до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ», м. Запоріжжя
(ПАТ «СК «Оранта-Січ») про стягнення
81806,54 грн. матеріальної шкоди.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 14.04.2014
р. справу № 908/1253/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14.04.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1253/14,
справі № 908/1253/14 присвоєно номер
провадження справи 4/29/14, справа
призначена до розгляду на 14.05.2014 р., у
сторін витребувані документи і докази
необхідні для розгляду справи.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14.05.2014 р., на
підставі ст. 27 ГПК України, до участі у
справі № 908/1253/14 у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
залучений ОСОБА_3, м. Запоріжжя, розгляд
справи, на підставі ст. 77 ГПК України,
відкладався до 29.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.05.2014 р., на
підставі ст. 27 ГПК України, до участі у
справі № 908/1253/14 у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
залучена ОСОБА_2, м. Запоріжжя, розгляд
справи, на підставі ст. 77 ГПК України,
відкладався до 05.06.2014 р.

В судовому засіданні 05.06.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено, на
підставі ст. 85 ГПК України, вступну та
резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням
представників сторін і третіх осіб
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 05.06.2014 р. до
початку судового розгляду спору
позивач звернувся до суду з Заявою про
зменшення позовних вимог в порядку ст.
22 ГПК України, якою просить суд
стягнути з ПАТ «СК «Оранта-Січ» 44935,73
грн. матеріальної шкоди згідно з
висновком експерта по визначенню
вартості матеріальної шкоди № 916 від
08.11.2013 р.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених ст. 5 ГПК
України в цій частині, відмовитися від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

Розглянувши подану позивачем заяву та
матеріали справи № 908/1253/14, суд дійшов
висновку, що заява подана позивачем у
відповідності до приписів ст. 22 ГПК
України, відповідає вимогам чинного
процесуального законодавства, не
порушує прав та охоронюваних законом
інтересів сторін, а тому приймається
судом до розгляду.

Отже, в судовому засіданні 05.06.2014 р.
судом розглянуті та вирішені по суті
зменшені позовні вимоги про стягнення
з ПАТ «СК «Оранта-Січ» на користь КП
«Запоріжелектротранс» 44935,73 грн.
матеріальної шкоди.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються
на приписах ст., ст. 11, 14, 526, 528, 530, 988, 990,
1166, 1188 ЦК України, ст., ст. 6, 22, 28, 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і полягають в тому, що 09.07.2013 р.
о 06-15 годині по вул. Тепличній в м.
Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
водія автомобіля «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та трамваю, бортовий
номер 771, що належить КП
«Запоріжелектротранс», під керуванням
ОСОБА_2 Відповідно до вироку
Заводського районного суду м.
Запоріжжя по справі № 332/5526/13-к вина
водія автомобіля «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, була
встановлена судом та визнана самим
обвинуваченим, ОСОБА_3 було визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В
результаті ДТП КП
«Запоріжелектротранс» було завдано
матеріальної шкоди в розмірі 81806,54 грн.,
що підтверджується калькуляцією на
відновлення трамвайного вагону,
бортовий номер 771. Згідно ст. 1166 ЦК
України шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою. Статтею
22 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
у разі настання страхового випадку
страховик у межах сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує оцінену
шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Автомобіль «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, є
забезпеченим транспортним засобом за
Полісом № АВ/9902906 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеним 15.10.2012
р. між ПАТ «СК «Оранта-Січ» та ОСОБА_6
Оскільки вироком Заводського
районного суду м. Запоріжжя по справі №
332/5526/13-к була встановлена вина водія
автомобіля «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, а
вина водія трамваю ОСОБА_2 не була
встановлена судом, позивач звернувся
до відповідача з заявою про страхове
відшкодування. Листом № 714 від 18.02.2014 р.
відповідач зазначив, що страхове
відшкодування може бути виплачено
після визначення ступеня вини
страхувальника ПАТ «СК «Оранта-Січ» в
судовому порядку. 28.02.2014 р. позивач
повторно звернувся до відповідача з
листом № 3/1-400 з вимогою здійснити
страхове відшкодування із посиланням
на те, що вироком Заводського районного
суду м. Запоріжжя по справі №
332/5526/13-к була встановлена вина саме
водія автомобіля «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. Листом №
1068 від 13.03.2014 р. відповідач відмовив у
виплаті страхового відшкодування. На
замовлення ПАТ «СК «Оранта-Січ» був
наданий висновок експерта № 916 від
08.11.2013 р. по визначенню вартості
матеріального збитку трамваю ТАТРА Т-3,
реєстраційний номер 771, згідно якого
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням експлуатаційного зносу
деталей, що підлягають заміні
становить 44935,73 грн. з ПДВ. Враховуючи
викладене, із посиланням на приписи ст.
1188 ЦК України, позивач просить суд
позов задовольнити повністю та
стягнути з ПАТ «СК «Оранта-Січ» 44935,73
грн. матеріальної шкоди.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
проти позову заперечив з наступних
підстав. Між позивачем та відповідачем
фактично має місце спір щодо виплати
страхового відшкодування. У зв'язку із
цим відповідач зазначає, що при
відшкодуванні шкоди, завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, за наявності
вини всіх осіб, діяльністю яких було
завдано шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частині
залежно від обставин, що мають істотне
значення (п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК країни).
Оскільки у вироку Заводського
районного суду м. Запоріжжя по справі №
332/5526/13-к зазначено, що водій ОСОБА_2 мала
технічну можливість запобігти
зіткненню, застосувавши заходи,
спрямовані на зниження швидкості
керованого нею трамваю до місця
зіткнення, а також, що суд встановив, що
ДТП сталася за вини як обвинуваченого
так і з-за невиконання потерпілою вимог
п. 12.3 ПДР України, тобто частково і з її
вини, то для визначення розміру
страхового відшкодування ступень вини
кожного з учасників ДТП має бути
визначена саме судом. Крім того,
відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку із пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
Матеріальна шкода розраховується
відповідно до Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№ 142/5/2092 від 24.11.2003 р. Також ст. 36.2 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. Приписами ст. 12 цього ж
Закону передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи. З урахуванням
викладеного, відповідач вважає, що
розмір заявленої позивачем до
стягнення майнової шкоди є
недоведеним, а тому просить суд в
позові відмовити повністю.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, що
приймали участь у справі № 908/1253/14 як на
стороні позивача, так і на стороні
відповідача письмових пояснень по суті
спору суду не надали.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи у їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін і третіх осіб, суд -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що
09.07.2013 р. о 06-405 годині по вул. Тепличній в
м. Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю транспортного засобу -
автомобіля «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, та за участю
транспортного засобу - трамваю,
бортовий номер 771, що належить КП
«Запоріжелектротранс», під керуванням
ОСОБА_2

Вироком Заводського районного суду м.
Запоріжжя по справі № 332/5526/13-к вина
водія автомобіля «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, була
встановлена судом та визнана самим
обвинуваченим, ОСОБА_3 було визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В результаті ДТП КП
«Запоріжелектротранс» (позивачу у
справі) було завдано матеріальну шкоду,
яка позивачем розрахована відповідно
до Калькуляції на
аварійно-відновлювальний ремонт
трамвайного вагону Т-3, інв. № 771, завод.
№ 173980, рік випуску 14.11.1984 р., і оцінена в
розмірі 81806,54 грн.

Матеріали справи свідчать, що
автомобіль «DAF», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, є
забезпеченим транспортним засобом за
Полісом № АВ/9902906 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеним 15.10.2012
р. між ПАТ «СК «Оранта-Січ»
(відповідачем у справі) та ОСОБА_6

В липні 2013 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Листом № 714 від 18.02.2014 р. відповідач
зазначив, що страхове відшкодування
може бути виплачено після визначення
ступеня вини страхувальника ПАТ «СК
«Оранта-Січ» в судовому порядку.

28.02.2014 р. позивач повторно звернувся до
відповідача з листом № 3/1-400 з вимогою
здійснити страхове відшкодування із
посиланням на те, що вироком
Заводського районного суду м.
Запоріжжя по справі № 332/5526/13-к була
встановлена вина саме водія автомобіля
«DAF», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Листом № 1068 від 13.03.2014 р. відповідач
відмовив у виплаті страхового
відшкодування із посиланням на
необхідність встановлення ступеня
вини кожного з учасників ДТП, що мала
місце 09.07.2013 р.

Зазначені обставини стали підставою
для звернення позивача до суду з даним
позовом про стягнення з ПАТ «СК
«Оранта-Січ» 44935,73 грн. матеріальної
шкоди на підставі ст. 1188 ЦК
України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Як встановлено судом в ході судового
вирішення спору, заявлена позивачем до
стягнення матеріальна шкода за своєю
юридичною природою є вартістю робіт,
які на думку КП «Запоріжелектротранс»,
необхідні для відновлення
пошкодженого в результаті ДТП
трамвайного вагону ТАТРА Т-3, інв. № 771,
завод. № 173980.

Особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
(ст. 22 ЦК України)

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Нормами цієї ж статті Цивільного
кодексу України дано визначення
поняття «джерело підвищеної
небезпеки», згідно якої джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, що цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Статтею 1166 ЦК України визначені
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду. Так, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

З аналізу наведеної норми закону
слідує, що вимога про відшкодування
шкоди може пред'являтися виключно у
разі, якщо шкода є результатом
порушення права і виключно до особи,
яка це право порушила.

Приписами статті 1188 ЦК України
встановлено, що шкода, завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується іншою особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частині залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Частиною 4 статті 35 ГПК України
закріплено, що вирок суду в
кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Вироком Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 05.11.2012 р. по справі
№ 332/5526/13-к, який набрав законної сили
06.12.2013 р., водія автомобіля «DAF»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України.

При цьому, в мотивувальній частині
вироку Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 05.11.2012 р. по справі №
332/5526/13-к зазначено, що водій ОСОБА_2 мала
технічну можливість запобігти
зіткненню, застосувавши заходи,
спрямовані на зниження швидкості
керованого нею трамваю до місця
зіткнення. Також в мотивувальній
частині цього вироку судом
встановлено, що ДТП сталася за вини як
обвинуваченого так і з-за невиконання
потерпілою вимог п. 12.3 ПДР України,
тобто частково і з її вини.

Зазначений висновок Заводського
районного суду м. Запоріжжя по справі
№ 332/5526/13-к суд вважає за
необхідне прийняти до уваги при
вирішенні спору у даній справі.

Спеціальним законом, що регулює
питання виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та яким керується
страховик є Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 р. (з
подальшими змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 цього ж Закону
забезпечений транспортний засіб - це
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Статтею 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» дано визначення поняття
страховий випадок, яким є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 вказаного
Закону у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин, помістити
на стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Таким чином, положення Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачають відшкодування
страховиком цивільно-правової
відповідальності лише оціненої шкоди,
тобто вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу, визначеної за результатами
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності оцінки.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні
визначені Законом України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні» проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 вказаного
Закону процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органами державної влади
та органами місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Звіт про
оцінку майна є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
належним доказом в підтвердження
оціненого розміру реальної вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу з урахуванням
значення коефіцієнту його фізичного
зносу є саме Звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначенні збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів».

Верховним Судом України надано
узагальнення судової практик розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування, де зазначено,
зокрема, що при стягненні на користь
потерпілого вартості пошкодженого
майна враховується зношеність
пошкодженого майна. Розрахунок
зношеності проводиться відповідно до
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої спільним наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України від 24.11.2003 р.
№ 142/2/2092 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 24.11.2003 р.
за № 1074/8395.

В цих же Узагальненнях звертається
увага судів на те, що страхувальником
відшкодовується третій особі завдана
внаслідок пошкодження транспортного
засобу саме пряма шкода, в якій
враховується вартість пошкоджених
деталей транспортного засобу на момент
ДТП, а саме з урахуванням фізичного
зношення транспортного засобу, а не
вартість нових деталей.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, на замовлення ПАТ «СК
«Оранта-Січ» був складений Висновок
експерта № 916 від 08.11.2013 р. по визначенню
вартості матеріального збитку трамваю
ТАТРА Т-3, реєстраційний номер 771.

В розділі 2.9 «Визначення вартості
матеріальної шкоди» Висновку експерта
№ 916 від 08.11.2013 р. зазначено, що вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням експлуатаційного зносу
деталей, які підлягають заміні,
становить 44935,73 грн. з ПДВ.

Позивачем заявлена до стягнення
матеріальна шкода саме у цьому розмірі
із посиланням на Висновок експерта № 916
від 08.11.2013 р.

У відповідності до п. 56 Національного
стандарту № 1 «Загальні засади оцінки
майна і майнових прав», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1440 від 10.09.2003 р., по звіт про оцінку
майна, що складається у повній формі,
обов'язково повинен містити висновок
про вартість майна.

Висновок експерта № 916 від 08.11.2013 р. по
визначенню вартості матеріального
збитку трамваю ТАТРА Т-3, реєстраційний
номер 771 містить остаточний висновок,
що величина матеріальної шкоди,
нанесеної власнику транспортного
засобу ТАТРА Т-3, реєстраційний номер 771,
з ПДВ становить 25600,00 грн., без ПДВ - 21333,33
грн.

Таким чином, посилання позивача на
вартість відновлювального ремонту, яка
зазначена в у мотивувальній частині
Висновку експерта № 916 від 08.11.2013 р., є
безпідставним та суперечить вимогам
чинного законодавства.

Стосовно доводів відповідача, що сума,
яка відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість і на суму франшизи, з
цього приводу суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Приписами ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладенні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
ліміту відповідальності страховика, в
межах якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Відповідно до Полісу № АВ/9902906 сума
страхового відшкодування Страховика -
ПАТ «СК «Оранта-Січ» - за шкоду майну
складає 50000,00 грн. та встановлена
франшиза у розмірі нуль.

Також в Узагальненнях судової практики
розгляду цивільних справ, що виникають
з договорів страхування, наданих
Верховним Судом України, зазначено, що
якщо до виплати заявляється сума
ремонту автомобіля з урахуванням
податку на додану вартість, то судам у
таких випадках слід з'ясовувати чи
зареєстрований надавач послуг з
ремонту автомобіля є платником ПДВ.

Позивачем надано суду докази того, що
він є платником ПДВ.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. (ст. 43
ГПК України).

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про наявність достатніх
підстав для часткового задоволення
позовних вимог КП
«Запоріжелектротранс» про стягнення з
ПАТ «СК «Оранта-Січ» 25600,00 грн.
матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
враховуючи міру та ступінь вини кожної
із сторін у доведені спору до суду,
судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
правомірно заявлених позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
«Запоріжелектротранс», м. Запоріжжя до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Оранта-Січ», м.
Запоріжжя про стягнення 44935,73 грн.
матеріальної шкоди задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Оранта-Січ», (69104, м. Запоріжжя, вул.
Малиновського, буд. 16, )
на користь Запорізького комунального
підприємства міського
електротранспорту
«Запоріжелектротранс», (69095, м.
Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, буд.
2, ) 25600 (двадцять п'ять
тисяч шістсот) грн. 00 коп. матеріальної
шкоди та 1040 (одну тисячу сорок)
грн. 85 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "06" червня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.