м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6752/14 03.06.14
За позовомТовариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Індіго» доПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал» провідшкодування
шкоди в сумі 9 028,88 грн.
СуддяБорисенко І.І.
Представники: від позивача - Курочкін
О.О., представник за довіреністю;від
відповідача - н з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до господарського
суду з позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної шкоди в
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, як страховик винної в ДТП
особи, всупереч вимогам Цивільного
кодексу України та Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не відшкодував позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником відповідача внаслідок
Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 01032, м. Київ,
бул. Тараса Шевченка, 33-Б, приміщення 36.

Відповідно до статті 64 ГПК України
судом вчинено дії для належного
повідомлення відповідача про місце,
дату та час розгляду справи.

На призначене судове засідання 03.06.2014р.
представник відповідача не з'явився,
витребуваних судом доказів не надав,
будь-яких обґрунтованих заяв чи
клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив, хоча про дату
та час їх проведення повідомлений
належним чином, про що зокрема свідчить
наявний у матеріалах справи оригінал
поштового відправлення, з якого слідує,
що поштова кореспонденція з ухвалою
суду про призначення судового
засідання була вручена відповідачу
22.04.2014р.

Отже, відповідач завчасно був
повідомлений про місце, дату та час
судових засідань, і у разі наміру
подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2011р. у м. Києві по бул. Дружби Народів
була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля «ЗАЗ 1103», д.н.з.
НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_4 та
автомобіля “Мітсубісі”, д.н.з. НОМЕР_4

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_4,
керуючи автомобілем «ЗАЗ 1103», д.н.з.
НОМЕР_5, не дотримувався безпечної
дистанції, внаслідок чого, допустив
зіткнення з автомобілем “Мітсубісі”,
д.н.з. НОМЕР_4 чим порушив вимоги пункту
13.1 ПДР України. Дані обставини
підтверджуються постановою
Печерського районного суду м. Києва від
21.11.2011р. №3-6371/11, копія якої міститься у
матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль “Мітсубісі”, д.н.з. НОМЕР_4
(застрахований автомобіль), який був
застрахований позивачем на підставі
Договору добровільного страхування
№206-12335-08 від 10.07.2008р.

На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування
№206-12335-08 від 10.07.2008р., страхового акту
№15331/206 від 11.06.2012р., позивачем було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 9 028,88 грн., що підтверджується
наявним у матеріалах справи платіжним
дорученням №2774 від 11.06.2012р. на суму 9 028,88
грн.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
виплати, тобто в сумі 9 028,88 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
«ЗАЗ 1103», д.н.з. НОМЕР_5, ОСОБА_4, під час
експлуатації вказаного автомобіля, і
його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
правопорушення за ст. 124 КУпАП України
встановлено постановою Печерського
районного суду м. Києва від 21.11.2011р.
№3-6371/11.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у відповідача
на підставі договору (полісу) №АА/4158079
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (тип договору 3), відповідно до
якого СК «Страховий капітал» взяла на
себе обов'язок відшкодувати шкоду
заподіяну, зокрема, майну третіх осіб
під час ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу -
автомобіля «ЗАЗ», - і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4
(Страхувальника). Вказаним договором
(полісом №АА/4158079) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000 грн.,
франшиза - 0 грн. (пункт 2), строк дії
полісу з 22.05.2011р. до 21.05.2012р.

Отже, відповідач є особою н?а яку за
полісом №АА/4158079 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля “З?АЗ”, д.н.з.
НОМЕР_5 на час спірної ДТП.

На підтвердження розміру витрат
необхідних для відновлювального
ремонту автомобіля “Мітсубісі”, д.н.з.
НОМЕР_4 позивачем надано
рахунок-фактура СТО №СчТ0003806 від
23.11.2011р., відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту складає 10 866,31
грн.

Відповідно до Звіту №1179 від 10.11.2011р.
вартість матеріального збитку, з
урахуванням значення коефіцієнту
фізичного зносу, завданого власнику
транспортного засобу марки "Мітсубісі",
д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, складає
11 722,84 грн.

Судом враховано, що відповідно до
абзацу третього пункту 3 частини 1
статті 988 ЦК України та частини 17 статті
9 Закону України "Про страхування"
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. А згідно з
абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК
України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Також на підтвердження розміру витрат
необхідних відновлювального ремонту
автомобіля «Сеат» позивачем надано
калькуляцію №3668 від 23.11.2011р., що
розрахована по системі Audatex, відповідно
до якої вартість ремонту склала 11 722,84
грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у
ремонтній калькуляції №3668 від 23.11.2011р.,
відповідають даним встановленим в п. 4.4
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фонду державного
майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Зміст
ремонтної калькуляції не суперечить
умовам чинного законодавства України
про оціночну діяльність та чітко
відображає суму завданих збитків,
оскільки калькуляція складалась на
основі комп'ютерної програми Audatex, яка
рекомендована п. 59 додатку 8 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів.

Аналогічних висновків дійшов Вищий
господарський суд України у постанові
№42/92 від 23.08.2011р.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу №АА/4158089 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", статей 9, 27 Закону України "Про
страхування", статті 993, 988 ЦК України,
відповідач повинен відшкодувати
позивачу шкоду в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
випадком, виходячи із розміру завданих
збитків і в межах суми, що перейшла до
позивача, з врахуванням того, що
франшиза за полісом №АА/4158089 дорівнює 0,
тобто у сумі 9 028,88 грн.

Тому, суд визнає за законні та
обґрунтовані вимоги позивача, а отже
позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал» (01032, м. Київ,
бульвар Тараса Шевченка, буд. 33-Б,
приміщення 36, ідентифікаційний код
32206908) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Індіго» (01011, м. Київ, вул.
Немировича-Данченка, буд. 1,
ідентифікаційний код 33831166) 9 028 (дев'ять
тисяч двадцять вісім) грн. 88 страхового
відшкодування, а також 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.06.2014

Суддя
І.І. Борисенко