ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.14р. Справа № 904/3377/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнітон", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "
Піщемаш-Сервіс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 17 249,54 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Прокопенко І.Г.,
представник за довіреністю № 08/014 від
23.12.13р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юнітон"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма "
Піщемаш-Сервіс" (далі - відповідач) про
стягнення 17 249,54 грн.

Ухвалою господарського суду від 20.05.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 17.06.14р.

17.06.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявив про зменшення розміру позовних
вимог та просив суд стягнути з
відповідача 15 922,66 грн., з них: 13 268,88 грн. -
сума основного боргу та 2 653,78 грн. -
штраф. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відзив на позов на інші
витребувані документи до суду не надав.
Жодних пояснень щодо причини неявки
або інших клопотань до господарського
суду не надходило. Про день, час та
місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, що
підтверджує повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Повноважний представник позивача
наполягав на розгляді справи по суті в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами, оскільки
судом та позивачем були вчинені усі
необхідні дії щодо належного та
вчасного повідомлення відповідача про
день, час та місце розгляду справи.

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився та не подав відзив на позов та
інші витребувані судом документи без
поважних причин, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.06.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.13р. між позивачем та відповідачем
укладено договір поставки № 0112 (далі -
Договір поставки), відповідно до умов п.
1.1. якого позивач зобов'язується
поставити відповідачу металопродукцію
(далі-товар), а відповідач
зобов'язується приймати цей товар і
своєчасно здійснювати його оплату на
умовах даного Договору.

В п. 1.2. Договору поставки зазначено про
те, що ціна, кількість, асортимент і
строки поставки встановлюються
сторонами у Специфікаціях (Додатках) до
даного Договору, які узгоджуються та
підписуються сторонами завчасно,
додаються до даного Договору та є його
невід'ємною частиною.

Згідно з п. 1.3. Договору поставки
загальна вартість даного Договору у
момент підписання орієнтовно складає 1
000 000 грн. Кінцева загальна вартість
Договору визначається по підписаним
сторонами Специфікаціям до даного
договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору поставки
відповідач оплачує поставлений товар
за цінами, що вказані у Специфікації на
кожну партію товару.

Як зазначено у п. 3.3. Договору поставки,
відповідач сплачує вартість
поставленого товару, протягом 10
банківських днів з дати його поставки.
Сплата вартості товару проводиться
простим банківським переказом на
поточний рахунок позивача.

Пунктом 6.1. Договору поставки
передбачено, що Договір вступає в силу
з моменту його підписання
уповноваженими представниками обох
сторін і діє до 31.12.14р. У частині
взаєморозрахунків договір діє до
повного виконання зобов'язань між
сторонами.

Умовами п. 8.3. Договору поставки
передбачено, що у випадку прострочення
будь-якого з платежів по даному
Договору, позивач не несе
відповідальності за прострочення
поставки товару, а відповідач сплачує
позивачу одноразовий штраф у наступних
розмірах:

- у випадку прострочення платежу до 15
календарних днів - 10% від вартості
несплаченого товару;

- у випадку прострочення платежу більш
ніж 15 календарних днів - 20% від вартості
несплаченого товару.

Сплата штрафних санкцій не звільняє
сторони від виконання взятих на себе
зобов'язань (п. 8.4. Договору поставки).

Так, на виконання умов вищезазначеного
Договору поставки, позивачем було
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 13 268,88 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №8921, № 8922 від 04.12.13р. та
довіреністю на отримання цінностей №
252 від 03.12.13р.

Після отримання товару по вищевказаним
видатковим накладним, як зазначає
позивач, відповідач відповідно до умов
Договору поставки не здійснив протягом
10 банківських днів оплату поставленого
товару.

З метою досудового врегулювання спору,
14.03.14р. позивачем була направлена на
адресу відповідача претензія № 20ю з
вимогою у 7-ми денний строк оплатити
заборгованість по Договору поставки у
розмірі 13 268,88 грн. Як зазначає позивач,
вказана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення, у зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися з позовом до суду.

За неналежне виконання
відповідачем своїх обов'язків по
Договору поставки, позивачем на
підставі п. 8.3. Договору поставки був
нарахований штраф у розмірі 20% від
вартості несплаченого товару на суму 2
653,78 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 13 268,88 грн., штраф у розмірі 2 653,78
грн., а всього 15 922,66 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору поставки
на момент розгляду спору до
господарського суду не надав. Крім
того, відповідач не скористався
наданим йому правом на судовий захист,
наведених позивачем обставин не
спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 266 Господарського кодексу
України передбачено, що предметом
поставки є визначені родовими ознаками
продукція, вироби з найменуванням,
зазначеним у стандартах, технічних
умовах, документації до зразків
(еталонів), прейскурантах чи
товарознавчих довідниках. Предметом
поставки можуть бути також продукція,
вироби, визначені індивідуальними
ознаками. Загальна кількість товарів,
що підлягають поставці, їх часткове
співвідношення (асортимент, сортамент,
номенклатура) за сортами, групами,
підгрупами, видами, марками, типами,
розмірами визначаються специфікацією
за згодою сторін, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу
України у разі прострочення сплати за
товар продавець має право вимагати
сплати товару.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити про те, що матеріалами справи
підтверджено, що позивач свої обов'язки
по Договору поставки виконав належним
чином, а саме позивач поставив
відповідачу товар без будь-яких
зауважень, що підтверджують видаткові
накладні та довіреність на отримання
цінностей (а.с.11, 12, 13).

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору поставки та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості за поставлений товару
розмірі 13 268,88 грн. є обґрунтованими та
доведеними, у зв'язку з чим підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.3. Договору поставки
передбачено, що у випадку прострочення
будь-якого з платежів по даному
Договору, позивач не несе
відповідальності за прострочення
поставки товару, а відповідач сплачує
позивачу одноразовий штраф у наступних
розмірах:

- у випадку прострочення платежу до 15
календарних днів - 10% від вартості
несплаченого товару;

- у випадку прострочення платежу більш
ніж 15 календарних днів - 20% від вартості
несплаченого товару.

На підставі п. 8.3. Договору поставки
позивачем був нарахований штраф у
розмірі 2 653,78 грн., розрахунок якого
господарським судом перевірений та
визнаний таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 258, 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610,
612, 625, 692 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218, 265, 266 Господарського
кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 48-49, 75,
82-84, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми
"Піщемаш-Сервіс" (49038, м.Дніпропетровськ,
вул. Привокзальна, буд. 4, кв. 32, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юнітон"
(69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 1,
) заборгованість за
поставлений товар у розмірі 13 268,88 грн.
(тринадцять тисяч двісті шістдесят
вісім грн. 88 коп.), штраф у розмірі 2 653,78
грн. (дві тисячі шістсот п'ятдесят три
грн. 78 коп.), витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко

Повне рішення складено 18.06.14р.