ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.Справа № 922/1893/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арабеск", м.Київ, до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м.Харків, про стягнення 52147,20 грн. за
участю представників:

позивача - Потапов А.В. (довіреність № 4
від 27.12.2013р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арабеск", м.Київ,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.Харків, 52147,20 грн.
заборгованості за Договором поставки
№ 13 від 09.01.2013р., у тому числі:
49912,35 грн. основного боргу, 1009,51 грн. пені
та 1225,34 грн. - 20% річних. Витрати з оплати
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
позивач просить покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16.05.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/1893/14 та
розгляд справи призначено на 27.05.2014р. об
11:15 год.

Ухвалою господарського суду від
27.05.2014р. розгляд справи було відкладено
на 16.06.2014р. о 12:00 год.

У судовому засіданні, яке відбулося
16.06.2014р., представник позивача
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі та на вимогу суду надав
витяги з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо позивача і
відповідача станом на 05.06.2014р., які були
долучені судом до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Копії ухвал про порушення
провадження у справі та відкладення
розгляду справи, надіслані на адресу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1: 61091,
АДРЕСА_1 (згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), повернуті
до господарського суду за закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а
в разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
і не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання (за місцезнаходженням згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), проте не
скористався наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України правами на участь у судовому
засіданні, а також не надав суду
жодного доказу в обґрунтування
заперечень проти позову або на
підтвердження належного виконання
договірних зобов'язань, суд визнав за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

09.012013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арабеск" (позивачем)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(відповідачем) було укладено Договір
поставки № 13, згідно п. 1.1. якого позивач
(постачальник) зобов'язався передати
(поставити) на умовах даного Договору
будівельні та оздоблювальні матеріали
та (або) інструменти та комплектуючі
(товар) у власність відповідача
(покупця), а відповідач зобов'язався
прийняти товар у власність і оплатити
його на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору, покупець
зобов'язався оплатити товар протягом
14-ти календарних днів з моменту
отримання відповідної партії товару
від постачальника.

Як свідчать матеріали справи, на
протязі 04-18 березня 2014р. позивачем на
виконання умов Договору № 13 від 09.01.2013р.
було належним чином поставлено та
відвантажено на адресу відповідача
товар на суму 49912,35 грн., що
підтверджується наступними
накладними:

- РН АХФ-03/04/026 від 04.03.2014р. - на суму 7209,58
грн.;

- РН АХФ-03/04/028 від 04.03.2014р. - на суму 4510,84
грн.;

- РН АХФ-03/06/012 від 06.03.2014р. - на суму 6407,32
грн.;

- РН АХФ-03/06/013 від 06.03.2014р. - на суму 4747,16
грн.;

- РН АХФ-03/10/005 від 10.03.2014р. - на суму 7552,82
грн.;

- РН АХФ-03/13/016 від 13.03.2014р. - на суму 3683,12
грн.;

- РН АХФ-03/13/017 від 13.03.2014р. - на суму 4378,15
грн.;

- РН АХФ-03/13/018 від 13.03.2014р. - на суму 2890,35
грн.;

- РН АХФ-03/18/026 від 18.03.2014р. - на суму 3693,28
грн.;

- РН АХФ-03/18/027 від 18.03.2014р. - на суму 4839,73
грн.

Проте, відповідач свого зобов'язання з
оплати товару не здійснив, отриманий
товар не оплатив.

28.04.2014р. позивачем було направлено на
адресу відповідача претензію за вих. №
359 з вимогою здійснити розрахунок за
відвантажений товар, але не відповіді
на претензію, ні розрахунку за
отриманий товар відповідач не
здійснив.

Станом на 07.05.2014р. заборгованість
відповідача перед позивачем склала
49912,35 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено:
якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно п. 5.2. Договору поставки № 13 від
09.01.2013р., у випадку порушення терміну
(строків) оплати товару, покупець
сплачує на користь постачальника пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від неоплаченої в строк вартості
товару за кожен день прострочення до
дати повної оплати товару, а також
додатково 20% річних від суми
неоплаченого в строк товару за кожен
день прострочки до дати повного
виконання зобов'язання.

Перевіривши здійснені позивачем
розрахунки, суд визнав вимоги про
стягнення з відповідача 1009,51 грн. пені
та 1225,34 грн. - 20% річних законними та
обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем склав 52147,20 грн., у тому числі:
49912,35 грн. основного боргу, 1009,51 грн. пені
та 1225,34 грн. - 20% річних.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю "Арабеск",
обґрунтовані, підтверджуються
наявними у матеріалах справи доказами
та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (61091, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арабеск"
(юридична адреса: 04073, м.Київ, вул.Фрунзе,
160, літ. "А", 8-й поверх, офіс 807; поштова
адреса Харківської філії ТОВ "Арабеск":
61036, м.Харків, вул.Морозова, буд. 13-Б; ) - 52147,20 грн. заборгованості;
1827,00 грн. витрат з оплати судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 18.06.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар