ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.06.14р. Справа № 904/2436/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 4
407,30 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Зінченко М.В., дов. № 19/5
від 01.01.14 року, представник;

Від відповідача: Селяков О.В., дов. № 85
від 01.01.2014 року, юрисконсульт 2
категорії.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
«Запоріжкокс» звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом про стягнення 4 407, 30
грн., що складають суму шкоди, завдану
нестачею вантажу.

Відповідач позов не визнав,
обґрунтовуючи заперечення наступним.

Зважаючи на те, що Статутом не
передбачено відповідальність
перевізника за пошкодження вантажу, що
перевозиться на відкритому рухомому
складі, навіть, у тому випадку, якщо при
завантаженні засобами відправника
залізниця перевіряла правильність
розміщення та закріплення вантажу, то
відповідальність за нестачу вантажу
повинна бути покладена на відправника.

16.06.14 р. в судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2013 р. та 08.10.2013 р. на адресу позивача
за залізничними накладними №№
53661591, 53661625, 53970207 були направлені партії
вугілля кам'яного марки Ж 0-100.

Відповідно до зазначених вище
накладних, вантажовідправником
вугілля є ПАТ «Краснодонувугілля».

Під час приймання вказаних вище партій
вугілля, було встановлено вагову
недостачу у вагоні № 56957640 в розмірі 3050
кг, у вагоні № 56166481 - 2300 кг, у вагоні №
66556242 - 950 кг, що підтверджено
комерційними актами РА № 000399/1164 від
10.10.13р., РА №001266/1166 від 10.10.2013 р., РА №
000400/1165 від 10.10.2013 р. (а.с. 17,19,22)

Згідно ст. 129 Статуту залізниць
України, обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності під час залізничного
перевезення засвідчується
комерційними актами.

Із комерційного акту РА № 000399/1164 від
10.10.13р. вбачається, що вантаж прибув на
станцію призначення у технічно
справному вагоні, вантажопідйомністю 69
т. При переважуванні встановлено:
брутто 89 350 кг, тара з бруса 23 400 кг,
нетто 65 950 кг, що менше ніж зазначено у
документі на 3050 кг. У комерційному
відношенні завантаження шапкою нижче
бортів на 20 см, маркування відсутнє.
Посередині над 3-4 люками є поглиблення
прямокутної форми довжиною 170 см,
шириною 150 см, глибиною 60 см. У
технічному відношенні вагон справний,
двері люка закриті, течі вантажу немає.

Із комерційного акту РА №001266/1166
від10.10.2013 р. вбачається, що вантаж
прибув на станцію призначення у
технічно справному вагоні,
вантажопідйомністю 69 т. При
переважуванні встановлено: брутто 88
900кг, тара з бруса 22 200 кг, нетто 66 700 кг,
що менше ніж зазначено у документі на
2300 кг. У комерційному відношенні
завантаження шапкою вище бортів на 10
см, укатане, маркування відсутнє.
Посередині над 3-4 люками є поглиблення
прямокутної форми довжиною 170 см,
шириною 150 см, глибиною 60 см. У
технічному відношенні вагон справний,
двері люка закриті, течі вантажу немає.

Із комерційного акту РА № 000400/1165 від
10.10.2013 р. вбачається, що вантаж прибув на
станцію призначення у технічно
справному вагоні, вантажопідйомністю 69
т. При переважуванні встановлено:
брутто 24 550кг, тара з бруса 23 200 кг, нетто
1350 кг, що менше ніж зазначено у
документі на 950 кг. У комерційному
відношенні завантаження висоту від
підлоги вагону 60 см, не маркований,
обриси завантаження не порушені. У
технічному відношенні вагон справний,
двері люка закриті, течі вантажу немає.

Вказані в комерційних актах обставини,
свідчить про не схоронність вантажу
при перевезенні.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць,
залізниця несе відповідальність за
збереження вантажу під часу його
прийняття для перевезення і до моменту
видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць,
за незбереження (втрату, нестачу,
псування і пошкодження) прийнятого до
перевезення вантажу, багажу,
вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть,
що втрата, нестача, псування,
пошкодження виникли з не залежних від
них причин.

Статтею 114 Статуту залізниць
передбачено, що залізниця відшкодовує
збитки, що виникли з її вини під час
перевезення, за втрату чи недостачу
- у розмірі дійсної вартості втраченого
вантажу чи його недостачі.

Відповідно до ст 1166 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про відсутність
вини відповідача у виявленій нестачі
вантажу, останнім, на момент розгляду
спору, суду надано не було.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 644 від 21.11.2000 року,
при видачі вантажів, маса яких
унаслідок їх властивостей зменшується
при перевезенні, норма недостачі (сума
норми природної втрати та граничного
розходження визначення маси нетто)
становить 1% маси, зазначеної в
перевізних документах.

З огляду на викладене, вимоги позивача
щодо стягнення шкоди, завданої
нестачею вантажу у сумі 4 407, 30 грн.
підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, не
заслуговують на увагу, оскільки вони
спростовані матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 113, 114, 129 Статуту
залізниць, ст.ст. 1166 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства
„Придніпровська залізниця" (49602, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
р/р 306 в Дніпропетровському
центральному відділенні
Промінвестбанку, МФО 305437, ) на користь Публічного
акціонерного товариства „Запоріжкокс"
(69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, р/р
1641 в ПАТ „ПУМБ" м. Донецьк, МФО 334851,
) 4 407 (чотири тисячі
чотириста сім гривень) основного боргу,
1 827 (одна тисячі вісімсот двадцять
сім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 18.06.14 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко