м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5715/14 05.06.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адоніс-сервіс"

про стягнення 304 570,92 грн.

за участю представників:

від позивача :Кравчик С.М. - пред. за дов.
№ 91/2013/12/25-2 від 25.12.2013р. від
відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адоніс-сервіс" про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію в розмірі 304 570,92 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 61908019 від 23.09.2011 р. на
постачання електричної енергії в
частині своєчасної плати за надані
послуги, внаслідок чого у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Адоніс-сервіс" утворилась
заборгованість в сумі 304 570,92 грн. за
період з 01.12.2012 р. до 01.03.2014 р.

У позові Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" просить суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адоніс-сервіс"
заборгованість за спожиту електричну
енергію в сумі 290 927,30 грн., пеню в сумі 6
383,26 грн. за період з 01.09.2013 р. по 01.03.2014 р.,
3% річних в сумі 4 087,48 грн. та інфляційну
складову боргу в сумі 3 172,88 грн. за
період з 01.12.2012 р. до 01.03.2014 р., а всього -
304 570,92 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання, в минулому судовому
засіданні зазначив, що станом на 23.05.2014
р. у нього наявна заборгованість у
меншому розмірі, а саме - у сумі 27 502,21
грн. у зв'язку з погашенням ним суми
основного боргу за договором під час
розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

23.09.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством "Київенерго" (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Адоніс-сервіс"
(споживач), був укладений договір №
61908019 на постачання електричної
енергії.

Згідно п 1.1 договору постачальник
продає електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
дозволеною потужністю в точках продажу
електричної енергії згідно з умовами
цього договору та додатків до договору,
що є його невід'ємною частиною, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.3.3 споживач
зобов'язується оплачувати
постачальнику вартість спожитої
електричної енергії згідно з умовами
додатків "Порядок розрахунків" та
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії".

Згідно з п. 2 додатку № 2 до договору
споживач здійснює повну поточну оплату
вартості обсягу електричної енергії
заявленого на розрахунковий період за
формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 13
числа місяця, що передує
розрахунковому місяцю у розмірі повної
вартості договірної величини
споживання електричної енергії згідно
з додатком до договору "Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу та субспоживачам".

Відповідно до п. 9.4 договору цей договір
набирає чинності з дня його підписання
і укладається на строк до 31 грудня 2011
року. Договір вважається продовженим
на кожний наступний календарний рік,
якщо за місяць до закінчення терміну
дії договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії або
перегляд його умов.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач умови договору виконав у
повному обсязі, надав послуги на
поставку електричної енергії, що
підтвержується актами про використану
активну електричну енергію, актом
прийняття-передавання товарної
продукції, актами надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
енергії, рахунками - розшифровками
відповідача за період з 01.09.2013 р. по
01.03.2014 р., поясненнями сторін.

Однак, відповідач зі свого боку умови
договору в частині оплати послуг
виконав неналежним чином,
внаслідок чого у останнього виникла
заборгованість за спожиту електричну
енергію у сумі 290 927,30 грн. грн. за
період з 01.09.2013 р. по 01.03.2014 р.

Наявність заборгованості відповідача
підтверджується поясненнями
представників позивача та відповідача,
витягом з облікової картки
відповідача, розрахунком
заборгованості відповідача про
наявність боргу, рахунками про сплату
вартості використаної електричної
енергії.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України передбачено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Згідно з пунктом 2.1 договору сторони
домовились, що під час виконання умов
цього договору, а також вирішення всіх
питань, що не обумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
чинним законодавством України та
Правилами користування електричною
енергією (ПКЕЕ).

Тарифи на електричну енергію були
погоджені сторонами та на час розгляду
даної справи не скасовані та
недійсними не визнані.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ст. 530
ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що
позивач правомірно заявив вимоги в
частині несплаченої заборгованості за
надані послуги з постачання
електричної енергії за договором №
61908019 від 23.09.2011 р. за період з 01.09.2013 р. по
01.03.2014 р. в сумі 290 927,30
грн.грн.

Частиною 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Твердження позивача про те, що ним
сплачена частина заборгованості, суд
не приймає оскільки подані
відповідачем платіжні доручення на
загальну суму 357 000,00 грн. за період з
21.03.2014 р. по 23.05.2014 р. були зараховані
позивачем згідно з призначенням
платежу вказаним саме відповідачем в
рахунок поточної заборгованості, а не
тієї, що є предметом спору. При цьому
суд надавав сторонам час для
корегування призначення проведеної
оплати, однак, відповідач цією
можливістю не скористався та не
звернувся до ПАТ "Київенерго" про зміну
призначення платежів за наданими
платіжними дорученнями.

Таким чином, оскільки доказів належної
оплати заборгованості суду не надано,
позовні вимоги в частині стягнення 290
927,30 грн. основного боргу за договором №
61908019 від 23.09.2011 р. за період з
01.09.2013 р. по 01.03.2014 р. підлягають
задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач
просить стягнути з відповідача пеню в
сумі 6 383,26 грн. за період з 01.09.2013 р. по
01.03.2014 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Відповідно п. 4.2.1 до договору за
внесення платежів, передбачених п.п.
2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням
термінів, визначених відповідним
додатком, споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від
суми боргу за кожен день просторочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати, але не більше розміру штрафних
санкцій згідно з ГК України.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення пені є такими, що заявлені
правомірно.

Провівши розрахунок суми пені, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
пеня в сумі 6 383,26 грн. за період з 01.09.2013
р. по 01.03.2014 р.

Крім суми основного боргу, позивач
також просить стягнути з відповідача 3%
річних в сумі 4 087,48 грн. та інфляційну
складову боргу в сумі 3 172,88 грн. за
період з 01.12.2012 р. до 01.03.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення 3 % річних є такими, що
заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до
стягнення матеріальних втрат, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 3%
річних в сумі 4 087,48 грн. та
інфляційну складову боргу в сумі 3 172,88
грн. за період з 01.12.2012 р. до 01.03.2014 р.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача, суд
задовольняє позов у повному обсязі.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається,
зокрема у разі внесення судового збору
в більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем подано майновий позов про
стягнення 304 570,92 грн., 2 % від суми якого
складає - 6 091,42 грн., проте позивачем
було сплачено судовий збір у розмірі 6
340,81 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 4282 від 12.02.2014 р. та № 7466
від 20.03.2014 р., тобто більшому, ніж
передбачено п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд повертає
позивачу надмірно сплачену суму
судового збору у розмірі 249,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Адоніс-сервіс" про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію в розмірі 304 570,92 грн.
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адоніс-сервіс" (02095,
м. Київ, вул. Княжий Затон, 9,
ідентифікаційний код 37331470) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5,
ідентифікаційний код 00131305) основну
заборгованість в сумі 290 927 (двісті
дев'яносто тисяч дев'ятсот двадцять
сім) грн. 30 коп., пені у сумі 6 383 (шість
тисяч триста вісімдесят три) грн. 26 коп.,
3% річних в сумі 4 087 (чотири тисячі
вісімдесят сім) грн. 48 коп., інфляційну
складову боргу у сумі 3 172 (три тисячі
сто сімдесят дві) грн. 88 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адоніс-сервіс" (02095,
м. Київ, вул. Княжий Затон, 9,
ідентифікаційний код 37331470) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5,
ідентифікаційний код 00131305) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 6 091
(шість тисяч дев'яносто одну) грн. 42 коп.

Повернути Публічному акціонерному
товариству "Київенерго" (01001, м. Київ,
пл. І. Франка, 5, ідентифікаційний код
00131305) з Державного бюджету України суму
надмірно сплаченого судового збору у
розмірі 249 (двісті сорок дев'ять) грн. 39
коп,

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 05 червня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 10
червня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна