РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р.
Справа № 906/213/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гулова А.Г.

Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача 3 Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 від 25.04.2014 р. на
рішення господарського суду
Житомирської області від 19.03.14 р. у
справі № 906/213/14

за позовом Прокурора м. Житомира в
інтересах держави

до відповідачів: Виконавчого комітету
Житомирської міської ради

Комунального
підприємства "Агентство з управлінням
майном"

Житомирської міської ради

Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради, визнання
недійсним договору оренди нерухомого
майна, звільнення приміщення

за участю представників сторін:

від позивача - Лисюк О.Ф. - прокурор
відділу захисту прав і свобод дітей
прокуратури Рівненської області;

від відповідача 1 - Хижняк Н.І. -
начальник відділу кадрів, довіреність
в справі;

від відповідача 2 - не з'явився;

від відповідача 3 - ОСОБА_5 -
представник, довіреність в справі.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 19.03.2014 р. у
справі № 906/213/14 (суддя Тимошенко О.М.)
задоволено позов Прокурора м. Житомира
в інтересах держави до Виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
Комунального підприємства "Агенство з
управління майном" Житомирської
міської ради, Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2; визнано
незаконним та скасовано пункт 1.7.4
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 53 від
01.02.2012 р. зі змінами, які внесені пунктом
7.1 рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 585 від
04.12.2013 р. щодо надання Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 дозволу на
укладення договору оренди нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1 визнано недійсним
договір оренди нерухомого майна № 1386
від 15.02.2012 р., який укладений між
Комунальним підприємством "Агенство з
управління майном" Житомирської
міської ради та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2; зобов'язано
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2
звільнити приміщення площею 42,8 кв. м. по
АДРЕСА_1, яке є предметом договору
оренди нерухомого майна № 1386 від 15.02.2012
р.; стягнуто з виконавчого комітету
Житомирської міської ради 1 218,00 грн.
судового збору в доход Державного
бюджету України, з Комунального
підприємства "Агенство з управління
майном" Житомирської міської ради" 609,00
грн. судового збору в доход Державного
бюджету України, з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 1 827,00 грн.
судового збору в доход Державного
бюджету України. При прийнятті рішення
суд виходив з того, що оскаржуване
рішення № 53 не відповідає ЗУ "Про
оренду державного та комунального
майна", "Про освіту", "Про приватизацію
державного майна", а також підзаконним
нормативно-правовим актам, в редакції,
що була чинною на дату його прийняття;
вказаним рішенням № 53 фактично змінено
цільове призначення приміщення школи
№ 2 та визначено його використання під
склад. Оскільки приміщення ВЗОШ № 2
площею 42,8 кв. м не може бути об'єктом
оренди для використання його у
підприємницькій діяльності, договір
оренди від 15.02.2012 р. № 1386 є недійсним,
відповідно ФОП ОСОБА_2 повинен
звільнити вказане приміщення та
повернути його орендодавцю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся з апеляційною скаргою від
25.04.2014 р., в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Житомирської області від 19.03.2014 р. у
справі № 906/213/14 та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позову
Прокурора м. Житомира в інтересах
держави, посилаючись на те, що при
винесені рішення судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи, які суд
визнав встановленими, а також судом
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні відносини, тому
прийняте рішення підлягає скасуванню
відповідно до статті 104 ГПК України.
Судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи: спірні
приміщення 05.12.2013 р. були передані в
оренду від відповідача 2 до відповідача
3 по договору оренди № 1386 від 15.02.2012 р.,
доказом чого є акт прийому передачі
приміщень. Зазначені спірні приміщення
були передані з балансу вечірньої
загальноосвітньої школи № 2 на баланс
КВЖРЕП № 3 26.07.2013 р. на підставі акту
прийняття передачі основних засобів.
Дана обставина доводить те, що в момент
передачі відповідачу 3 спірних
приміщень вони вже не були в
користуванні вечірньої
загальноосвітньої школи № 2, а тому
права закладу освіти ніяким чином не
порушені, але судом це не було
враховано. Суд не повністю з'ясував
обставини справи, в зв'язку з чим
прийняв необґрунтоване рішення. Суд не
відмежовує навчальний заклад "вечірня
школа" від нерухомого майна під назвою
"комплекс будівель вечірньої школи".
Спірні приміщення на день розгляду
спору в суді, входили до складу
нерухомого майна під назвою "Комплекс
будівель вечірньої загальноосвітньої
школи ІІ-ІІІ ступенів № 2 загальною
площею 743 кв. м. ", а не до складу
навчального закладу - вечірня школа.
Суд ототожнив назву навчального
закладу з назвою приміщень, в яких він
розташований і автоматично вирішив, що
навчальний заклад розташовується в
усіх приміщеннях з аналогічною назвою.
Власник в будівлі з однією назвою може
розмістити заклад як з аналогічною так
і з іншою назвою, і це не суперечить
законам. Суд не дослідив та не зібрав
докази того, що спірні приміщення
входили до складу саме навчального
закладу "вечірня школа", а не до
нерухомого майна з аналогічною назвою.
Суд прийняв рішення про права і
обов'язки осіб, що не були залучені до
участі у справі. Суд не залучив до
участі у справі управління освіти
Житомирської міської ради або вечірню
загальноосвітню школу № 2, а зробив
висновок про порушення їх прав та
законних інтересів самостійно, не
перевіривши чи дійсно такі права та
інтереси порушені і в чому полягає таке
порушення. Висновок суду про те, що
спірне рішення є незаконним
безпідставний, оскільки приміщення
вже не перебувало на балансі закладу
освіти і судом не було враховано вимоги
частини 4 статті 18 ЗУ "Про освіту", в якій
йдеться про те, що потреба в навчальних
закладах, заснованих на комунальній
власності визначається місцевими
органами виконавчої влади. Суд прийняв
незаконне рішення, оскільки порушив
норми процесуального права.
Відповідач-3 використовував не частину
об'єкту освіти і науки, а нерухоме
майно, в якому такий об'єкт раніше
розміщувався. Об'єкт освіти апелянт не
збирався використовувати не за
призначенням - тобто прийняти в оренду
учбові класи, потреба в яких була у
вечірньої школи та використовувати під
склад. Спірний об'єкт належить до
комунальної власності. Неправильно
застосувавши норми матеріального
права, суд першої інстанції прийняв
незаконне рішення. Спірні приміщення
були виведені зі складу вечірньої
школи по АДРЕСА_1 в зв'язку з
відсутністю потреби в таких
приміщеннях та відсутністю
фінансування на їх утримання.
Підтвердженням законних дій
відповідача 1 є: оренда відповідачем 3
спірних приміщень протягом тривалого
часу, що свідчить про фактичне
невикористання зазначених приміщень
вечірньою школою в зв'язку з
відсутністю потреби; в 2013 році спірні
приміщення були передані з балансу
управління освіти на баланс КВЖРЕП № 3,
що безумовно свідчить про відсутність
потреби у міського управління освіти у
використанні цих приміщень в
навчально-виховному процесі;
відповідно до довідки вечірньої школи
від 31.01.2014 р. № 22 спірні приміщення
знаходяться в непридатному стані,
потребують значних коштів на утримання
та ремонт і не задіяні в
навчально-виховному процесі. Не
застосувавши норми матеріального
права, суд першої інстанції прийняв
незаконне рішення.

В. о. прокурора м. Житомира у відзиві на
апеляційну скаргу, що надійшов на
адресу прокуратури Рівненської
області електронною поштою та наданий
суду, просить рішення господарського
суду Житомирської області від 19.03.2014 р.
у справі № 906/213/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 - без
задоволення, посилаючись на те, що
оскаржуване рішення суду від 19.03.2014 р.
прийнято із дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги є
безпідставними. Спірний договір
нерухомого майна було укладено 15.02.2012 р,
а передача спірних приміщень на баланс
КВЖРЕП № 3 - 26.07.2013 р., відповідно це не
дає підстав вважати договір оренди
законним, оскільки на момент укладення
договору спірні приміщення перебували
на балансі школи № 2. На момент
укладення договору було порушено
вимоги законодавства, що є підставою
для визнання його недійсним. Крім того,
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 р. по
справі № 806/678/14 визнано протиправним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
308 від 03.07.2013 р, якими спірні приміщення
передано на баланс КВЖРЕП № 3. Чинним
законодавством визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
функції контролю у сфері освіти і
науки, однак у вказаного державного
органу відсутні повноваження щодо
звернення до господарського суду,
прокурор подав позов в інтересах
держави як позивач. Підстав для
залучення в якості третьої особи
управління освіти Житомирської
міської ради не вбачається, оскільки
було порушено в першу чергу інтереси
держави. Не використання спірних
приміщень в учбовому процесі не є
підставою для використання їх не за
призначенням. Вечірня загальноосвітня
школа ІІ-ІІІ ступенів № 2 має статус
державного навчального закладу.
Навчальний заклад або частина його
приміщень можуть позбутися статусу
закладу освіти лише у разі
реорганізації чи ліквідації у поряду,
який встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Безпідставними є
посилання відповідача на те, що суд не
одержав доказів того, що спірний об'єкт
освіти і науки фінансується з
державного бюджету, оскільки законом
не визначено, що фінансування має
здійснюватися, за рахунок коштів
Державного бюджету.

Відповідач 1 - Виконавчий комітет
Житомирської міської ради не
скористався правом подачі відзиву на
апеляційну скаргу.

Відповідач 2 - Комунальне підприємство
"Агенство з управління майном"
Житомирської міської ради правом
подачі відзиву на апеляційну скаргу не
скористався та явку представника у
судове засідання не забезпечив, хоча
був належним чином повідомлений про
день і час розгляду апеляційної скарги,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(ухвали апеляційного суду) (а.с.167).

21.05.2014 р. відповідачем 3 (апелянтом) ФОП
ОСОБА_2 подано до суду клопотання від
21.05.2014 р. про зупинення провадження у
справі, так як в Житомирському
окружному адміністративному суді
знаходиться на розгляді справа про
визнання незаконним рішення
виконавчого комітету № 553 від 19.12.2012 р.
"Про оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна та внесення
змін в рішення міськвиконкому" і
скасування реєстрації права власності
на комплекс будівель вечірньої
загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ
ступенів № 2 територіальної громади м.
Житомира в особі Житомирської міської
ради в оперативному управлінні
вечірньої загальноосвітньої школи ІІ -
ІІІ ступенів № 2 загальною площею 743,00
кв. м. за адресою АДРЕСА_1.

Колегією суддів вирішено вказане
клопотання розглянути у наступному
судовому засіданні.

В судовому засіданні 04.06.2014 р.
клопотання від 21.05.2014 р. про зупинення
провадження у справі представником не
підтримано, відповідно колегією суддів
не розглядалося.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, сторони належним чином
були повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, клопотань
про відкладення розгляду апеляційної
скарги до суду не надходило, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги без участі представника
відповідача 2.

Відповідно до статті 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Представник відповідача 3 (апелянта) в
судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу в повному обсязі з
підстав зазначених в ній, вважає
рішення господарського суду
незаконним та необґрунтованим;
пояснив, що згідно довідки, яку надала
Вечірня загальноосвітня школа ІІ-ІІІ
ступенів № 2, використовується тільки
двоповерхова будівля школи, яка
складає 120 м2 з 638 м2; складські
приміщення помилково включені до
інвентаризаційної справи; в період з 1917
р. до 1972 р. спірне приміщення
визначалося як житлове і ніколи не
використовувалося як школа; просив
рішення господарського суду скасувати,
а апеляційну скаргу - задоволити, в
позові - відмовити.

Представник позивача (прокурор) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
заперечив в повному обсязі, вважає
рішення господарського суду законним
та обґрунтованим, а апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню
пояснив, що постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від
06.05.2014 р. по справі № 806/678/14 визнано
протиправним та скасовано рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради № 308 від 03.07.2013 р. "Про
передачу нерухомого майна"; просив
рішення господарського суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представник відповідач 1 в судовому
засіданні підтримала апеляційну
скаргу в повному обсязі з підстав
зазначених в ній, вважає рішення
господарського суду незаконним та
необґрунтованим; пояснила, що
відповідно до рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
308 спірне приміщення передано з балансу
управління освіти Житомирської
міської ради на баланс КП ВЖРЕП № 3; це
приміщення позначене у схемах літерою
В та є складським приміщенням; рішення
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 р. по
справі № 806/678/14 мотивоване тим, що
спірне приміщення є приміщенням школи,
воно не набрало законної сили та
оскаржується в суді апеляційної
інстанції, розгляд апеляційної скарги
призначено на 10.06.2014 р.; таким чином
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 308 від
03.07.2013 р. "Про передачу нерухомого майна"
є дійсним; просила рішення
господарського суду скасувати, а
апеляційну скаргу - задоволити.

Заслухавши пояснення представників
позивача (прокурора), відповідача 1,
відповідача 3 (апелянта); розглянувши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, відзиву на апеляційну скаргу;
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" територіальним громадам сіл,
селищ, міст, районів у містах належить
право комунальної власності на рухоме
і нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Частинами 4, 5 статті 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що районні та обласні ради
від імені територіальних громад сіл,
селищ, міст здійснюють управління
об'єктами їхньої спільної власності, що
задовольняють спільні потреби
територіальних громад. Органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

22.09.2011 р. управління освіти звернулося
до міської ради з пропозицією про
передачу нежитлових приміщень, які не
використовуються в учбовому процесі
(підсобні приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, площею 24 кв. м. та 9 кв. м.) з
балансу ВЗОШ № 2 на баланс КВЖРЕП № 16
(а.с.186).

Рішенням Виконавчого комітету від
01.12.2011 р. № 716 "Про передачу нежитлових
приміщень, що використовуються на
умовах оренди", з метою ефективного
використання комунального майна було
вирішено дозволити передати з балансу
управління освіти Житомирської
міської ради на баланс Комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 16 нежитлові приміщення
площею 24 кв. м. та 9 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.172).

Рішенням Виконавчого комітету від
15.08.2012 р. № 344 "Про внесення змін в
рішення виконавчого комітету міської
ради від 01.12.11 р. № 716" було внесено зміни
в частині балансоутримувача на КВЖРЕП
№ 3 (а.с.173).

Актом приймання-передачі від 20.12.2012 р.
приміщення площею 9 кв. м. та 24 кв. м. були
передані на баланс КП ВЖРЕП № 3
(а.с.175-176).

Згідно пояснення представника
Виконавчого комітету вказані вище
приміщення використовувались на
умовах оренди ФОП ОСОБА_6 та відповідно
до рішення Житомирської міської ради
від 08.04.13 р. № 528 були приватизовані
орендарем, 10.04.2013 р. на адресу
виконавчого комітету міської ради
надійшло клопотання управління освіти
міської ради про передачу приміщень по
АДРЕСА_1 в місті Житомирі площею 78,6 кв.
м. з балансу ВЗОШ № 2 на баланс КП ВЖРЕП
№ 3, в зв'язку з тим, що дані підсобні
приміщення не задіяні в
навчально-виховному процесі,
знаходяться в непридатному для
використання стані та потребують
значних коштів для утримання та
ремонту (а.с.170).

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 03.07.13 р. №
308 нежитлові приміщення площею 78,6 кв. м.
булу вирішено передати з балансу
Управління освіти міської ради на
баланс КП ВЖРЕП № 3 (а.с.174).

На підставі акту прийняття-передачі
основних засобів від 26.07.2013 р. вказані
приміщення були передані на баланс КП
ВЖРЕП № 3 (а.с.177-178).

Пунктом 1 рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 01 лютого
2012 року № 53 "Про оренду комунального
майна та внесення змін в рішення
міськвиконкому", з метою раціонального
використання комунальної власності м.
Житомира, за результатами розгляду
звернень фізичних та юридичних осіб
про оренду комунального майна,
рекомендацій комісії у справах
використання нежилих приміщень
комунальної власності міста, надано
дозвіл на укладання договорів оренди
нежитлових приміщень площею 15 кв. м. в
будинку АДРЕСА_1 під склад терміном два
роки одинадцять місяців з орендною
платою 17 грн. за 1 кв. м. без ПДВ за
базовий місяць розрахунку) Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 (підпункт 1.7.4
підпункту 1.7 пункту 1 рішення) (а.с.18-21).

Пунктами 4, 5 даного рішення
виконавчого комітету № 53 вирішено
Комунальному підприємству "Агенство з
управління майном" Житомирської
міської ради укласти договори оренди з
орендарями на термін, вказаний в
пунктах 1-2. Пункти 1-2 рішення втрачають
чинність у разі не укладення орендарем
договору оренди упродовж 15 днів;
начальникам комунальних виробничих
житлових ремонтно-експлуатаційних
підприємств №№ 1-16, керівникам
комунальних підприємства та установ
підписати акти приймання-передачі
орендованого майна з орендарями у день
укладання договору оренди та укласти
договори про відшкодування
експлуатаційних витрат (а.с.20) .

15 лютого 2012 року між Комунальним
підприємством "Агенство з управління
майном" Житомирської міської ради
(орендодавць) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар)
укладено договір оренди нерухомого
майна № 1386, згідно пункту 1.1. якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлові приміщення під склад за
адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на
балансі ВЗОШ № 2, вартість яких
визначена шляхом проведення
незалежної оцінки і становить 24 120,00
грн. без ПДВ станом на 30.12.2011 р., площею 15
кв. м. з орендною платою у розмірі 17,00
грн. за 1 кв. м. без ПДВ за базовий місяць
розрахунку (а.с.24-26).

Пунктом 1.2 договору визначено, що
орендар використовує орендоване
приміщення тільки за цільовим
призначенням, обумовленим даним
договором.

Згідно акту приймання-передачі
приміщення від 15.02.2012 р. орендодавець КП
"Агенство з управління майном"
Житомирської міської ради,
балансоутримувач ВЗОШ № 2 та орендар
ФОП ОСОБА_2 склали акт про те, що
орендодавець та балансоутримувач
передає, а орендар приймає відповідно
до договору № 1386 від 15.02.2012 р. в строкове
платне користування нежитлові
приміщення під склад за адресою:
АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі ВЗОШ
№ 2, вартість яких визначена шляхом
проведення незалежної оцінки і
становить 24 120,00 грн. без ПДВ станом на
30.12.2011 р., площею 15 кв. м. Акт скріплений
підписами та печатками (а.с.27).

21.08.2012 р. між КП "Агенство з управління
майном" Житомирської міської ради та
ФОП ОСОБА_2 у зв'язку з уточненням площі
орендованого приміщення згідно з
інвентаризаційною справою № 4492
укладено договір про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна № 1386
від 15.02.2012 р., яким пункт 1.1 договору
оренди нерухомого майна № 1386 від 15.02.2012
р. викладено в наступній редакції:
"орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлові приміщення під склад за
адресою: АДРЕСА_1, що знаходяться на
балансі ВЗОШ № 2, вартість яких
визначена шляхом проведення
незалежної оцінки і становить 24 120,00
грн. без ПДВ, площею 15,6 кв. м. з орендною
платою у розмірі 17 грн. 00 коп. за кв. м.
без ПДВ за базовий місяць розрахунку";
пункт 3.3 - в редакції: "орендна плата по
цьому договору за перший місяць оренди
становить 265 грн. 20 коп. без ПДВ. В
подальшому орендна плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування місячної орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за поточний місяць і вноситься
орендарем згідно наданого рахунку, не
пізніше 10 числа послідуючого місяця з
урахуванням податку на додану
вартість". Решта пунктів договору
оренди нерухомого майна № 1386 від 15.02.2012
р. залишилися без змін. Дані зміни є
невід'ємною та складовою частиною
договору оренди нерухомого майна № 1386
від 15.02.2012 р. (а.с.28).

Пунктом 7 рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 585 від
04.12.2013 р. "Про оренду комунального майна
та внесення змін в рішення
міськвиконкому" внесено зміни в
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 01.02.2012 р.
№ 53, а саме: пункт 1.7.4 рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 01.02.2012 р. № 53 "Про
оренду комунального майна та внесення
змін в рішення міськвиконкому"
викладено в такій редакції: " Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 нежитлових
приміщень площею 42,8 кв. м. по АДРЕСА_1
для розміщення складу з орендною
платою 17 грн." у зв'язку з уточненням
площі орендованого приміщення (а.с.22-23).

На підставі рішення виконавчого
комітету № 585 від 04.12.2013 р. сторонами
05.12.2013 р. було укладено договір про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 1386 від 15.02.2012 р.,
згідно пункту 1 якого в договорі оренди
нерухомого майна № 1386 від 15.02.2012 р. у
зв'язку із уточненням площі
орендованого приміщення пункт 1.1
викладено в наступній редакції:
"орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлові приміщення для розміщення
складу за адресою: АДРЕСА_1, що
знаходиться на балансі КП ВЖРЕП № 3,
загальною площею 42,8 кв. м. з орендною
платою у розмірі 17 грн. 00 коп. за базовий
місяць розрахунку без ПДВ" (а.с.29).

Згідно акту прийому-передачі
приміщення орендованого ФОП ОСОБА_2 від
05.12.2013 р. орендодавець КП "Агенство з
управління майном" Житомирської
міської ради, балансоутримувач КП
"ВЖРЕП № 3" передали, а орендар прийняв
відповідно до договору № 1386 від 15.02.2012
р. в платне користування нежитлові
приміщення для здійснення розміщення
складу за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 42,8 кв. м. з орендною платою у
розмірі 17 грн. за 1 кв. м. без ПДВ за
базовий місяць розрахунку. Стан
орендованого майна визначено
експертною оцінкою. Акт скріплений
підписами та печатками (а.с.30).

Відповідно до Статуту Вечірньої
загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ
ступенів № 2 м. Житомира - Житомирська
вечірня загальноосвітня школа ІІ-ІІІ
ступенів № 2 (ВЗОШ №2), загальноосвітній
заклад, що забезпечує реалізацію права
громадян на загальну освіту і
виховання в інтересах особи,
суспільства та держави. Засновником
ВЗОШ № 2 є Житомирська міська рада.
Юридична адреса школи: 10008, м. АДРЕСА_1
(а. с.31-35).

Як вбачається з матеріалів справи,
комплекс будівель Вечірньої
загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ
ступенів № 2, що знаходиться по АДРЕСА_1,
належить на праві власності
Територіальній громаді м. Житомира в
особі Житомирської міської ради та в
оперативному управлінні Вечірньої
загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ
ступенів № 2, що підтверджується
витягом з рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 553 від
19.12.2012 р. та додатком 3 до нього,
свідоцтвом про право власності від
20.12.2012 р. та витягом № 36983967 від 26.12.2012 р.
про державну реєстрацію прав (а.с.36- 39).

Відповідно до довідки № 22 від 31.01.2014 р.
в. о. директора Вечірньої
загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ
ступенів № 2 м. Житомира, рішеннями
Виконкому Житомирської міської ради №
344 від 15.08.2012 р. та № 308 від 03.07.2013 р.
приміщення загальною площею 111,6 м. кв.,
які знаходяться за адресою: м. Житомир
АДРЕСА_1, були передані на баланс КП
ВЖРЕП № 3, про що свідчать акти
прийому-передачі основних засобів від
20.12.2012 р. та від 26.07.2013 р. Дані приміщення
були побудовані до 1917 року поряд із
основним приміщенням вечірньої школи.
Тривалий час, до 1950 року, приміщення
використовувалися як житлові кімнати
для вчителів школи. В подальшому школа
використовувала дані приміщення як
складські приміщення та майстерні. З
кінця 90-х років приміщення
передавалися в оренду різним
комерційним та громадським
організаціям, та взагалі не
використовувалися на потреби школи. В
2000 році дані приміщення були майже
зруйновані пожежею, яка виникла
внаслідок неправильної експлуатації
пічного обладнання, яким опалювалися
приміщення. Значний час приміщення
знаходилися в жалюгідному стані.
Фінансування для ремонту приміщень
після пожежі не здійснювалося, а за
останні 20 років школі взагалі не
виділялися ніякі кошти на проведення
капітальних ремонтних робіт не тільки
допоміжних, але і основного приміщення.
Протягом всього часу експлуатації,
школа не використовувала дані
приміщення в навчально-виховному
процесі, так як необхідності в цьому не
було. З основному приміщенні школи
розміщено 5 класних кімнат, що дозволяє
навчати 10 класів очної форми навчання.
В останні 5 років кількість класів
очної форми навчання не перевищувала 6
класів. На сьогоднішній день в школі 3
класи очної форми навчання, що повністю
задовольняло та задовольняє потреби в
класних кімнатах, і необхідності в
додаткових площах немає (а.с.61,180).

Згідно статті 2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності;
державну політику у сфері оренди
здійснюють: Кабінет Міністрів України,
а також Фонд державного майна України,
його регіональні відділення та
представництва - щодо державного майна;
органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, - щодо
майна, яке належить Автономній
Республіці Крим; органи місцевого
самоврядування - щодо майна, яке
перебуває в комунальній власності.

Частинами 1, 4 статті 61 Закону України
"Про освіту" передбачено, що
фінансування державних закладів
освіти та установ, організацій,
підприємств системи освіти
здійснюється за рахунок коштів
відповідних бюджетів, коштів галузей
народного господарства, державних
підприємств і організацій, а також
додаткових джерел фінансування.
Додатковими джерелами фінансування є:
кошти, одержані за навчання,
підготовку, підвищення кваліфікації та
перепідготовку кадрів відповідно до
укладених договорів; плата за надання
додаткових освітніх послуг; кошти,
одержані за науково-дослідні роботи
(послуги) та інші роботи, виконані
закладом освіти на замовлення
підприємств, установ, організацій та
громадян; доходи від реалізації
продукції навчально-виробничих
майстерень, підприємств, цехів і
господарств, від надання в оренду
приміщень, споруд, обладнання; дотації
з місцевих бюджетів; кредити і позички
банків, дивіденди від цінних паперів та
доходи від розміщення на депозитних
вкладах тимчасово вільних
позабюджетних коштів; валютні
надходження; добровільні грошові
внески, матеріальні цінності, одержані
від підприємств, установ, організацій,
окремих громадян; інші кошти.

Відповідно до частин 1, 5 статті 63 Закону
України "Про освіту"
матеріально-технічна база закладів
освіти та установ, організацій,
підприємств системи освіти включає
будівлі, споруди, землю, комунікації,
обладнання, транспортні засоби,
службове житло та інші цінності. Майно
закладів освіти та установ,
організацій, підприємств системи
освіти належить їм на правах,
визначених чинним законодавством.
Об'єкти освіти і науки, що фінансуються
з бюджету, а також підрозділи,
технологічно пов'язані з навчальним та
науковим процесом, не підлягають
приватизації, перепрофілюванню або
використанню не за призначенням.

Абзацом 2 пункту 8 Переліку платних
послуг, які можуть надаватися
навчальними закладами, іншими
установами та закладами системи
освіти, що належать до державної та
комунальної форми власності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2010 р. № 796,
навчальними закладами можуть
надаватись послуги з надання в оренду
будівель, споруд, окремих тимчасово
вільних приміщень і площ, іншого
рухомого та нерухомого майна або
обладнання, що тимчасово не
використовуються у навчально-виховній,
навчально-виробничій, науковій
діяльності, у разі коли це не погіршує
соціально-побутових умов осіб, які
навчаються або працюють у навчальному
закладі.

Частинами 5, 7 статті 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що органи місцевого
самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду; майнові
операції, які здійснюються органами
місцевого самоврядування з об'єктами
права комунальної власності, не
повинні ослаблювати економічних основ
місцевого самоврядування, зменшувати
обсяг та погіршувати умови надання
послуг населенню.

Господарський суд першої інстанції
прийшов до висновку, що оскаржене
рішення № 53 не відповідає Законам
України "Про оренду державного та
комунального майна", "Про освіту", "Про
приватизацію державного майна", а також
підзаконним нормативно-правовим актам,
в редакції, що була чинною на дату його
прийняття Виконавчим комітетом
Житомирської міської ради.

Однак, колегія суддів, не погоджується
з таким висновком суду першої
інстанції , виходячи з наступного.

Згідно пункту 10 частини 2 статті 16
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є право
особи на звернення до суду з вимогою
про визнання незаконними рішення, дій
чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Стаття 21 ЦК України визначає загальний
порядок визнання судом незаконними та
скасування правових актів
індивідуальної дії, а також
нормативно-правових актів, виданих
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо вони
суперечать актам цивільного
законодавства і порушують цивільні
права або інтереси.

Реалізація указаної норми обмежена
сукупністю двох обов'язкових умов, а
саме: невідповідністю спірного акту
актам цивільного законодавства і
порушенням внаслідок прийняття такого
акта цивільних прав або інтересів
особи.

Конституційне право на судовий захист
передбачає як невід'ємну частину
такого захисту, можливість поновлення
порушених прав і свобод громадян,
правомірність вимог яких встановлена в
належній судовій процедурі і
формалізована в судовому рішенні, і
конкретні гарантії, які дозволяли б
реалізовувати його в повному об'ємі і
забезпечувати ефективне поновлення в
правах за допомогою правосуддя, яке
відповідає вимогам справедливості, що
узгоджується також із статтею 13
Конвенції про захист прав людини і
основних свобод.

Відповідно до статті 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права та інтересу у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання; право звернутися до суду
за їх захистом відповідно до
встановлених способів захисту
цивільних прав та інтересів судом. Під
час розгляду будь-якого спору судам
необхідно встановлювати на захист яких
прав подано позов та ким і яким чином
вони порушені.

Розглядаючи спір, господарський суд
повинен встановити об'єктивну
наявність порушення чи оспорювання
цивільного права позивача та
відповідність обраного ним способу
захисту порушеного права способам,
визначеним законодавством, а за
наслідками прийняття рішення про
задоволення позову повинно
відбуватися реальне поновлення чи
захист порушених прав позивача.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову (Роз'яснення Президії ВАСУ "Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням
недійсними актів державних чи інших
органів" № 02-5/35 від 26.01.00 р.).

Згідно статті 121 Конституції України на
прокуратуру покладено функції
представництва інтересів громадянина
або держави у випадках, визначених
законом.

Статтями 20, 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що при
виявленні порушень закону прокурор у
межах своєї компетенції має право
звертатися до суду в передбачених
законом випадках. Підставою
представництва прокурором інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до частини 2 статті 21
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) суд визнає незаконним та
скасовує нормативно-правовий акт
органу місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

В даному випадку, рішення органу
місцевого самоврядування, не
суперечить актам цивільного
законодавства і не порушує цивільні
права або інтереси держави, в чиїх
інтересах звернувся до суду прокурор,
оскільки спірні приміщення площею 42,8
кв. м. по АДРЕСА_1 є складськими
приміщеннями, знаходяться окремо від
навчального корпусу, ніколи не
використовувалися у навчальному
процесі, і відповідно, були передані в
оренду відповідачу 3 (апелянту) під
склад; орендар використовує вказані
приміщення тільки за цільовим
призначенням.

Оспорюване рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради № 53
від 01.02.2012 р. відповідає наведеним вище
нормам Законів України "Про освіту",
"Про оренду державного та комунального
майна", "Про місцеве самоврядування в
Україні", а спірний договір також і
вимогам статтей 203, 215 ЦК України.

Колегія суддів не вбачає підстав, для
визнання недійсними пункту 1.7.4 рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради № 53 від 01.02.2012 р. зі
змінами, які внесені пунктом 7.1 рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради № 585 від 04.12.2013 р. щодо
надання Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 дозволу на укладення договору
оренди нежитлових приміщень по АДРЕСА_1
та договору оренди нерухомого майна №
1386 від 15.02.2012 р.

До того ж, рішенням Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
03.07.13 р. № 308 спірні нежитлові
приміщення площею 78,6 кв. м. були
передані з балансу Управління освіти
міської ради на баланс КП ВЖРЕП № 3
згідно акту прийняття-передачі
основних засобів від 26.07.2013 р. (а.с.174).

Посилання прокурора на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.05.2014 р. у
справі № 806/678/14, якою судом визнано
протиправним та скасовано рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради № 308 від 03.07.2013 р., колегією
суддів до уваги не приймається,
оскільки дана постанова не набрала
законної сили, вона оскаржена у
апеляційному порядку і не впливає на
розгляд даної справи № 906/213/14 по суті,
оскільки матеріалами справи
підтверджується, що вказані спірні
приміщення ніколи не
використовувалися для
навчально-виховного процесу, а були
складськими.

З урахуванням вищевикладеного та
матеріалів справи, висновок суду
першої інстанції про те, що
оскаржуваним рішенням № 53 фактично
змінене цільове призначення
приміщення вечірньої
загальноосвітньої школи № 2 та
визначено його використання під склад,
тобто для проведення господарської
(підприємницької) діяльності
орендарем, є помилковим.

За наведених обставин, позовні вимоги
прокурора є не обґрунтованими та
безпідставними, в позові слід
відмовити.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статями 33, 34 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Частиною 1 статті 43 ГПК України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

Підставою для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права (пункт 4 частини 1
статті 104 ГПК України).

Судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення порушено норми
матеріального права, що призвело до
прийняття неправильного рішення.

Отже, апеляційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 від 25.04.2014 р.
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Житомирської
області від 19.03.2014 р. у справі № 906/213/14 -
скасуванню.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача 3 -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від
25.04.2014 р. задоволити.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 19.03.2014 р. у
справі № 906/213/14 скасувати, прийняти
нове.

В позові Прокурора м. Житомира в
інтересах держави до Виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
Комунального підприємства "Агенство з
управління майном" Житомирської
міської ради, Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, визнання недійсним
договору оренди нерухомого майна,
звільнення приміщення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М.Сініцина

Судді
А.Г. Гулова

Г.Є. Олексюк