м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6163/14 02.06.14
За позовом Приватного малого
підприємства "Дидаскал-технік"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "А1 Секьюріті"
Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Фізична особа-підприємець -
про стягнення 20 000,00 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.
Від позивача: не з'явились
Від відповідача: Олефіренко І.В. по
довіреності № б/н від 05.05.2014р.
Від третьої особи: не з'явились
Обставини справи :
Приватне мале підприємство
"Дидаскал-технік" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
вимогою про стягнення з Товариства з
додатковою відповідальністю "А1
Секьюріті" збитків в межах страхового
відшкодування за неналежне виконання
умов Договору на централізовану
охорону об'єкта від 03.07.2012р. за № 5859-90.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.2014р. порушено провадження
у справі № 910/6163/14, розгляд якої
призначено у судовому засіданні на
12.05.2014р. за участю представників сторін.
06.05.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника відповідача
надійшов письмовий відзив на позов,
відповідно до якого Товариство з
обмеженою відповідальністю "А1
Секьюріті" заперечує проти задоволення
заявленого позову, в повному обсязі та
вважає його безпідставним, оскільки
працівниками відповідача були
прийняті всі можливі заходи для
припинення порушень на об'єкті та
недопущення нанесення збитків.
12.05.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Фізичної
особи-підприємця - ОСОБА_1 надійшло
клопотання про розгляд справи за його
відсутності та додаткові документи по
справі. В своєму клопотанні третя
особа зазначила, що позовні вимоги
Приватного малого підприємства
"Дидаскал-технік" повністю підтримує.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р., відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи було
відкладено на 02.06.2014р.
30.05.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника позивача
надійшли письмові заперечення на
відзив відповідача, відповідно до яких
директор Приватного малого
підприємства "Дидаскал-технік"
зазначає, що всупереч викладеним у
відзиві запереченням, представники
відповідача на місце події
представників позивача не викликали,
термінових заходів по затримці осіб,
які проникли на об'єкт охорони
відповідач - не вживав, а заперечення
відповідача про те, що відповідно до
положень Постанов КМУ «Про
затвердження Порядку визначення
розміру збитків від розкрадання,
нестачі, знищення (псування)
матеріальних цінностей» від 22 січня 1996
р., за №1 16, «розмір збитків
визначається шляхом проведення
незалежної оцінки відповідно до
національних стандартів оцінки» не
відповідає дійсності тому, що
предметом оцінки від розкрадання, яке
сталося з вини Відповідача, і в
подальшому позовних вимог є гроші -
гривні, національна грошова одиниця
України, яка не підлягає жодній
Представники позивача та третьої особи
в судове засідання не з'явились.
Представник відповідача в даному
судовому засіданні заперечував проти
задоволення заявлених позовних вимог в
повному обсязі з підстав викладених у
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд -
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України договір - є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків. Цивільні права і обов'язки
виникають як з передбачених законом
договорів, так і з договорів, не
передбачених законом, але таких, що
Договір - це категорія цивільного
права, яка визначається як
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають
з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше
не випливає із закону або самого
договору. Як і будь-який правочин, він є
вольовим актом, оскільки виражає
спільну волю сторін, що втілюється у
договорі. Змістом договору є, власне, ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати договір, і вони мають
дотримуватися взятих на себе
З матеріалів справи вбачається, що
03.07.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "А1 Секьюріті" (далі -
виконавець) та Приватного малого
підприємства "Дидаскал-технік" (далі -
замовник) було укладено договір № 5857-9026
на централізовану охорону об'єкта.
За умовами договору, замовник передає,
а виконавець приймає під охорону
об'єкт, що позначений на плані (схемі) -
Додаток № 1 до договору.
Відповідно до п. 1.2. договору,
виконавець приймає під централізовану
пультову охорону Об'єкт, шляхом
забезпечення спостереження за його
цілісністю у період знаходження
Об'єкта під охороною.
Виконавець не приймає майно Замовника
на зберігання - п. 1.3. договору.
Згідно з п. 1.4. договору, періодом
охорони вважається час з моменту
прийняття Об'єкта під пультову охорону
до його зняття з пультової охорони
Пунктом 1.5. договору визначено, що
спостереження за кнопкою тривожної
сигналізації, встановленої на Об'єкті
Замовника, Виконавець здійснює в
робочий час, а саме: з « 0» год. « 0» хв. до
« 24» год. « 0» хв. Період спостереження
може бути змінений за погодженням
Пультова охорона - система технічних
засобів охоронної сигналізації, що
підключені до пульта централізованого
спостереження і знаходяться в
справному стані.
Строк дії договору сторони погодили в
п. 10.1., відповідно до якого договір
укладається строком на один рік і
набуває чинності з 04.07.2012р. Якщо за 15
днів до закінчення строку дії договору
жодна зі сторін не вимагатиме його
припинення, або переукладення, тоді він
залишається в силі на попередніх
умовах і на той же строк, без обмеження
кількості разів продовження.
Відповідно до п. 1.7. договору, сума
вартості послуг та умови розрахунків
визначається Сторонами на основі
розрахунку, що додається до Договору
(Додаток № 2). В разі зміни норм витрат
на охорону, у тому числі при проведенні
державної індексації доходів
населення, інших заходів, що викликають
зростання (зменшення) витрат на
утримання охорони, вартість охоронних
послуг змінюється на основі наданого
Виконавцем розрахунку без
переоформлення Договору за
погодженням Замовника, що оформляється
угодою про узгодження договірної ціни,
яка набирає чинності з моменту
підписання Сторонами і є невід'ємною
частиною даного Договору.
Згідно з п. 1.10. договору, приймання
Об'єкта під охорону і зняття його з
охорони, користування «Тривожною
кнопкою» здійснюється згідно з
Інструкцією (Додаток № 4).
Розділом другим договору сторони
визначили обов'язки виконавця, зокрема
відповідно до п. п. 2.2., 2.3., 2.4., виконавець
зобов'язаний приймати Об'єкт під
централізовану охорону і здійснювати
його охорону за допомогою технічних
засобів; забезпечувати негайний виїзд
нарядів Виконавця на Об'єкт у випадку
надходження на пульт централізованого
спостереження сигналу про спрацювання
сигналізації; при виявленні нарядом
Виконавця ознак проникнення сторонніх
осіб на Об'єкт, вживати термінові
заходи щодо їх затримання, здійснювати
охорону місця пригоди, викликати на
Об'єкт Замовника або його довірених
осіб, за згодою Замовника сповістити
відповідну чергову частину РУ ГУ МВС
Третім розділом договору сторони
визначили обов'язки замовника, зокрема
відповідно до п. п. 3.2., 3.3., 3.15, договору
замовник зобов'язаний виконувати
визначені Інструкцією правила
користування сигналізацією та
дотримуватись встановленого порядку
здавання Об'єкта під охорону і зняття
з-під охорони; постійно перевіряти
цілісність металевих ґрат, вікон,
замків, дверей та інших
інженерно-технічних засобів, які
повинні забезпечувати неможливість
несанкціонованого проникнення на
Об'єкт без їх пошкодження; впродовж
трьох днів пред'явити письмову
претензію до Виконавця про
відшкодування матеріальних збитків, що
сталися під час охорони Об'єкту.
Відповідно до п. 4.1. договору, за
невиконання своїх обов'язків, в частині
пультової охорони, взятих на себе у
відповідності до умов даного Договору,
Виконавець несе перед Замовником
матеріальну відповідальність в межах
суми, визначеною розділом 8 даного
Договору, якщо таке невиконання буде
доведено та належним чином зафіксовано
уповноваженими на це законодавством
Згідно з п. 4.3.12. договору, виконавець
звільняється від матеріальної
відповідальності за збитки спричинені
замовнику, якщо Замовником не буде
заявлено претензії, передбаченої п. 3.15.,
п. 8.4. даного Договору.
Крім того пунктом 8.4. договору
визначено, що відшкодування Замовнику
завданих матеріальних збитків
спричинених під час охорони Об'єкту
здійснюється тільки після надання
Замовником таких документів:
- Обґрунтована претензія
Замовника до Виконавця щодо
відшкодування збитків;
- Офіційні акти (довідки,
протоколи) компетентних органів (МВС
України, органів державної влади тощо),
що підтверджують факт заподіяння шкоди
Замовнику з зазначенням причин його
- Документи, що підтверджують
розмір заподіяних збитків (акти
інвентаризації, експертна оцінка тощо);
- Інші документи або зведення, що
доповнюють інформацію про обставини
матеріальних збитків, що мають значний
характер для відшкодування збитків.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що 24.10.2013р. о 03 год. 45
хв. ночі в частині приміщень Позивача,
яке на підставі Договору оренди
нежитлового приміщення від 01.01.2012 за №
2/12 використовує для розміщення офісу
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
сталася крадіжка сейфу з грошима та
По факту крадіжки позивачем та третьою
особою - Фізичною особою-підприємцем -
ОСОБА_1, було складено Акт позапланової
документальної перевірки по
визначенню вартості викрадених
активів (готівки), за висновком якого - в
результаті означеної події - ФОП ОСОБА_1
зазнав матеріальні збитки на загальну
Внаслідок того , що на думку позивача,
відповідачем було проігноровано
спрацювання охоронної сигналізації,
сигналу «Тривога» та неналежного
виконання ним обов'язків згідно
укладеного договору, третя особа
Фізична особа-підприємцем - ОСОБА_1
11.12.2013 Третя особа, в порядку
передбаченому умовами Договору оренди
нерухомого майна № 2/12 від 01.12.2012 та
додатками до нього надіслала на адресу
Позивача претензію №01/12/13 - КР на
загальну сум 29 995 грн. 00 коп.
Позивач, в межах страхового
відшкодування, передбаченого п. 8.2
Договору, частково задовольнив вимоги
цієї Претензії та 20.12.2013. платіжним
дорученням №489 перерахував кошти в
сумі 20 000 грн. на рахунок Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
24.01.2014, рекомендованим листом, на адресу
Відповідача була направлена Претензія
№ 03/13 на суму 20 000 грн. 00 коп. - Вимога про
виконання зобов'язання в порядку
передбаченому ст. 530 Цивільного кодексу
Відповідь на Претензію на адресу
Позивача та відповідно і гроші на його
рахунок від Відповідача не надходили.
Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.
Статтею 626 Цивільного кодексу України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Свобода договору визначена статтею 3
Цивільного кодексу України, як одна із
загальних засад цивільного
законодавства. Отже, враховуючи зміст
вищенаведених норм законодавства,
свобода договору означає право
громадян або юридичних осіб, та інших
суб'єктів цивільного права вступати чи
утримуватися від вступу у будь-які
договірні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України зобов'язання
припиняється, зокрема виконанням,
проведеним належним чином.
Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановленні
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права має право на їх відшкодування. У
відповідності до частини 2 цієї ж
статті збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управлена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Частиною 1 статті 225 Господарського
кодексу України встановлено, що до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.
Згідно статті 623 Цивільного кодексу
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
При визначенні не одержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.
Обов'язок відшкодування збитків є
загальною формою цивільно-правової
відповідності, яка настає для боржника
внаслідок порушення ним зобов'язання.
Відшкодування збитків може бути
покладено на відповідача лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності,
відповідно до статті 623 Цивільного
Обов'язковими умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
Тобто збитки - це об'єктивне зменшення
будь-яких майнових благ сторони за
договором, що обмежує його інтереси, як
учасника певних господарських
відносин і проявляється у витратах,
зроблених кредитором, втраті або
пошкодженні майна, а також не одержаних
кредитором доходів, які б він одержав,
якби зобов'язання було виконано
Загальною підставою деліктної
відповідальності є протиправне,
шкідливе, винне діяння завдавала шкоди
(цивільне правопорушення).
Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, необхідна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, елементами якого є: а)
протиправна поведінка особи, б)
настання шкоди, в) причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою, г)
вина завдавача шкоди.
Протиправною вважається поведінка, яка
порушує імперативні норми права або
санкціоновані законом умови договору,
внаслідок чого порушуються права іншої
Під шкодою слід розуміти втрату або
пошкодження майна потерпілого та (або)
позбавлення його особистого
нематеріального права (життя, здоров'я
тощо). У відносинах, що розглядаються,
шкода - це не тільки обов'язкова умова,
але і міра відповідальності, оскільки
за загальним правилом статті, що
коментується, завдана шкода
відшкодовується в повному обсязі (мова
йдеться про реальну шкоду та упущену
Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності, яка
передбачає, що шкода стала об'єктивним
наслідком поведінки завдавача шкоди.
Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за вини
заподіювача шкоди. Тобто відсутність у
діях особи умислу або необережності
звільняє її від відповідальності, крім
випадків, коли за нормами Цивільного
кодексу України відповідальність
настає незалежно від вини.
Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковою для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

При цьому розмір збитків (шкоди) має
довести сторона, яка їх зазнала, а
відсутність хоча б одного з
вищевказаних елементів цивільного
правопорушення звільняє заподіювача
шкоди від відповідальності.

Виходячи з цього, позивач повинен
довести, що завдані збитки настали
внаслідок протиправних дій
відповідача, безпосередній причинний
зв'язок між діями відповідача та
заподіянням шкоди та її розмір.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
позивачем належними та допустимими
доказами не доведено, що завдані збитки
настали внаслідок протиправних дій
відповідача, не доведено безпосередній
причинний зв'язок між діями
відповідача та заподіянням шкоди,
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо відшкодування збитків в розмірі 20
000,00 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
4, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.06.2014р.

Суддя
Трофименко Т.Ю.