КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Справа№ 50/313-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(Інспекція)

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 17.04.2014

у справі № 50/313-б (суддя Головатюк Л.Д.)

за заявою Публічного акціонерного
товариства "Банк "Український капітал"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Цивільпромбуд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.04.2014 затверджено звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Цивільпромбуд" з
додатком - реєстром непогашених
визнаних судом вимог кредиторів;
ліквідовано банкрута - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Цивільпромбуд" в зв'язку з
банкрутством; дію мораторію припинено;
провадження у справі про банкрутство №
50/313-б припинено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Інспекція звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу від 17.04.2014, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Інспекції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 згідно
ст. 69 ГПК України продовжено строк
розгляду апеляційної скарги на
п'ятнадцять днів, розгляд справи №
50/313-б відкладено на 10.06.2014 відповідно до
ст. 77 ГПК України.

Заявник та інші кредитори, ліквідатор
боржника не використали наданого
законом права на участь свого
представника у судовому засіданні, про
час та місце засідання суду були
повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, судова
колегія вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу у відсутності
представників сторін та інших
учасників провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
матеріали справи, вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон
про банкрутство), Господарським
процесуальним кодексом України (далі -
ГПК України), іншими законодавчими
актами України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.11.2011 порушено провадження у
справі №50/313-б про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Цивільпромбуд".

Ухвалою попереднього засідання суду
від 15.03.2012 визнано кредиторами
боржника: Публічне акціонерне
товариство "Банк "Український капітал"
на суму 1252000,00 грн. - четверта черга;
Київський міський центр зайнятості на
суму 369,54 грн. - друга черга; Державну
податкову інспекцію у Солом'янському
районі м. Києва на суму 942,04 грн., з яких
673,87 грн. - третя черга, 268,17 грн. - шоста
черга; Управління пенсійного Фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва на суму 582,56 грн. - друга черга;
Голосіївську міжрайонну виконавчу
дирекцію Київського міського
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на суму 581,31 грн. - друга
черга; Управління виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Києві на суму 285,08 грн. - друга черга;
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника на загальну суму 1254760,53 грн.

Статтею 24 Закону про банкрутство
передбачено, що у постанові про
визнання боржника банкрутом
господарський суд відкриває
ліквідаційну процедуру, призначає
ліквідатора в порядку, передбаченому
для призначення керуючого санацією.

З дня свого призначення ліквідатор
здійснює повноваження, встановлені
статтею 25 Закону про банкрутство.

Постановою Господарського суду міста
Києва від 16.08.2012 боржника визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Єсик Тетяну
Олександрівну, яку зобов'язано
провести ліквідаційну процедуру та
надати суду свій звіт і ліквідаційний
баланс банкрута на затвердження.

Згідно ст. 32 Закону про банкрутство
після завершення усіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: показники виявленої
ліквідаційної маси (дані її
інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси
з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти приймання -
передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів.

Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

З матеріалів справи вбачається, що
03.04.2014 ліквідатор подав господарському
суду звіт ліквідатора банкрута у
справі № 50/313-б, ліквідаційний баланс
банкрута та реєстр вимог кредиторів. Зі
звітом та доданими до нього
підтверджуючими документами,
ліквідатором також подано протокол № 5
засідання комітету кредиторів
банкрута від 02.04.2014, на якому було
ухвалено рішення про схвалення звіту
ліквідатора, зобов'язано ініціюючого
кредитора подати до господарського
суду клопотання про затвердження звіту
ліквідатора.

15.04.2014 голова комітету кредиторів
(ініціюючий кредитор) звернувся до суду
першої інстанції про затвердження
звіту ліквідатора і ліквідаційного
балансу банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що в
процесі ліквідаційної процедури
ліквідатором боржника були надіслані
запити до державних органів та установ
з метою виявлення та з'ясування
наявності майна та майнових активів, що
належать банкруту, для підтвердження
відомостей про розрахункові рахунки, в
т.ч. рахунки в цінних паперах,
відомостей про наявних кредиторів та
дебіторів банкрута. Крім того,
ліквідатором вживались інші заходи із
розшуку майна рухомого та нерухомого
майна банкрута.

Ліквідатором були закриті
розрахункові рахунки банкрута в
банківських установах.

У ліквідаційній процедурі
ліквідатором було з'ясовано, що
підприємницька діяльність банкрутом
не здійснюється, дебіторська
заборгованість відсутня.

За результатом сукупності проведених
дій ліквідатором, майно банкрута, яке
можливо було б включити до складу
ліквідаційної маси не виявлено, у
зв'язку з чим залишились не погашеними
кредиторські вимоги на загальну суму
1254760,53 грн.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
тим, що всі пошукові заходи по розшуку
майнових активів
підприємства-банкрута ліквідатором
закінчені, майно боржника не виявлено в
ліквідаційній процедурі, останній
подав суду на затвердження звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс,
що були схвалені комітетом кредиторів
та які підлягають затвердженню судом.

Частиною 2 статті 32 Закону про
банкрутство передбачено, якщо за
результатами ліквідаційного балансу
після задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону про
банкрутство господарський суд
припиняє провадження у справі про
банкрутство, якщо затверджено звіт
ліквідатора в порядку, передбаченому
статтею 32 цього Закону.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
припинення провадження у справі про
банкрутство, оскільки майна банкрута
для задоволення вимог кредиторів не
виявлено, проте виконані всі необхідні
дії на стадії ліквідації, на
затвердження суду надано звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
банкрута.

В апеляційній скарзі Інспекція
посилається на те, що судом першої
інстанції при розгляді справи не було в
повному обсязі з'ясовано ознаки
неплатоспроможності боржника, при
цьому, на думку скаржника, введення
ліквідаційної процедури та припинення
за її наслідками банкрута як юридичну
особу унеможливлює проведення
перевірки боржника з метою
встановлення податкових зобов'язань
перед бюджетом.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції було в повному обсязі
з'ясовано обставини на підтвердження
неплатоспроможності боржника у
підготовчому засіданні, за
результатами якого було прийнято
ухвалу від 14.12.2011.

Разом з тим, 06.02.2012 Інспекція звернулась
до суду із заявою про визнання її
кредитором боржника на загальну суму
942,04 грн., яка була в повному обсязі
задоволена ухвалою від 15.03.2012 за
результатами попереднього засідання.

Тобто, Інспекція використала право на
заявлення своїх вимог до боржника у
встановленому Законом про банкрутство
порядку, що в повному обсязі
спростовують її твердження, викладені
в апеляційній скарзі щодо порушення її
прав як органу державної влади,
уповноваженого на здійснення контролю
за додержанням податкового
законодавства, правильного обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати
податків і зборів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В порушення вказаної норми
процесуального законодавства, доводи
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі не підтверджені будь-якими
належними та допустимими доказами та
спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала
Господарського суду міста Києва від
17.04.2014 у даній справі відповідає
фактичним обставинам та матеріалам
справи, прийнята з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 ГПК
України Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду
міста Києва від 17.04.2014 у справі № 50/313-б
залишити без змін.

Головуючий суддя
С.В. Сотніков

Судді
О.М. Остапенко

В.В. Шипко