м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5407/14 11.06.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Комунального
підприємства "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва"

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення 20 426,74 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Микитин С.С. -
юрисконсульт

від відповідача: ОСОБА_2 - особисто

За клопотанням позивача, з метою
надання додаткових доказів, строк
слухання спору по даній справі було
продовжено додатково на 15 (п'ятнадцять
днів), що відповідає вимогам частини 3
статті 69 ГПК України і знайшло своє
відображення у процесуальних
документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне
підприємство "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовними вимогами до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення основної заборгованості з
орендної плати, відшкодування плати за
землю з експлуатаційними витратами в
сумі 19 950,42 грн. та пені в сумі 476,32 грн.
відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення від 30.12.2011 № 148.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач стверджує, що його права
порушені, а тому наполягає на заявлених
позовних вимогах.

Відповідач надала письмові пояснення
на позовну заяву, в яких стверджує, що
орендоване приміщення фактично не
використовувала з липня 2013 року, але
повернула його по акту-приймання
передачі 02.01.2014.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
пояснення позивача та відповідача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 30.12.2011 між
Дочірнім підприємством "Екос", далі
Орендодавець, та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2, далі Орендар,
укладений договір оренди нежитлових
приміщень № 148, далі Договір,
відповідно до предмету якого (розділ 1
Договору) Орендодавець передає, а
Орендар приймає у тимчасове платне
користування приміщення за адресою:
АДРЕСА_2, загальною площею 37,8 кв.м.
Приміщення було передано по акту
приймання-передачі від 01.01.2012.

Розпорядженням КМДА від 12.09.2012 № 1605
передано нежитлове приміщення, яке
було предметом Договору на баланс
Комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва",
Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація приймає на себе
права та обов'язки Орендодавця по
Договору. 01 листопада 2012 року укладено
Угоду № 1 про внесення змін до Договору
стосовно зміни Орендодавця та
Балансоутримувача.

Згідно п. 5.3 Договору орендна плата
нараховується Орендарю починаючи з
моменту підписання акту
приймання-передачі до моменту
підписання сторонами акту
приймання-передачі приміщення з оренди
та сплачується Орендарем наступним
чином:

перший платіж, що визначається
пропорційно до кількості днів оренди
за перший місяць користування,
сплачується до 10.01.2012 (п. 5.3.1 Договору);

наступні платежі сплачуються авансом
щомісячно до 05 числа поточного
(розрахункового) місяця, тобто до
п'ятого числа поточного місяця за
поточний оплачуваний місяць орендного
користування (п. 5.3.2 Договору).

Відповідно до пунктів 2 і 3 Розрахунку
Додатку № 2 до Договору розмір місячної
орендної плати за перший місяць оренди
складає 2 205 грн. Розмір орендної плати
за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
розміру орендної плати за попередній
місяць на індекс інфляції. Пунктом 4
даного Додатку передбачено, що податок
на додану вартість сплачується
Орендарем окремо від орендної плати у
розмірі та порядку, визначеному чинним
законодавством.

Угодою № 2 від 01.11.2012 до Договору
визначено, що крім орендної плати
відповідач відшкодовує позивачу плату
за землю, експлуатаційні витрати.

Позивач стверджує, що 22.01.2014 орендоване
приміщення було повернуто позивачу по
акту приймання-передачі, але Орендар
свої зобов'язання за Договором не
виконав, орендну плату сплачував не в
повному обсязі, на таких підставах,
позивач намагається стягнути з
відповідача основну заборгованість з
орендної плати, плату за землю та
експлуатаційні витрата в сумі 19 950,42
грн. за період з червня 2013 року по
січень 2014 року (включно). Оскільки
орендна плата, плата за землю та
експлуатаційні витрата сплачувались
не в повному обсязі, позивач
намагається стягнути з відповідача
пеню в сумі 476,32 грн. за період з 06.08.2013
по 31.01.2014.

Судом досліджені правові норми,
які підлягають застосуванню у спірних
відносинах сторін. Так, за своєю
правовою природою між сторонами
укладено договір оренди комунального
майна, тому до спірних правовідносин
слід застосувати спеціальні норми
права, які передбачені Законом України
"Про оренду державного та комунального
майна", далі Закон.

Так, ст. 10 Закону чітко
регламентує істотні умови договору
оренди, яких сторони досягли при
укладенні Договору. Таким чином,
відповідно до вимог вказаної статті, як
спеціальної норми, та ст. ст. 638, 759 ЦК
України, ст. ст. 180, 181, 283 ГК України, як
норм загальних, він вважається
укладеним, згідно частини 8 статті 181 ГК
України, а саме подія, до якої прагнули
сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як
загальна норма права визначає, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Стаття 283 ГК
України передбачає, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону
передбачено, що орендар зобов'язаний
вносити орендну плату своєчасно і у
повному обсязі, а статтею 19 Закону
встановлений обов'язок Орендаря
вносити орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності та
в строк, встановлений Договором.

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством
(ч. 1 ст. 286 ГК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини
першої ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно ст. 795 ЦК України передання
наймачеві будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту
починається обчислення строку
договору найму, якщо інше не
встановлено договором. Повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На вимоги ухвал суду сторони не надали
акт звірки розрахунків. При цьому судом
враховано, що акт звірки є суто
бухгалтерським документом, за яким
бухгалтерії підприємств-учасників
певних господарських операцій
звіряють бухгалтерський облік цих
операцій (у контексті визначення
дебіторської або кредиторської
заборгованості), а наявність чи
відсутність будь-яких зобов'язань
сторін підтверджується первинними
документами - договором, накладними,
рахунками тощо.

Позивач надав суду копію акту
прийому-передачі нежитлового
приміщення від 02.01.2014, згідно якого
Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
повернула орендоване приміщення
загальною площею 37,8 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, а
Комунальне підприємство "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва"
його прийняло. Таким чином, саме 02 січня
2014 року договір оренди нежитлового
приміщення від 30.12.2011№ 148 припинено.

Враховуючи те, що грошове зобов'язання
з боку відповідача не виконано
належним чином, відповідачем не надано
суду належних і допустимих доказів
неможливості виконання вказаного
зобов'язання. За актом прийому-передачі
нежитлового приміщення майно було
повернуто 02.01.2014, пунктом 5.3.2 Договору
передбачено, що орендна плата
сплачується до 05 числа поточного
(розрахункового) місяця, тобто
нарахування орендної плати за січень є
необґрунтованим. Беручі до уваги
наявні в матеріалах справи докази,
виставлені відповідачу рахунки, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
основної заборгованості з орендної
плати, відшкодування плати за землю та
експлуатаційні витрати підлягають
задоволенню частково, а саме за період
з червня 2013 року по грудень 2013 року
(включно) в сумі 18 043,75 грн.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням
проведеним належним чином з боку
відповідача та мала місце несвоєчасна
оплата за Договором, тому позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
пені підлягає задоволенню частково, а
саме без урахування нарахованої суми
заборгованості за січень 2014 року, в
сумі 462,36 грн.

В частині стягнення основної
заборгованості в сумі 1 906,67 грн. та пені
в сумі 13,96 грн. слід відмовити, як
необґрунтовано заявлених.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, згідно частини 5 статті
49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
11.06.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 18, 19 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна",
ст.ст. 549, 638, 759 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193,
230, 232, 283, 286 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43,
44, 49, 69, 82, 84, частиною другою та третьою
ст. 85 ГПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Комунального
підприємства "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва" до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, 03148, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь:

- Комунального підприємства "Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м. Києва",
03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17, , основну заборгованість з
орендної плати, відшкодування плати за
землю з експлуатаційними витратами в
сумі 18 043,75 грн., пеню в сумі 462,36 грн. та
судовий збір у розмірі 1 655,22 грн.,
видавши наказ.

3. У частині стягнення основної
заборгованості в сумі 1 906,67 грн. та пені
в сумі 13,96 грн. відмовити.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 16.06.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко