номер провадження справи 27/26/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

03.06.2014
справа № 908/1197/14

За позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Комунального підприємства
"Водоканал" (69002 м. Запоріжжя, вул.
Артема, 61)

про спір немайнового характеру

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: н з'явився

Від відповідача: Дунаєнко О.О., дов. № 8
від 08.01.2014 р.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.
Запоріжжя звернулася до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
Комунального підприємства "Водоканал",
м. Запоріжжя про визнання
неправомірними дії інженера ОСОБА_3 та
контролера ОСОБА_4, щодо виставлення
акту рахунку № 6978/1 від
03.09.2013 р. та скасування акту рахунку №
6978/1 від 03.09.2013 р. про накладення
на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1
штрафу в розмірі 11 697 грн. 48 коп.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010 р.,
протоколом автоматичного розподілу
справ між суддями від 10.04.2014 р., справу №
908/1197/14 передано на розгляд судді
Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 11.04.2014 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/1197/14,
присвоєно справі номер провадження
27/26/14 та призначено судове засідання на
13.05.2014 р .

Ухвалою суду від 13.05.2014 р. розгляд
справи відкладався на 03.06.2014 р., на
підставі ст. 77 ГПК України, у зв'язку з
неявкою у судове засідання
представника позивача.

03.06.2014 р. до початку розгляду справи
представник відповідача заявив
письмове клопотання щодо відмови від
здійснення технічної фіксації
судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представнику відповідача,
який прибув в судове засідання, його
права, у тому числі право заявляти
відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судове засідання 03.06.2014 позивач не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був попереджений належним
чином. 29.05.2014 р. надіслав на адресу суду
пояснення щодо заперечень відповідача,
вважає, що додані до заперечень
документи не мають відношення до даної
справи, а зауваження відповідача - його
особистою позицією, а спір по суті
повинно бути вирішено судом.

Представник відповідача в засіданні
суду 03.06.2014 р. проти позову заперечив, з
обставин викладених у письмовому
відзиві (міститься в матеріалах справи)
вважає, вимоги позивача
безпідставними, незаконними та такими
що не підлягають задоволенню, оскільки
обраний ним спосіб захисту є таким, що
не передбачений чинними нормами
законодавства України. На думку
відповідача вимога позивача про
визнання неправомірними дії інженера
ОСОБА_3 та контролера ОСОБА_4, щодо
виставлення акту рахунку № 6978/1 від
03.09.2013 р. не може бути задоволена судом,
оскільки відсутня правова норма
нормативно-правого акту, яким це
передбачено.

Вимога про скасування акту рахунку №
6978/1 від 03.09.2013 р. про накладення на
Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1
штрафу в розмірі 11 697 грн. 48 коп. також не
ґрунтується на ЦК України чи
Господарського кодексу України.
Акт-рахунок, який було виписано
інженером інспектором та контролером
не є правовим актом, який в силу
законодавства України має обов'язкову
силу, якщо у випадку їх невиконання,
може мати наслідок примусового їх
виконання відповідними суб'єктами, на
які цей обов'язок покладено. Просить
суд припинити провадження у справі на
підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України,
оскільки спір не підлягає вирішенню в
господарському суді.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців) і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Позивач належним чином був
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи.

Суд зазначає, що Господарський
процесуальний кодекс України не
обмежує коло осіб, які можуть з'явитися
в судове засідання та представляти
інтереси позивача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, згідно статті
28 ГПК України.

Згідно роз'яснень Вищого
Господарського Суду України, які
викладені в інформаційному листі від
15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві" - неявка в
судові засідання учасників судового
процесу (сторін), ненадання
витребуваних судом документів та
доказів, необхідних для повного
розгляду справи - подібна практика,
спрямована на свідоме невиправдане
затягування судового процесу, порушує
права інших учасників судового процесу
та суперечить вимогам статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, може розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії
Вищого господарського суду України №
04-5/609 від 31.05.2002 р. "Про внесення змін і
доповнень і про визнання таким, що
втратило чинність, деяких роз'яснень
президії Вищого арбітражного суду
України", особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Неявка позивача в судове засідання не
звільняє учасників судового процесу
від виконання вимог суду, викладених в
ухвалах суду і направлення суду
витребуваних матеріалів.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, суд припиняє
провадження у справі № 908/1197/14 на
підставі ч.1 п.1 ст. 80 ГПК України,
відповідно до якого господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства.

Спір не підлягає вирішенню в
господарських судах, якщо: спір не є
підвідомчим господарському суду,
тобто предмет спору не охоплюється ст.12
ГПК України; право чи інтерес не
підлягають судовому захисту.

Відповідно до статті 55 Конституції
України гарантовано кожному право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності саме органів державної
влади, місцевого самоврядування, їх
посадових чи службових осіб, але ж ніяк
не юридичних осіб (публічного чи
приватного права), їх посадових чи
службових осіб, на чому наполягає
Позивач.

Відповідно до ст. 15 ч.1 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства (ч. 2 ст.15 ЦК
України).

Способи захисту, передбачені ст. 16 ЦК
України, за своїм змістом є видами
матеріально-правових вимог, які може
заявити особа в суді.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України
передбачено, що способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади АР Крим або органу
місцевого самоврядування, їх посадових
чи службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу
України кожний суб'єкт господарювання
та споживач має право на захист своїх
прав і законних інтересів. Права та
законні інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом, зокрема, визнанням
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів.

Отже, вимога позивача про визнання
неправомірними дії інженера ОСОБА_3 та
контролера ОСОБА_4, щодо виставлення
акту рахунку № 6978/1 від 03.09.2013 р. та
скасування акту рахунку № 6978/1 від
03.09.2013 р. про накладення на Фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1 штрафу в
розмірі 11 697 грн. 48 коп. не може бути
задоволена судом, оскільки відсутня
правова норма нормативно-правового
акту, яким це передбачено.

Стаття 16 ЦК України передбачає 10
способів правового захисту із якими
особа може звернутися до суду з метою
їх захисту від незаконних посягань.
Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України
передбачено такий спосіб захисту як
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Подібний спосіб
захисту передбачений і ч. 2 ст. 20 ГК
України, зокрема, визнання повністю або
частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству.

Отже, акт-рахунок, який було виписано
інженером інспектором та контролером
відповідача він не є правовим актом,
який в силу законодавства України
мають обов'язкову силу, якщо у випадку
їх невиконання, може мати наслідок
примусового їх виконання відповідними
суб'єктами, на які цей обов'язок
покладено.

Згідно роз'яснень Президії ВАС України
щодо того, що не можуть оспорюватися в
господарському суді акти ревізій,
документальних перевірок, дії
службових осіб, вчинені у процесі чи за
результатами перевірок тощо, оскільки
ці акти не мають обов'язкового
характеру (п. 6.2 Роз'яснення Президії
Вищого арбітражного суду України від
26.01.2000 р. № 02-5/35 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів".

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 16 ЦК
України суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Позивач не зазначив у позовній заяві
якою нормою закону чи пунктом договору
у нього є таке право визнати дії
контролерів чи інспекторів
неправомірними, як і визнавати
акт-рахунок недійсним.

Отже, підприємства та організації
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарський судів.

Також, згідно ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено підвідомчість справ
господарським судам. Такі способи
захисту про які просить позивач,
статтею 12 ГПК України не передбачені.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства.

Існування норм, що регулюють
припинення провадження у справі,
викликано необхідністю вилучати з
процесу судочинства справи, порушені
за позовами, що подані на підставі
помилкового уявлення особи про її
право на звернення до господарського
суду, або внаслідок розпорядчих дій
сторін. При виявленні встановлених
законодавством обставин відсутня
необхідність розгляду справи по суті
та винесення рішення. Припинення
провадження у справі відбувається у
випадках, коли неможливий судовий
захист особи у господарському суді.

Суд за наявності викладених у ГПК
підстав зобов'язаний припинити
провадження у справі незалежно від
того, чи подали сторони відповідне
клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

За таких обставин, а також положень ст.
12 ГПК України щодо справ, які
підвідомчі господарським судам, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Запоріжжя до комунального
підприємства "Водоканал" про визнання
неправомірними дії інженера ОСОБА_3 та
контролера ОСОБА_4, щодо виставлення
акту рахунку № 6978/1від 03.09.2013 р. та
скасування акту рахунку № 6978/1 від
03.09.2013 р. про накладення на Фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1 штрафу в
розмірі 11 697 грн. 48 коп. не підлягають
вирішенню в господарських судах
України, а тому провадження у справі в
цій частині підлягає припиненню на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Судом враховано, що ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" передбачено підстави
повернення судового збору, перелік
яких є вичерпним. Серед переліку таких
підстав відсутня така підстава, як
припинення провадження у справі (ст. 80
ГПК України).

Водночас, закриття провадження у
справі є поняттям цивільного (ст. 205 ЦПК
України) і адміністративного (ст. 157 КАС
України) судочинства, які
господарським судом у здійсненні
судочинства не застосовуються.

У зв'язку з викладеним, суд виходить з
того, що припинення провадження у
справі з підстав передбачених ст. 80 ГПК
України, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору. А тому, сплачена сума
судового збору покладається на
позивача.

У випадках припинення провадження у
справі повторне звернення до
господарського суду зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 22, 49, п. 1.1 ст. 80, 86 ГПК
України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

Припинити провадження у справі №
908/1197/14.

Суддя
С.С. Дроздова і