ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 квітня 2014 року Справа № 15/5005/11097/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Бакуліної
С.В.,суддів:Данилової Т.Б., Козир Т.П.,
Малетича М.М., Могил С.К.,розглянувши
заявуПублічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Приватбанк"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 21.03.2013у
справі№ 15/5005/11097/2011за позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_6до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк"простягнення 153 430,05
грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 21.06.2012 у
справі №15/5005/11097/2011 частково задоволено
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк" про
стягнення неотриманого прибутку в
розмірі 146 086,72 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.06.2013 вказане рішення змінено;
стягнуто з відповідача на користь
позивача 135 389,57 грн неодержаного
прибутку.

Постановою Вищого господарського суду
України від 21.08.2013 у справі №15/5005/11097/2011
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.06.2013 залишено без змін.

Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Приватбанк" подано
заяву про перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 21.08.2013
у справі №15/5005/11097/2011, в якій заявник
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та постанову суду
касаційної інстанції в частині
задоволення позову, та прийняти нове
рішення про відмову в позові.

Заяву з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 12.12.2013
у справі №36/5005/7164/2012, мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого, на думку заявника,
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
не вбачає підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
21.08.2013 у справі №15/5005/11097/2011, про
перегляд якої подано заяву, Вищий
господарський суд України погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо часткового задоволення позову про
стягнення з відповідача неодержаного
прибутку в розмірі неотриманої
орендної плати, з огляду на
встановлений судом апеляційної
інстанції факт необґрунтованої
відмови відповідача від виконання
своїх обов'язків за укладеним
сторонами договором суборенди,
зокрема, від прийняття майна в оренду, і
як наслідок - від сплати орендної плати,
на яку розраховував позивач, чим
позивачу було завдано збитків у
вигляді неодержаного прибутку
(упущеної вигоди).

Водночас у постанові Вищого
господарського суду України від 12.12.2013
у справі №36/5005/7164/2012 суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для відмови в задоволенні
позову про стягнення збитків у вигляді
неодержаного прибутку через
неприйняття майна в оренду. При цьому
судами попередніх інстанцій
встановлено, що підписаний сторонами
договір оренди є за своєю правовою
природою попереднім договором (стаття
635 Цивільного кодексу України);
сторонами не укладений договір,
передбачений попереднім договором,
отже, позовні вимоги, заявлені про
стягнення збитків на підставі положень
глави 51 Цивільного кодексу України -
відповідальність за порушення
зобов'язання, задоволенню не
підлягають.

З огляду на викладене заявником не
доведено наявності неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки судові
рішення у цих справах прийнято і
застосовано норми матеріального права
залежно від встановлених судами
попередніх інстанцій фактичних
обставин справи.

За таких обставин, відсутні визначені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному акціонерному
товариству "Комерційний банк
"Приватбанк" у допуску справи
№15/5005/11097/2011 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддяС. БакулінаСудді:Т.
Данилова Т. Козир М. Малетич С. Могил