ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.
Справа № 909/1311/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Кузя В.Л.

суддів
Желіка М.Б.

Марка Р.І.

При секретарі судового засідання
Петрик К.О.

Розглянувши апеляційну скаргу від 17.03.14
Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Будівельна компанія "Комфортбуд-2"

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.03.14

у справі № 909/1311/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" , м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія

"Комфортбуд-2" , м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості за
Кредитним договором № 0 від 14.12. 07
станом на 28.11. 13 в сумі: 272 960,49 грн. в тому
числі: 126 119,86 грн. - заборгованість за
кредитом; 130 096,95 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 8
583,15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 8 160,15 грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

За участю представників сторін:

від позивача - Столярський М.С. -
представник;

від відповідача - не з'явився;

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №909/1311/13
розподілено до розгляду судді
доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
09.04.14 до складу судової колегії для
розгляду даної справи введено суддів
Желіка М.Б. та Малех І.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 10.04.14
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, справу №909/1311/13 призначено
до розгляду на 15.05.14.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
15.05.14 до складу судової колегії внесено
зміни - замість судді Малех І.Б. введено
суддю Костів Т.С. з підстав, викладених
у розпорядженні.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
16.06.14 до складу судової колегії внесено
зміни - замість судді Костів Т.С.
введено суддю Марка Р.І. з підстав,
викладених у розпорядженні.

Рішенням Господарського суду Івано
- Франківської області від 04.03.14 у
справі №909/1311/13 (головуючий суддя Шіляк
М.А., судді Фанда О.М. та Калашник В.О.)
позов Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфортбуд-2" про
стягнення 272 960,49 грн. задоволено,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 272 960,49 грн. заборгованості, в
тому числі: 126 119,86 грн. (сто двадцять
шість тисяч сто дев'ятнадцять гривень 86
копійок) - заборгованість за кредитом;
130 096,95 грн. (сто тридцять тисяч
дев'яносто шість гривень 95 копійок) -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 8 583,15 грн. (вісім
тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 15
копійок) - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом; 8
160,15 грн. (вісім тисяч сто шістдесят
гривень 15 копійок) - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентах
та 5 459,21 грн. (п'ять тисяч чотириста
п'ятдесят дев'ять гривень 21 копійка) -
судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення місцевого господарського суду
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

На думку апелянта місцевим
господарським судом під час прийняття
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального та процесуального
права, неправомірно відмовлено
скаржнику у задоволенні заяви про
зупинення провадження у справі, не
застосовано позовної давності щодо
стягнення пені та прийнято рішення у
судовому засіданні за відсутності
представника відповідача.

Позивачем у справі подано відзив на
апеляційну скаргу від 14.05.14, в якому він
просить залишити оскаржуване рішення
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення з підстав законності та
обґрунтованості рішення суду.

Відповідач участі свого
уповноваженого представника у
судовому засіданні не забезпечив,
причини неявки суду не повідомив, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце судового розгляду, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

На момент судового засідання будь -
яких заяв чи клопотань від відповідача
про відкладення розгляду справи до
суду не надходило.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 ГПК України
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для реалізації якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
вказаного представника, оскільки
наявних матеріалів справи є достатньо
для правильного вирішення даної
справи.

Представник позивача у судовому
засіданні навів свої доводи та
міркування.

Відповідно до ч.2 ст. 85 та ч.1 ст. 99 ГПК
України у судовому засіданні 16.06.14
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови Львівського
апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що рішення Господарського суду
Івано - Франківської області підлягає
частковому скасуванню, з огляду на
наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, 14.12.07 між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"Укрсиббанк" (правонаступником якого, у
зв'язку із зміною найменування банку є
Публічне акціонерне товариство
"Укрсиббанк") (Банк) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфотбуд-2"
(Позичальник) укладено кредитний
договір № 0 з додатками до нього,
що є невід'ємними частинами даного
договору. Вказаний договір підписаний
сторонами та скріплений печатками
(а.с.14-22).

Відповідно до умов укладеного договору
банк зобов'язався надати позичальнику,
а позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і,
повернути Банку (позивачу) кредит
(грошові кошти) на суму 254 240,00 грн. в
порядку і на умовах, визначених цим
договором (п.1.1 договору).

Надання кредиту здійснюється у
наступний термін: з 14.12.07. по 13.12.10 (п. п.
1.2.1. договору).

Згідно до п. п. 1.2.2. позичальник у
будь-якому випадку зобов'язаний
повернути кредит у повному обсязі в
терміни, встановлені графіком
погашення кредиту (Додаток № 1 до
договору), якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту, встановлений на
підставі додаткової угоди сторін або
до вказаного терміну (достроково)
відповідно до умов розділу 11 цього
договору на підставі будь-якого з п. п.
2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. договору.

Кредит надається шляхом зарахування
банком коштів на поточний рахунок
позичальника № 3000 в АКІБ
"УкрСиббанк", код Банку (МФО) 351005 для
подальшого використання за цільовим
призначенням згідно п. 1.5. кредитного
договору.

За користування кредитними коштами
встановлюєтьсявідсоткова ставка в
розмірі 16% річних, якщо не встановлена
інша ставка згідно умов цього договору
(п. п. 1.3.1 договору).

За користування кредитними коштами
понад встановлений договором строк
процентна ставка встановлюється в
розмірі 32% річних. Такий розмір ставки
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу позичальника за
договором. Нарахування та облік таких
відсотків банк здійснює відповідно до
умов цього договору та вимог чинного
законодавства України, зокрема
нормативних актів НБУ (п. п. 1.3.2.
договору).

В подальшому розмір відсоткової ставки
за користування кредитними коштами
змінився (18% річних), а також змінювався
графік та розмір погашення кредиту на
підставі відповідних додаткових угод
до кредитного договору, підписаних
обома сторонами. При цьому, остаточне
погашення відсотків повинно було
відбуватись не пізніше дати
остаточного повного повернення
кредиту.

Пунктами 1.3.3. кредитного договору
сторони домовились, що за умовами цього
Договору може бути встановлений новий
розмір відсоткової ставки за
користування кредитом у разі настання
будь-якої із обставин, передбачених
підпунктом "а" та/або "б" п. 9.2. Договору.

Пунктом 9.2 кредитного договору
передбачено, що в разі порушення
позичальником вимог п. 4.8 цього
договору (підпункт "а" п. 9.2) та/або
здійснення поточних
коливаньвідсоткових ставок за
вкладами та/або кредитами, або настання
змін у грошово-кредитній політиці НБУ
(наприклад, девальвація курсу гривні
до курсу долара США більш ніж на 5% у
порівнянні з курсом гривні до долара
США, встановленого НБУ на дату
укладення цього договору чи останнього
перегляду процентної ставки;
підвищення ставки на 3 (три) відсоткових
пункти по бланкових кредитах "овернайт"
НБУ з дати укладання цього договору чи
останнього перегляду процентної
ставки (підпункт "б" п. 9.2) банк протягом
дії цього договору може змінити розмір
процентної ставки в сторону
збільшення.

Згідно п. п. 9.2.1 кредитного договору
встановлено, що зміна розміру
вісоткової ставки відбувається шляхом
повідомлення позичальника та
направлення поштою на його адресу
відповідного рекомендованого листа
про встановлення нової відсоткової
ставки, із зазначенням її розміру та
дати початку дії такої ставки. Такий
новий розмір відсоткової ставки за цим
договором починає застосовуватись з
дати, що буде вказана у повідомленні
банку до позичальника, без укладення
сторонами відповідної угоди про
внесення змін до договору.

У разі незгоди із таким новим розміром
відсоткової ставки, позичальник
(відповідач) має право у строк не
пізніше останнього робочого дня, що
передує даті початку дії нової ставки,
вказаної у повідомленні банку,
достроково повернути банку (позивачу)
всю суму кредитних коштів, отриманих
за договором, сплатити йому в повному
обсязі плату за кредит та здійснити
інші платежі за договором.

З врахуванням п. п. 1.3.4 кредитного
договору, нарахування відсотків за цим
договором здійснюється щомісяця, в
останній робочий день поточного
місяця, методом "факт/360" відповідно до
вимог нормативно-правових актів НБУ та
чинного законодавства. Період
нарахування відсотків починається з
дня фактичного надання кредитних
коштів, якщо умовами п. п. 1.3.2, 1.3.3, 9.2
договору не передбачено іншу дату
початку нарахування процентів, а в
наступному - з першого календарного дня
поточного місяця, і закінчується
останнім календарним днем поточного
місяця.

Відповідно до п. п. 1.3.5 кредитного
договору позичальник зобов'язався
сплачувати відсоткиза договором в
строк - з 01 по 10 число (включно) кожного
місяця, наступного за тим, за який були
нараховані банком такі відсоткиза
користування кредитом. При цьому,
остаточне їх погашення повинно було
відбутись не пізніше дати остаточного
повного повернення кредиту.

Згідно абзацу 3 п. п. 1.2.2 кредитного
договору кредит вважається повернутим
в момент зарахування грошової суми в
повному обсязі на зазначений вище
рахунок.

Строк дії даного договору з дати
його укладання і до повного погашення
суми кредиту, плати за кредит та пені, у
разі її нарахування (п. 9.5 кредитного
договору).

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст. 11, ч.ч.1, 2 ст. 509
ЦК України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
До підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, належать
договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ч.1
ст.1054, ЦК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. А за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах ставляться.
При цьому, до виконання господарських
договорів застосовуються положення ЦК
України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Також ч.1 ст.530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що
банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав та надав
позичальнику грошові кошти.
Позичальник, натомість, не повернув
усі отримані за кредитним договором
кошти та відсотки за користування
кредитом всупереч умовам укладеного
договору. Доказів протилежного в
матеріалах справи не міститься. А
відтак, місцевим господарським судом
правомірно задоволено позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача сум
заборгованості, які виникли на
підставі кредитного договору: 126 119,86
грн. заборгованості по кредиту та 130 096,95
грн. заборгованості по відсотках за
користування кредитом. Правильність
розрахунку даних видів заборгованості
проведеного позивачем, судом
перевірена і визнана обгрунтованою.
При цьому, суд зазначає, що п.1.3.4
кредитного договору встановлено, що
відсотки нараховуються на суму
кредитних коштів, фактично наданих
банком і які є не повернуті
позичальником у власність банку
відповідно до умов договору.

Тобто відсотки нараховуються за
весь період фактичного неповернення
кредиту чи його залишку.

Разом з цим, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду не погоджується з
висновком місцевого господарського
суду стосовно задоволення позову в
частині стягнення пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
на суму 8 583,15 грн. оскільки така
заявлена та нарахована з порушенням
ч.6.ст.232 ГК України.

При цьому, суд апеляційної
інстанції керується наступним:

Постановою Пленуму ВГС України №14 від
17.12.13 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» (п.2.5) визначено,
що щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане. Його перебіг починається з
дня, наступного за останнім днем, в який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін.

З наведеного вбачається, що
шестимісячний період, за який могла
бути нарахована пеня, розпочався 14.12.10
(день наступний за останнім днем, в який
зобов'язання за кредитним договором по
поверненню суми кредиту мало бути
виконано і відповідно закінчився 14.06.11,
натомість скаржником розпочато
нарахування пені з 31.05.13, чим порушено
вимоги ч.6 ст.232 ГК України. А тому,
нарахована і пред"явлена до сплачення
пеня за несвоєчасного повернення
предмету за визначений в розрахунку до
заяви про збільшення позовних вимог
(а.с.56-62) період: з 31.05.13 по 28.11.13,
задоволенню не підлягає.

Разом з цим, зважаючи на вищенаведений
в розрахунку позивача період
нарахування пені і дату пред'явлення
позову 06.11.13, строк позовної давності не
був пропущений, проте як зазначено вище
в цій частині у позові слід відмовити з
інших підстав.

Стосовно дотримання позивачем
строків нарахування та пред'явлення
пені за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом, то
відповідно до п.п.1.3.4. та 9.5. кредитного
договору такі нараховуються і
сплачуються за весь період
користування кредитом, тобто до дати
його повного погашення.

Виходячи з цього, нарахування
позивачем пені за прострочку сплати
відсотків за користування кредитом з
31.05.13 по 28.11.13 та її розмір не суперечить
нормі частини шостої ст.232 ГК України,
оскільки по платі за кредит
зобов'язання не закінчилось на ці дати,
зважаючи що кредит на суму 126119,86 грн. не
був повернутий.

Щодо доводів апелянта, стосовно
неправомірної відмови місцевого
господарського суду у задоволенні
клопотання про зупинення провадження у
справі, то колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає наступне:

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Зупинення провадження у справі -
тимчасове й повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, які перешкоджають
подальшому руху процесу і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Причиною зупинення в даному випадку є
неможливість розгляду справи, що
знаходиться в провадженні
господарського суду, до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, яка
розглядається іншим судом.
Пов'язаність справ полягає в тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
випливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі. Ці обставини
повинні бути такими, що мають значення
для даної справи, при цьому,
неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Тобто, господарський суд не
може розглянути певну справу через
обмеженість своєї юрисдикції щодо
конкретної справи внаслідок
непідвідомчості, обмеженості
предметом позову, неможливості
розгляду тотожної справи, певної
черговості розгляду вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що скаржником не доведено
належним чином чому розгляд даної
справи неможливий до розгляду справи
про визнання недійсною додаткової
угоди № 1 від 30.04.08 до кредитного
договору № 0 від 14.12.07.

Разом з цим з матеріалів справи
вбачається, що рішення у справі №909/66/14
за позовом ТОВ "Будівельна компанія
"Комфортбуд-2" до ПАТ "УкрСиббанк" про
відмову в позові про визнання
недійсною Додаткової угоди № 1 від 30.04.08
до Кредитного договору № 0 від
14.12.07 на момент прийняття рішення
місцевим господарським судом у даній
справі було прийнято, доказів його
апеляційного оскарження в матеріалах
справи не міститься.

Пунктом 3.16 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.11 (із змінами та доповненнями)
визначено, що ст. 79 ГПК України
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі.
Зупинення провадження у справі з інших
підстав є неправомірним.

Враховуючи наведене судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, щодо відмови у задоволенні
клопотання скаржника про зупинення
провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ст. 103 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Стосовно доводів скаржника про
порушення судом процесуальних норм
внаслідок прийняття судового рішення
04.03.14 без участі представника
відповідача, то Львівським апеляційним
господарським судом встановлено, що
ухвала суду першої інстанції від 11.02.14
про відкладення розгляду справи на
04.03.14 була надіслана відповідачу 12.02.14 і
вручена його представнику 17.02.14, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.71).Відповідачем не надавалось
жодних клопотань про неможливість його
участі у призначеному судовому
засіданні чи про його відкладення.

Враховуючи вищенаведені обставини,
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.03.14
підлягає скасуванню лише в частині
задоволення позовних вимог що
стягнення з відповідача пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом в розмірі 8 583,15 грн. В цій
частині слід прийняти нове рішення: в
задоволенні позову відмовити.В решті
рішення суду першої інстанції є
правомірним.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.105 ГПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги апеляційний господарський суд
приймає постанову, у якій має бути
зазначено новий розподіл судових
витрат у разі скасування чи зміни
рішення. При цьому суд зазначає, що при
поданні апеляційної скарги про
скасування рішення суду першої
інстанції в повному обсязі, скаржник
сплатив лише 610 грн.00 коп. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,104, 105
Господарського процесуального кодексу
України,

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфортбуд-2"
задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду
Івано -Франківської області від 04.03.14 у
справі № 909/1311/13 в частині задоволення
позову стосовно стягнення з
відповідача пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом в
розмірі 8 583,15 грн. скасувати. В цій
частині прийняти нове рішення - в
позові відмовити.

3. Стягнути з ТОВ «Будівельна
компанія «Комфортбуд - 2» (76018, Івано -
Франківська область, с.Хриплин, вул.
Автоливмашівська, 5, ) на
користь ПАТ "УкрСиббанк" (пр.
Московський, 60, м. Харків, 61005; , АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, п/р
0113) 5287,54 судового збору за розгляд
справи в суді першої інстанції.

4. В решіт рішення місцевого
господарського суду залишити без змін.

5. Стягнути з ТОВ «Будівельна
компанія «Комфортбуд - 2» (76018, Івано -
Франківська область, с.Хриплин, вул.
Автоливмашівська, 5, ) в
доход державного бюджету України (МФО
банку 825014, Банк ГУДКСУ у Львівській
області ,УДКСУ у Личаківському районі
м. Львова, , рахунок
2006) 2033,77 грн. недоплаченого
судового збору за розгляд справив суді
апеляційної інстанції.

6. Стягнути з ПАТ "УкрСиббанк" (пр.
Московський, 60, м. Харків, 61005; , АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, п/р
0113) в доход державного бюджету
України (МФО банку 825014, Банк ГУДКСУ у
Львівській області ,УДКСУ у
Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) 85,83 грн.
судового збору за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції.

7. Місцевому господарському
суду видати відповідні накази.

8. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 16.06.14

Головуючий суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Марко Р.І.