ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 червня 2014 року Справа № 910/17771/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І.,

розглянувши матеріали касаційної
скаргиОб'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Добробут»на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
08.04.2014у справі№ 910/17771/13 Господарського
суду міста Києваза позовомОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Добробут»доПриватного
підприємства
«Шериф-Охорона»провизнання договору
недійсним, ціна позову 7788,33 грн.

ВстановиВ:

Перевіривши матеріали касаційної
скарги Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Добробут»
та доданих до неї документів, колегія
суддів дійшла висновку, що вона не може
бути прийнята Вищим господарським
судом України, оскільки не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Так, визначаючи розмір судового збору,
який підлягає сплаті до державного
бюджету, заявником не було враховано
наступне.

Згідно частини 2 статті 44
Господарського процесуального кодексу
України розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 р." № 719-VІІ від
16.01.2014 р. мінімальна заробітна плата на
2014 р. з 01.01.2014 р. встановлена в розмірі
1218,00 грн.

Підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
передбачено, що судовий збір за подання
касаційної скарги на рішення суду
встановлюється у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Абзац 1 частини 3 статті 6 Закону України
"Про судовий збір" встановлює за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Оскаржуючи прийняті у справі судові
акти, скаржник у касаційній скарзі
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 (якою
скасовано рішення місцевого
господарського суду) та прийняти нове
рішення.

Відтак, оскаржуючи постанову
апеляційного господарського суду,
скаржник зобов`язаний сплатити судовий
збір з позовної заяви, яка містить як
немайнові вимоги - про визнання
договору недійсним, так і майнову
вимогу - про стягнення сплаченої
позивачем суми коштів.

Відповідно до вищенаведеного чинного
законодавства та враховуючи суму
стягнення, яку просить скаржник
стягнути з відповідача у даній справі,
судовий збір становить немайнового
характеру 852,60 грн., майнового характеру
913,50 грн.

За таких обставин, додане до матеріалів
касаційної скарги платіжне доручення
№ 255 від 24.04.2014 про
перерахування скаржником судового
збору в сумі 913,50 грн. за подання
касаційної скарги не може бути визнане
судом належним доказом сплати судового
збору у встановленому законодавством
розмірі.

Відповідно до пункту 4 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Окрім того, відповідно до статті 110
Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга може
бути подана протягом двадцяти днів з
дня набрання судовим рішенням
апеляційного господарського суду
законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 105 цього
Кодексу постанова апеляційної
інстанції набирає законної сили з дня
її прийняття.

З врахуванням правил частини 3 статті 50
та частин 3, 4 статті 51 цього Кодексу
щодо встановлення, обчислення та
закінчення процесуальних строків
перебіг процесуального строку,
обчислюваного роками, місяцями або
днями, починається наступного дня
після календарної дати або настання
події, якими визначено його початок; у
випадках, коли останній день строку
припадає на неробочий день, днем
закінчення строку вважається перший
наступний за ним робочий день;
процесуальна дія, для якої встановлено
строк, може бути вчинена до 24-ї години
останнього дня строку.

Відповідно до приписів Господарського
процесуального кодексу України щодо
закінчення процесуального строку
обчислюваного днями, строк на
касаційне оскарження постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014,
закінчився 28.04.2014.

Згідно штампу канцелярії Київського
апеляційного господарського суду,
касаційну скаргу №27 від 30.04.2014 подано
30.04.14, тобто з пропуском процесуального
строку, встановленого законом для її
подання.

Відповідно до частини 1 статті 53
Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
може за заявою сторони відновити
пропущений строк в разі наявності
поважних обставин пропуску цього
строку.

Клопотання про відновлення
пропущеного строку для подання
касаційної скарги Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку «Добробут» не заявлено.

Подання касаційної скарги після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
відновлення цього строку, відповідно
до пункту 5 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для повернення
касаційної скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 50, 51, 53, 86, 108, 111, пунктами 4, 5,
частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Добробут» на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 у справі
№ 910/17771/13 Господарського суду міста
Києва повернути без розгляду.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л. Рогач