номер провадження справи 8/34/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014
Справа № 908/928/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Промтехобладнання" (49075, м.
Дніпропетровськ, вул. Житомирська, 30,
поштова адреса: 49130, м. Дніпропетровськ,
вул. Березинська, 80)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя,
вул. Діагональна, 11)

про стягнення 115200 грн. основного боргу
за договором № 608 від 20.09.2013 р., 1145 грн. 69
коп. річних процентів, 1039 грн. 57 коп.
втрат від інфляції грошових коштів

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Бугрим А.Г., дов. № 1 від 10.04.2014
р.

Відповідача - Сиваш А.М., дов. № 18-191 від
17.12.2013 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення
115200 грн. основного боргу за договором №
608 від 20.09.2013 р., 1145 грн. 69 коп. річних
процентів, 1039 грн. 57 коп. втрат від
інфляції грошових коштів.

Розгляд справи призначений на 17.04.2014 р.,
відкладався до 16.05.2014 р., до 29.05.2014 р. за
клопотанням відповідача. Строк
вирішення справи продовжено
відповідно до ст. 69 ГПК України. Вступну
та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 29.05.2014 р.

Позивач підтримує позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
відповідно до ст. ст. 216, 218, 224, 229, 232 ГК
України, ст. 625 ЦК України. В
обґрунтування вимог вказує, що на
виконання умов договору постачання №
608, укладеного з відповідачем 20.09.2013 р.,
за видатковою накладною № 88 від 23.09.2013
р. поставив останньому товар на
загальну суму 115200 грн. Згідно умов
договору покупець зобов'язаний
сплатити за фактичну кількість
поставленого товару протягом 35
календарних днів за умови виконання
постачальником п. 4.1.1, 4.1.5 - 4.1.7 договору.
Всі умови постачальником виконані в
строк. Строк оплати за договором
закінчився 28.10.2013 р. Зобов'язання щодо
оплати отриманого товару відповідач не
виконав, внаслідок чого за ним склалася
заборгованість в сумі 115200 грн. У
відповідності до ст. 625 ЦК України до
стягнення заявлено 1145 грн. 69 коп. річних
процентів, нарахованих за період з
29.10.2013 р. по 26.02.2014 р., та 1039 грн. 57 коп.
втрат від інфляції грошових коштів,
нарахованих за період з листопада 2013 р.
по січень 2013 р. Позивач просить
стягнути з товариства «Запорізький
завод феросплавів» 115200 грн. основного
боргу за договором № 608 від 20.09.2013 р., 1145
грн. 69 коп. річних процентів, 1039 грн. 57
коп. втрат від інфляції грошових
коштів.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
визнав. У відзиві на позов зазначає, що
при прийманні товару 24.09.2013 р. за якістю
та комплектністю встановлено, що товар
недоброякісний, а саме одна із засувок
30ч 530бр ДУ 600 раніше була у користуванні
(акт приймання запірної арматури за
якістю та комплектністю № 2358), у зв'язку
з чим накладну № 88 від 23.09.2013 р. належним
чином не оформлено та запропоновано
позивачу здійснити заміну товару.
Відповідно до п. 3.5. договору у разі
складання акту про невідповідну якість
товару згідно п. 7.2. цього договору,
операція з поставки вважається
нездійсненою і не підлягає
відображенню в бухгалтерському обліку.
Усі первинні документи (рахунок,
видаткова накладна, податкова
накладна), що надані позивачем разом з
товаром, не приймаються до виконання
відповідачем та повертаються разом з
неякісним товаром. У встановлений
строк позивач замінив товар. Однак
первинні документи, зазначені у п. 4.1.1.
договору позивачем не надані. Згідно 2
речення 2 абзацу п. 3.5 договору, разом із
поставкою товару постачальником
надаються документи відповідно до п. 4.1.
договору. Статтею 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. У даному випадку належним
доказом мали бути рахунок та накладна
виставлені у дату коли здійснена
заміна. Відповідач зазначає, що в
матеріалах, наданих позивачем,
відсутні докази, які б підтверджували
факт надання до ПАТ "Запорізький завод
феросплавів" рахунку, виставленого за
поставлений товар. Відсутність
вручення рахунку свідчить про
невиконання позивачем п. 4.1.1 договору.
Відповідно до п. 1 ст. 614 ЦК України
відповідальність особи наступає лише
за наявності її вини, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Проте вина відповідача відсутня,
оскільки момент для сплати грошових
коштів за поставлений товар не настав у
зв'язку з невиконанням позивачем п.п.
3.5., 4.1. договору. Таким чином, доки
позивач не виконає зобов'язання
передбачені п.п. 3.5., 4.1. договору, він
позбавляється права вимоги оплати за
товар.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що 20.09.2013 р. Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельний дім «Промтехобладнання»
(постачальник, позивач по справі) та
Публічним акціонерним товариством
«Запорізький завод феросплавів»
(покупець, відповідач по справі)
укладено договір постачання № 608, за
умовами якого постачальник
зобов'язався поставити, а покупець
прийняти та оплатити продукцію в
асортименті та за цінами, вказаними у
додатках та додаткових угодах до цього
договору, які є його невід'ємною
частиною. Порядок розрахунків
узгоджено сторонами п. 5.1 договору, яким
передбачено, що покупець здійснює
оплату за фактичну кількість
поставленого товару протягом 35-ти
календарних днів тільки за умови
виконання постачальником п. 4.11, 4.1.5 - 4.1.7
цього договору.

Пунктом 4.1.1 договору передбачений
наступний перелік
товаросупроводжувальних документів в
оригіналі, оформлених державною мовою,
які постачальник зобов'язаний надати
покупцеві разом з поставкою товару: 1)
рахунок, накладна на відпуск товару,
оформлені відповідно до вимог п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку від 24.05.1995 р. №
88; 2) податкова накладна, оформлена
відповідно до вимог ст..ст. 187, 201 ПК
України, Порядку заповнення податкових
накладних № 137 від 01.11.2011 р.; 3) копія
сертифікату якості виробника товару; 4)
копія сертифікату походження товару
СТ1 (у разі необхідності); 5) у разі якщо
товар підлягає сертифікації -
гігієнічний, екологічний сертифікат; 6)
товарно-транспортну накладну форми №
1-ТН.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 608 від 20.09.2013
р. за видатковою накладною № 88 від
23.09.2013 р. позивачем поставлено
відповідачу товар на суму 115200 грн., який
отримано відповідачем, про що свідчить
підпис уповноваженої особи
відповідача на зазначеній накладній та
довіреність № 819 від 20.09.2013 р.

Як свідчить позивач, в порушення умов
договору відповідач в узгоджені строки
зобов'язання щодо оплати отриманого
товару не виконав. Згідно
представленого позивачем розрахунку
за останнім склалася заборгованість в
розмірі 115200 грн.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідач заперечує отримання від
позивача переліку документів,
передбачених п. 4.1.1 договору № 608 та
вказує, що внаслідок заміни останнім
частини товару, який виявився
неякісним, позивачем повернуто і
товаросупроводжувальні документи. В
обґрунтування заперечень за позовом
відповідач посилається на акт № 2358 від
23.09.2013 р. приймання продукції, складений
в односторонньому порядку
представниками товариства
«Запорізький завод феросплавів», в
якому зафіксовано факт поставки
неякісної продукції. Позивач заперечив
факт заміни поставленого товару та
зазначив, що відповідач не інформував
його про відхилення в якості в порядку,
передбаченому п.п. 3.4. - 3.5. договору № 608.

Доводи відповідача суд вважає
надуманими та зазначає наступне:
сторони в розділі 7 договору погодили,
що приймання товару за якістю
здійснюється покупцем на його складі
відповідно до вимог Інструкції П-7 «Про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
якістю», затвердженої Постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 15 червня 1965р. За вимогами п.16
Інструкції П-7 отримувач при виявленні
недоброякісної продукції зобов'язаний
викликати для участі в прийманні
товару та складанні двостороннього
акту представника відправника. Також
розділом 3 договору № 608 передбачені
певні дії постачальника та покупця у
разі поставки неякісного товару.

Відповідач не надав доказів на
підтвердження обставин, про які
зазначає, та не довів факту порушення
постачальником (позивачем по справі)
строків передачі
товаросупроводжувальних документів.

Також, безпідставними суд знаходить
доводи відповідача в обґрунтування
заперечень, що накладна № 88 від 23.09.2013 р.
не містить печатки одержувача, тому не
доводить факт отримання товару.
По-перше, факт отримання товару
покупцем двох засувок є підтвердженим,
в тому числі і доданими відповідачем
документами.

По-друге, з приписів ч. 2 ст. 664 ЦК України
слідує, що якщо з договору
купівлі-продажу не випливає обов'язок
продавця доставити товар або передати
товар у його місцезнаходженні,
обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент здачі товару перевізникові або
організації зв'язку для доставки
покупцеві. Відповідно до п. 6.3 договору
за товарно-транспортною накладною ПТО
№ 230913 від 23.09.2013 р. товар передано
організації перевізнику та прийнято
відповідачем, про що свідчить підпис
уповноваженої особи товариства
«Запорізький завод феросплавів»,
скріплений печаткою.

Як вказує позивач та підтверджується
матеріалами справи, останній
неодноразово звертався до відповідача
з вимогою сплатити заборгованість за
товар, отриманий відповідно до
договору № 608 від 20.09.2013 р. Суд зазначає,
що до розгляду справи у господарському
суді відповідачем зауважень щодо
неотримання супровідних документів на
поставлену продукцію не надавалось.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо оплати
товару у обумовлений договором термін
не виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору (п.5.1
договору). Оскільки відповідач не надав
суду доказів сплати боргу позивачу,
заявлені вимоги не спростував, суд
вважає, що вимоги про стягнення
основного боргу в сумі 115200 грн.
обґрунтовані, підтверджені доданими
розрахунками та матеріалами та
підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
оскільки судом встановлено, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язань по оплаті отриманого
товару, вимоги про стягнення річних
процентів в сумі 1145 грн. 69 коп.,
нарахованих за період з 29.10.2013 р. по
26.02.2014 р., та втрат від інфляції грошових
коштів в сумі 1039 грн. 57 коп., нарахованих
за період з листопада 2013 р. по січень 2014
р., суд вважає обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовано
вищевикладеним.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача, в тому числі витрати на
оплату послуг адвоката в розмірі 3000
грн.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст. 526, 692, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запорізький завод
феросплавів» (69035, м.Запоріжжя, вул.
Діагональна, 11, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Промтехобладнання" (49075, м.
Дніпропетровськ, вул. Житомирська, 30,
) 115200 (сто п'ятнадцять тисяч
двісті) грн. основного боргу, 1145 (одна
тисяча сто сорок п'ять) грн. 69 коп.
річних процентів, 1039 (одна тисяча
тридцять дев'ять) грн. 57 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 5347 (п'ять
тисяч триста сорок сім) грн. 72 коп.
судових витрат. Видати наказ.

Повне рішення складено 04 червня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова