м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед»
до Приватного підприємства
про визнання договору укладеним
Суддя Пригунова А.Б.
від позивача: Половолов В.О.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного підприємства
«Єврофрукт» про визнання укладених
договору про постачання теплової
енергії у гарячій воді та технічне
обслуговування і утримання внутрішньо
будинкових інженерних систем ЦО та їх
абонентських уводів № БН між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед» та
Приватним підприємством «Єврофрукт»
від 10.10.2012 р. в редакції позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням
відповідача від укладення з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед», яке є
балансоутримувачем теплової мережі,
договору про постачання теплової
енергії у гарячій воді у приміщення,
яке належить відповідачу.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.11.2013 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на 18.12.2013
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Склад суду у даній справі змінювався.
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 17.03.2014 р. справу №
зв'язку з відпусткою судді Пригунової
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 р. розгляд даної справи
призначено у судовому засіданні на
28.04.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед» подало
заяву про зміну предмету позову, у якій
просить вважати укладеним договір про
постачання теплової енергії у гарячій
воді та технічне обслуговування і
утримання внутрішньо будинкових
інженерних систем центрального
опалення та їх абонентських уводів №
б/н між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед» та
Приватного підприємства «Єврофрукт»
від 10.10.2012 р. в редакції позивача та
додатки №№ 1,2, 3 до договору, що є його
невід'ємною частиною.
Розпорядженням Виконуючого обов'язки
Голови Господарського суду міста Києва
судді Пригуновій А.Б. для подальшого
розгляду у зв'язку з виходом з
Розгляд справи переносився в порядку
ст. 77 Господарського процесуального
Розглянувши заяву позивача про зміну
предмету позову, яка надійшла до
Господарського суду міста Києва 28.04.2014
р., суд відзначає, що відповідно до ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України до початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
Відповідно до п. 3.12. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" право позивача на
зміну предмета або підстави позову
може бути реалізоване лише до початку
розгляду господарським судом справи по
суті та лише у суді першої інстанції
шляхом подання до суду відповідної
письмової заяви, яка за формою і
змістом має узгоджуватися із статтею 54
Господарського процесуального кодексу
України. Під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення.
При цьому, відповідно до п. 3.8. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" в разі
зміни складу суду (в тому числі з
одноосібного на колегіальний, навіть
якщо до складу колегії суддів входить
суддя, який раніше одноособово
розглядав дану справу) розгляд справи
Тож, приймаючи до уваги, що заява
позивача про зміну предмету позову не
суперечить нормам ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, суд
прийняв її до розгляду та задовольнив.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги з урахуванням
заяви про зміну предмету позову.
Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, вимог суду не виконав, про
поважні причини неявки суду не
При цьому суд відзначає, що ухвали суду
направлялись відповідачу на вказану в
позовній заяві та витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців адресу та
повернуті до Господарського суду міста
Києва у зв'язку з відсутністю адресата.
Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у разі, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.
Приймаючи до уваги, що учасники
провадження у справі були належним
чином повідомлені про дату та час
судового засідання, враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
та зважаючи на те, що від учасників
провадження не надходило будь-яких
клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, суд
вважає, що неявка у судове засідання
представників сторін не є перешкодою
для прийняття рішення у даній справі.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем,
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 11.06.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед», Приватне
підприємство «Єврофрукт» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Міжнародна
виробнича компанія Насосхолодмаш» є
співвласниками будівлі загальною
площею 963, 94 кв.м. по бульвару Верховної
Ради, 12, літера А у місті Києві.

Відповідно до договору купівлі-продажу
нежилих приміщень комунальної
власності № 1217 від 16.11.2007 р. Товариство
з обмеженою відповідальністю «Діамед»
є власником нежилих приміщень площею
100, 1 кв.м. по бульвару Верховної Ради, 12,
літера А у місті Києві.

За договорами купівлі-продажу нежилих
приміщень № 169 та № 170 від 15.10.2004 р.
Приватному підприємству «Єврофрукт»
належать на право власності нежилі
приміщення площею 363, 4 кв.м. та 354, 7 кв.м.
по бульвару Верховної Ради, 12, літера А
у місті Києві.

За договором купівлі-продажу нежилих
приміщень № 817 право власності на
нежитлові приміщення площею 204, 3 кв.м.
по бульвару Верховної Ради, 12, літера А
у місті Києві належить Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Міжнародна виробнича компанія
Насосхолодмаш».

03.12.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Євро-Реконструкція»
укладено договір на постачання
теплової енергії у вигляді гарячої
води за адресою: м. Київ, бульвар
Верховної Ради, 12 у період з 01.12.2012 р. до
30.11.2013 р. та на кожен наступний рік у
разі відсутності заперечень сторін.

Відповідно до листа № 09/РДГ-21 від 19.10.2012
р. договори на постачання теплової
енергії укладаються з власниками
(балансоутримувачами) теплових пунктів
та, крім того, в нежитловій будівлі по
бульвару Верховної Ради, 12, літера А у
місті Києві для кожного приміщення
відсутні окремі управління подачі
теплоносія.

01.11.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міжнародна
виробнича компанія Насосхолодмаш»
укладено договір № 1/12-Т про постачання
теплової енергії у гарячій воді та
технічне обслуговування і утримання
внутрішньобудинкових інженерних
систем централізованого опалення та їх
абонентських уводів щодо приміщення,
яка належить на праві власності
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Міжнародна
виробнича компанія Насосхолодмаш»
опалювальною площею 204, 3 кв.м. від
загальної площі 1 317, 1 кв.м. по бульвару
Верховної Ради, 12, літера А у місті
Києві).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
зазначає, що оскільки Приватне
підприємство «Єврофрукт» є
співвласником нежитлової будівлі по
бульвару Верховної Ради, 12, літера А у
місті Києві до його обов'язків
належить, зокрема, підтримання в
належному стані приміщень, що належать
відповідачу на праві спільної
часткової власності та, відповідно,
підтримання в належному стані
обладнання тепломереж.

Нормативно обґрунтовуючи заявлені
вимоги, позивач посилається на
положення ст. 24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» за умовами
якого балансоутримувач має право,
зокрема, укладати договори на надання
житлово-комунальних послуг та
відзначає, що оскільки Приватне
підприємство «Єврофрукт» є
співвласником нежитлової будівлі по
бульвару Верховної Ради, 12, літера А у
місті Києві, останнє зобов'язане
відшкодовувати вартість спожитої
теплової енергії.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Власність
зобов'язує.

Згідно зі ст. 320 Цивільного кодексу
України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу
України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За приписами ст. 355 Цивільного кодексу
України майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
майно). Спільна власність вважається
частковою, якщо договором або законом
не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

У відповідності до ст. 356 Цивільного
кодексу України власність двох чи
більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Статтею 360 Цивільного кодексу
встановлено, що співвласник відповідно
до своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів
(обов'язкових платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначається Законом України
«Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» до
житлово-комунальних послуг
відносяться комунальні послуги
(централізоване постачання холодної
води, централізоване постачання
гарячої води, водовідведення (з
використанням внутрішньобудинкових
систем), газо- та електропостачання,
централізоване опалення, а також
вивезення побутових відходів тощо);
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Як зазначається в ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
особливими учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є
балансоутримувач та управитель, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» власник
має право тримати на балансі та
управляти належним йому майном. У разі
спільної власності кількох
співвласників рішення щодо утримання
на балансі та/або управління майном
приймається відповідно до закону.

За приписами ст. 24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач має право
здійснювати функції утримання на
балансі переданого йому за договором з
власником майна та управляти їм чи
передавати за договором повністю або
частково функції управління
управителю, укладати договори на
надання житлово-комунальних послуг.

Як вбачається зі змісту договору
купівлі-продажу нежилих приміщень
комунальної власності № 1217 від 16.11.2007 р.
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Діамед» належать
приміщення загальною площею 100, 1 кв.м. -
приміщення площею 94, 80 кв.м. (група
приміщень № 6) та місця спільного
користування площею 5, 30 кв.м. по
бульвару Верховної Ради, 12, літера А у
місті Києві.

Також на підставі наявних у справі
доказів та пояснень сторін судом
встановлено, що на балансі Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
знаходиться тепловий пункт будівлі по
бульвару Верховної Ради, 12, літера А у
місті Києві, про що зокрема
зазначається в рішенні Господарського
суду міста Києва від 20.11.2013 р. у справі №
910/17474/12 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Діамед" до
Приватного підприємства "Єврофрукт",
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
виробнича компанія "Насосхолодмаш" про
стягнення 87 635, 24 грн.

Позивач звертався до відповідача з
пропозицією про укладення договору про
постачання теплової енергії у гарячій
воді та технічне обслуговування і
утримання внутрішньобудинкових
інженерних систем централізованого
опалення та їх абонентських уводів
стосовно належних відповідачу на праві
власності приміщень, що
підтверджується листом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Діамед" №
112 від 27.03.2013 р.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного
кодексу України правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Згідно зі ст. 181 Господарського кодексу
України господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках. Сторона,
яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір
відповідно до вимог частини першої
цієї статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 277 Господарського кодексу
України аоненти користуються енергією
з додержанням правил користування
енергією відповідного виду. Правила
користування енергією, якщо інше не
передбачено законом, затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Правилами
можуть бути передбачені типові
договори постачання окремих видів
енергії. Абонент має право відпускати
енергію приєднаним до його мереж
вторинним споживачам (субабонентам). У
цьому випадку субабоненти укладають
договір енергопостачання з абонентом і
мають права та несуть обов'язки
абонента, а абонент має права та несе
обов'язки енергопостачальника. Абонент
зобов'язаний повідомити перелік
субабонентів енергопостачальнику,
який має право контролю енергомереж і
приладів субабонентів та право
контролю за додержанням субабонентами
правил користування енергією.
Відповідальність за порушення правил
користування енергією встановлюється
законом.

Статтею 187 Господарського кодексу
України визначено, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору. День набрання
чинності рішенням суду, яким вирішено
питання щодо переддоговірного спору,
вважається днем укладення
відповідного господарського договору,
якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно зі 14 Цивільного кодексу України
Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

За приписами ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Нормами ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин.

Відповідно до п. 36 Інформаційного листа
«Про деякі питання практики
застосування норм Цивільного та
Господарського кодексів України» №
01-8/211 від 07.04.2008 р. суд вправі
задовольнити позов про спонукання
укласти договір лише в разі, якщо
встановить, що існує правовідношення, в
силу якого сторони зобов'язані укласти
договір, але одна із сторін ухилилася
від цього. Тому в резолютивній частині
рішення, яким задовольняється позов
про спонукання укласти договір, слід
вказувати на те, що спірний договір є
укладеним.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Тож, здійснивши оцінку наявних у справі
доказів за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, приймаючи до уваги, що
Приватне підприємство «Єврофрукт» є
співвласником нежитлової будівлі по
бульвару Верховної Ради, 12, літера А у
місті Києві, з огляду на відсутність
окремих рамок управління подачі
теплоносія у вказаному приміщення до
кожного з приміщень, враховуючи
укладення договору балансоутримувачем
теплової мережі - Товариством з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
договору з енергопостачальною
організацією - Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Євро-Реконструкція», суд дійшов
висновку, що відповідач, як співвласник
нежитлової будівлі по бульвару
Верховної Ради, 12, літера А у місті
Києві, в силу положень Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
зобов'язаний приймати участь в
утриманні вказаної будівлі та
відшкодовувати вартість теплової
енергії, що поставляється пропорційно
площі, яка належить Приватному
підприємству «Єврофрукт» на праві
власності.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами
ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
суть якого полягає у обґрунтуванні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, своїх вимог і
заперечень поданими суду доказами, які
господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед».

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із
заявлених позивачем вимог та наявних у
справі доказів, суд дійшов висновку про
задоволення позову.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед»
задовольнити.

2. Визнати укладеним договір про
постачання теплової енергії у гарячій
воді та технічне обслуговування і
утримання внутрішньо будинкових
інженерних систем ЦО та їх
абонентських уводів між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
(04211, м. Київ, вул. Приозерна, 2, ) та Приватним підприємством
«Єврофрукт» (03105, м. Київ, вул. Волинська,
34/1, ) та додатки №№ 1, 2, 3
до договору в наступній редакції:

«Договір ро постачання теплової
енергії у гарячій воді та технічне
обслуговування і утримання
внутрішньобудинкових інженерних
систем ЦО та їх абонентських уводів

м. Київ 10 жовтня 2012 року

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед» в особі
генерального директора Шмаюна
Костянтина Миколайовича, що діє на
підставі статуту, надалі підприємство,
з одного боку, та Приватне підприємство
«Єврофрукт» - споживач, в особі
директора Ель- Абед Хайтам Мохаммад, що
діє на підставі статуту, надалі торони,
уклали цей договір про наступне:

1. Предмет Договору

1.1 Предметом цього Договору є
постачання, користування та своєчасна
сплата в повному обсязі спожитої
теплової енергії у гарячій воді та
експлуатаційних витрат,
обслуговування та утримання
внутрішньобудинкових інженерних
систем ЦО та їх абонентських уводів в
нежилому приміщенні за адресою: м, Київ,
бульвар Верховної Ради, 12.

1.2 Опалювальна площа Споживача
становить: 716,1 м.кв тобто 61,87 в
відсотковому відношенні до всієї
опалювальної площі (1317,1м.кв).будинку.

2. Зобов'язання Сторін

2.1 При виконанні умов цього
Договору, а також вирішенні всіх
питань, що необумовлені цим Договором,
Сторони зобов'язуються керуватися
тарифами, затвердженими Київською
міською держадміністрацією,
Положенням про
Держенергоспоживнагляд, Правилами
користування тепловою енергією,
Правилами технічної експлуатації
тепловикористовуючих установок і
теплових мереж (далі Правила),
нормативними актами з питань
користування та взаєморозрахунків за
енергоносії, чинним законодавством
України.

2.2 Підприємство зобов'язується:

2.2.1 Постачати теплову енергію у
вигляді гарячої води на потреби
опалення в період опалювального
сезону, в кількості та обсягах, що
відповідають технічній документації
будинку та площі, займаній Споживачем.

2.2.2 Підтримувати середньодобову
температуру теплоносія у
внутрішньобудинкових інженерних
системах ЦО згідно з температурним
графіком, затвердженим Київською
міською держадміністрацією.

2.2.3 Проводити засобами
Підприємства технічне обслуговування
внутрішньобудинкових систем опалення,
абонентських уводів згідно з доданою
калькуляцією.

2.2.4 В разі зміни тарифів повідомляти
Споживача у п'ятиденний термін з дня
отримання Розпорядження
Держадміністрації м. Києва про їх
змінення.

22.5 Своєчасно письмово сповіщати
Споживача про зміни юридичної адреси,
банківських реквізитів тощо, та при
необхідності переукласти Договір, або
внести до нього зміни чи доповнення.

2.3 Споживач зобов'язується:

2.3.1 Додержуватися кількості
споживання теплової енергії по кожному
параметру в обсягах, які визначені у
Договорі, не допускаючи їх перевищення.

2.3.2 Виконувати умови та порядок
оплати в обсягах і терміни, які
передбачені в Договорі.

2.3.3 За самовільне підключення
систем теплоспоживання, підключення їх
перед приладами обліку теплової
енергії, сплачувати Підприємству
5-кратну вартість, враховуючи тарифну,
за кількість енергії спожитої таким
чином.

2.3.4 Своєчасно та в повному обсязі
вносити плату за спожиту теплову
енергію та технічне обслуговування
теплосистем на розрахунковий рахунок
Підприємства.

2.3.5 Забезпечувати безперешкодний
цілодобовий доступ персоналу
Підприємства до теплокамер,
теплопунктів, тепловикористовуючих
установок та приладів обліку теплової
енергії для виконання своїх службових
обов'язків.

2.3.6 При наявності заборгованості
за отримані послуги в забезпечення
тепловою енергією сплачувати всю суму
боргу до закінчення опалювального
сезону.

2.3.7 Усі реконструкції систем
теплопостачання приміщень
(перенесення, встановлення додаткової
кількості опалювальних приладів їх
заміна на інші, перепланування
внутрішньобудинкової розводки систем
ЦО і т. п.) Споживач повинен виконувати
після узгодження з Підприємством та
неухильно додержуватись діючих правил
користування тепловою енергією та
відповідним обладнанням.

2.3.8 За несвоєчасну сплату
передбачених цим Договором нарахувань
Споживач сплачує на користь
Підприємства пеню в розмірі 0,1% від суми
прострочених платежів за кожний день
прострочки, розмір якої встановлений
законодавством України, для суб'єктів
господарювання, що належать до
державного сектору економіки.

3. Права Сторін

3.1 Підприємство має право:

3.1.1 Вимагати від Споживача
виконання умов цього Договору.

3.1.2 Частково або повністю
відключити тепловикористовуюче
обладнання Споживача в разі:

3.1.3 Несвоєчасної сплати коштів за
надану теплову енергію в гарячій воді,
встановленої Додатком № 1 до цього
Договору;

3.1.4 Інших дій Споживача,
порушуючих умови цього Договору, та
діючих правил, з умовами припинення
подачі теплової енергії згідно з
Додатком №3 до Договору;

3.1.5 Після попередження Споживача
на підставі попередження
енергопостачальної організації,
припиняти подачу теплової енергії на
термін погоджений з АК „Київенерго" з
Держадміністрацією м. Києва, для
виконання передбачених графіком
випробувань теплових - мереж, їх
поточних та капітальних ремонтів,
профілактики та ремонту обладнання
джерел тепла. Крім того в разі
необхідності, припинення
теплопостачання можливе впродовж: року
на термін до 3-х діб з метою недопущення
або усунення технологічних порушень в
системах теплопостачання.

3.1.6 Змінювати тарифи на теплову
енергію згідно з Розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації, повідомивши Споживача
про це письмово.

3.1.7 Змінювати тарифи по
забезпеченню технічної експлуатації
внутрішньо будинкових мереж ЦО,
абонентських уводів та технічного
обслуговування вузла обліку теплової
енергії після погодження з Споживачем.

3.2. Споживач має право:

3.2.1 Вимагати від Підприємства
виконання умов цього Договору.

3.2.2 Вимагати поновлення
теплопостачання своїх об'єктів після
усунення порушень, якщо подачу
теплової енергії було припинено
(обмежено) без розірвання цього
Договору.

3.2.3 Вимагати від Підприємства
обґрунтування підстав підвищення
тарифів на технічну експлуатацію
внутрішньобудинкових мереж ЦО,
абонентських уводів та технічного
обслуговування вузла обліку теплової
енергії.

4. Відповідальність Сторін

4.1 Підприємство несе
відповідальність за:

4.1.1 Невиконання умов Договору.

4.1.2 Технічний стан приладів обліку
та своєчасне зняття показників (за
умови наявності лічильника), своєчасне
проведення ремонту тепло лічильника в
залежності від технічної несправності
- від 10 до 20 днів.

4.1.3 Порушення безперебійного
постачання теплової енергії, при
виконанні Споживачем своїх зобов'язань
за умовами Договору.

4.1.4 Не правильність застосування
тарифів та достовірність нарахувань за
фактично надану теплову енергію
Споживачу, та при обслуговуванні
внутрішньобудинкових мереж ЦО,
абонентських уводів та технічного
обслуговування вузла обліку теплової
енергії.

4.1.5 Не виконання Правил,
нормативних чи галузевих актів чинного
законодавства України щодо
взаєморозрахунків за енергоносії та
обслуговування.

4.2 Споживач несе відповідальність
за:

4.2.1 Невиконання умов цього
Договору.

4.2.2 Самовільний зрив пломб,
встановлених енергопостачальною
організацією та їх цілісність згідно з
діючими Правилами користування
тепловою енергією. В такому разі
споживач несе відповідальність яка
передбачена за самовільне підключення
до теплових мереж пунктом 2.3.3 цього
Договору.

4.2.3 Недостовірність інформації,
необхідної для оформлення та виконання
Договору.

4.2.4 Перешкоджання або
несвоєчасний допуск до елементів
систем теплопостачання на території
Споживача працівників Підприємства
при виконанні ними своїх службових
обов'язків.

4.2.5 Зберігання приладів обліку
(при розташуванні приладів на
території Споживача).

4.2.6 Проведення самовільного
спорожнення внутрішньобудинкової
системи теплопостачання будинку від
теплофікаційної води.

4.3 Форс-мажор

4.3.1 Сторони звільняються від
відповідальності за часткове або повне
невиконання своїх зобов'язань, якщо
воно є результатом дії обставин
непереборної сили. В такому разі строк
виконання за ним Договором
відкладається на період існування
таких обставин. У випадку існування
обставин непереборної сили більше
трьох місяців кожна з Сторін може
письмово повідомити іншу Сторону про
розірвання Договору, з обов'язковим
проведенням розрахунків за спожиту
теплову енергію.

4.3.2 Сторона, для якої виконання
зобов'язань стало неможливим внаслідок
дії обставин непереборної сили,
повинна письмово про початок, можливий
строк дії таких обставин негайно, але
не пізніше п'яти календарних днів.

5. Порядок вирішення спорів

5-1 Спори Сторін, пов'язані з укладанням,
зміною, виконанням та розірванням
цього Договору, регулюються діючими
Правилами, обміном листами
(телеграмами, факсами і т. ж_і.
укладенням додаткових угод, а також
іншими необхідними заходами.
Пропозиції по імтні договірних величин
теплопостачання надаються Сторонами
не пізніше ніж за ЗО тнів до початку
кварталу.

5.2 Кожна зі Сторін зобов'язується
розглянути претензії, скарги,
пропозиції іншої Сторони та вжити
необхідних заходів щодо їх
врегулювання на взаємній основі.

5.3 Після закінчення ЗО днів з
моменту одержання претензії
Стороною-відповідачем, та при
недосягненні згоди, сторони можуть
звернутися для вирішення спору до
Господарського суду м. Києва.

6. Термін дії Договору

6.1 Цей Договір набирає чинності з 10
жовтня 2012 року, та діє до 10 жовтня 2015
року.

6.2 Договір припиняє свою дію у
випадках: закінчення строку на який він
був укладений; взаємної згоди сторін
про його припинення; прийняття рішення
Господарським судом; у випадках
передбачених п. 4.3.1 цього Договору;
ліквідації Сторін.

6.3 Припинення дії Договору не
звільняє Споживача від обов'язку
повної сплати спожитих за угодою
послуг до моменту звільнення
приміщення та передачі його за актом
іншому споживачу (орендарю, власнику
або балансоутримувачу приміщення).

6.4 Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із Сторін.

7. Інші умови

7.1 Для постійного зв'язку з
Підприємством та узгодження всіх
питань, пов'язаних з

виконанням умов цього Договору,
Споживач призначає свого
відповідального за теплове
господарство в особі

7.2 Підприємство призначає свого
відповідального представника в особі
Когута Василя Васильовича. Тел. роб. 402 56
00

7.3 Жодна із Сторін не має права
передавати свої зобов'язання третій
особі без письмової згоди на це іншої
Сторони. При виникненні такої
необхідності Договір переукладається
з новим суб'єктом Договору.

7.4 Умови даного Договору можуть
бути змінені за взаємною згодою Сторін
з обов'язковим складанням відповідного
документа.

7.5 Цей Договір складений у двох
примірниках, які мають однакову
юридичну силу. Один зберігається у
Підприємства, інший у Споживача.

7.6 У випадку якщо одна Сторона
письмово не повідомить іншу про зміну
своїх реквізитів у триденний термін, то
вся кореспонденція і платежі
відправлені за старими реквізитами
вважаються отриманими належним чином.

7.7 Звернення-доручення, Додатки до
Договору №1, 2, 3 є невід'ємною частиною
цього Договору.

7.8 Розрахунки за спожиті згідно з
цим Договором послуги виконуються з
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Діамед" за
наведеними нижче реквізитами.

Підприємство
Споживач

Товариство з обмеженою
відповідальністю Приватне
підприємство «Єврофрукт»

«Діамед»
03105, м. Київ, вул. Волинська
34/1

03134 м. Київ, вул. Григоровича-
Код

Барського, 5
Директор Ель-Абед Х.М.

Поточний рахунок р/р 9001

АТ «КБ» Експобанк, м. Київ, МФО 322294

Код

Тел. 402-56-12 ІПН 81

Генеральний директор Шмаюн K.M.

Додаток № 1 до договору від 10 жовтня 2012
р.

Розрахунок

на теплову енергію та технічне
обслуговування тепломережі

1. Розрахунки зі Споживачем за
відпущену теплову енергію
Підприємством проводяться згідно з
Тарифами, затвердженими Постановами
НКРЕ за кожну відпущену гекакалорію
(грн/Гкал): для опалення 407,63 грн. без ПДВ

2. За технічне обслуговування
теплосистеми:

716,1 м.кв. х 1,21 грн./м.кв. = 866,48
грн./міс. без ПДВ.

3. За технічне обслуговування
теплолічильника та здавання звітів:

- 1602 х 61,87% = 991,16 грн. без ПДВ.

4. Платіж за технічне
обслуговування теплолічильника
здійснюється щомісяця з 20 по 25 число.

5. Можливі зміни тарифів в період
дії Договору у відповідності до
Постанов НКРЕ.

6. Інформація про зміну тарифів є
загальнодоступної не потребує
додаткових повідомлень Споживачу

7. При зміні тарифів Підприємство
автоматично робить розрахунок на
підставі нових тарифів із моменту їх
вводу в дію. Новий розрахунок є
підставою для оплати за надані послуги.

8. Розмір податку на додану
вартість визначається чинним
законодавством України.

Підприємство
Споживач

Товариство з обмеженою
відповідальністю Приватне
підприємство «Єврофрукт»

«Діамед»
03105, м. Київ, вул. Волинська
34/1

03134 м. Київ, вул. Григоровича-
Код

Барського, 5
Директор Ель-Абед Х.М.

Поточний рахунок р/р 9001

АТ «КБ» Експобанк, м. Київ, МФО 322294

Код

Тел. 402-56-12 ІПН 81

Генеральний директор Шмаюн K.M.

Додаток № 2 до Договору від 10.10.2012 р.

Порядок розрахунків за теплову енергію

1. Розрахунки за теплову енергію,
що споживається, проводяться виключно
у грошовій формі.

2. Споживач щомісяця з 20 по 25 число
отримує у Підприємства (за адресою: вул.
Г.Барського, 5, договірно-розрахунковий
відділ, тел. 402-56-00, 482-36-12) акт звірки на
початок розрахункового періоду (один
примірник оформленого акту звірки
Споживач повертає Підприємству),
розрахунок фактичного споживання
теплової енергії за попередній період,
платіжну вимогу-доручення, куди
включені вартість теплової енергії за
попередній та поточний місяці та
технічного обслуговування , з
урахуванням остаточного сальдо
розрахунків на початок розрахункового
періоду та акт виконаних робіт.

3. Сплату за вказаними в п.2 цього
додатку документами, Споживач виконує
не пізніше 3-х днів після отримання
платіжних документів.

3.1 Споживачам, що не мають приладів
обліку:

- щомісячно виставляється до
сплати кількість теплової енергії

- кількість фактично спожитої
теплової енергії визначається згідно
договірних навантажень.

3.2 У випадку порушення сплати за
поточне споживання, Підприємство має
право припинити безоплатний відпуск
теплової енергії. При відключенні
енергопостачальною організацією
будівлі від джерела тепла з вини
Споживача, Підприємство не несе
відповідальності за наслідки. При
цьому Споживач відшкодовує
Підприємству витрати по відновленню
постачання теплової енергії.

3.3 У випадку несплати за
користування послугами, вказаними у
цьому договорі, до кінця
розрахункового періоду (п.З цього
додатку) Підприємство нараховує
Споживачу пеню на суму фактичного
боргу в розмірі 0,5 % за кожний день
прострочки платежу по день фактичної
сплати, але не більше суми, обумовленої
чинним законодавством України.

3.4 Крім сплати вартості спожитої
теплової енергії Споживач сплачує на
рахунок Підприємства вартість послуг
по технічному обслуговуванню
внутрішньобудинкових систем та
інженерного обладнання відповідно до
Додатку №1 з оформленням актів
виконаних робіт (Ф-2).

Підприємство
Споживач

Товариство з обмеженою
відповідальністю Приватне
підприємство «Єврофрукт»

«Діамед»
03105, м. Київ, вул. Волинська
34/1

03134 м. Київ, вул. Григоровича-
Код

Барського, 5
Директор Ель-Абед Х.М.

Поточний рахунок р/р 9001

АТ «КБ» Експобанк, м. Київ, МФО 322294

Код

Тел. 402-56-12 ІПН 81

Генеральний директор Шмаюн K.M.

Додаток № 3 від 10.10.2012 р.

Обсяг

поставки теплової енергії у вигляді
гарячої води на опалювальний сезон ( у
тому числі теплові втрати) для
споживачів теплової енергії

1. Підприємство Товариство з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
відпускає Споживачу Приватному
підприємству «Єврофрукт» в
опалювальному сезоні теплову енергію в
кількості 141,973 Гкал. з таким
розщепленням:

4 квартал у
т.ч.жовтеньлистопадгрудень65,51013,41324,82927.2
681 квартал у
т.ч.січеньлютийберезень72.96325,32227,49320.1482
квартал у
т.ч.квітеньтравеньчервень3,5003,5000,0000,0003
квартал у т.
ч.липеньсерпеньвересень0,0000.0000.0000.000

2. «Підприємство» і «Споживач»
дійшли до згоди про наступне:

2.1. Даний обсяг поставки теплової
енергії у вигляді гарячої води на
оплювальний сезон ( надалі - Обсяги) є
додатком та невід'ємною частиною
договору на постачання теплової
енергії у вигляді гарячої води,
укладеного між «Підприємством» та
«Споживачем».

Підприємство
Споживач

Товариство з обмеженою
відповідальністю Приватне
підприємство «Єврофрукт»

«Діамед»
03105, м. Київ, вул. Волинська
34/1

03134 м. Київ, вул. Григоровича-
Код

Барського, 5
Директор Ель-Абед Х.М.»

Поточний рахунок р/р 9001

АТ «КБ» Експобанк, м. Київ, МФО 322294

Код

Тел. 402-56-12 ІПН 81

Генеральний директор Шмаюн K.M.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
(04211, м. Київ, вул. Приозерна, 2, ), з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Приватного
підприємства «Єврофрукт» (03105, м. Київ,
вул. Волинська, 34/1, ) 1 147,
00 (одна тисяча сто сорок сім грн. 00 коп.)
грн. - судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення
складено: 16.06.2014 р.

Суддя
Пригунова А.Б.