м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/789/14 04.06.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Промзв'язок" м. Києва

до Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" м. Києва

про укладення договору.

Колегія суддів: Паламар П.І. -
головуючий

Пінчук В.І.

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача Воскобойник М.Т.,

від відповідача Завада Л.А.

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Промзв'язок" звернулося в
суд з указаним позовом, який остаточно
уточнило заявою № 183 від 3 червня 2014 р.

Позивач зазначав, що під час укладення
з відповідачем договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж № СВ3-0252 від 8 січня
2014 р. між ними виникли розбіжності щодо
умов п.п. 2.1, 2.8, 4.3, 4.5, 4.6, 10.1, 10.3, цього
договору.

Посилаючись на те, що розбіжності по
договору залишилися неврегульованими,
висловлені відповідачем заперечення з
цього приводу не ґрунтуються на
вимогах Правил користування
електричною енергією в новій редакції,
затвердженими постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України № 910 "Про внесення змін по
Правил користування електричною
енергією" від 17 жовтня 2005 р. (далі -
Привила), позивач просив зобов'язати
відповідача укласти договір про
спільне використання технологічних
електричних мереж у його редакції.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву,
його представник у судовому засіданні
проти позову заперечував, посилаючись
на безпідставність заявлених вимог,
оскільки запропонована позивачем
редакція договору суперечить вимогам
Правил.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що у позові слід відмовити з
таких підстав.

Загальні умови та порядок укладення
господарських договорів врегульовані
ст.ст. 179, 181 ГК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 179 ГК України
при укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

Згідно з ч. 2 ст. 181 ГК України проект
договору може бути запропонований
будь-якою з сторін. У разі якщо проект
договору викладено як єдиний документ,
він надається другій стороні у двох
примірниках.

Судом встановлено, що листом № 437 від 16
грудня 2013 р. позивач запропонував
відповідачу укласти договір про
спільне використання технологічних
електричних мереж № СВ3-0252 від 8 січня
2014 р.

Типовий договір про спільне
використання технологічних
електричних мереж є додатком № 2 до
Правилами користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№ 28 від 31 липня 1996 р.

Згідно вимог п. 10.5 Типового договору
додатки до цього договору "Однолінійна
схема", "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін", "Порядок обрахування плати за
спільне використання технологічних
електричних мереж", "Довідка про обсяги
переданої електричної енергії за
базовий період", "Акт прийому-здачі
наданих послуг", "Кошторис
обґрунтованих витрат" є невід'ємними
частинами цього договору.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України суду не
надано доказів надання позивачем
відповідачу разом з проектом договору
вищевказаних додатків, які є його
невід'ємними частинами. Таких додатків
не надано позивачем і під час розгляду
справи судом.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що позивач направив
відповідачу для підсисання договір про
спільне використання технологічних
електричних мереж без визначених п. 10.5
Типового договору додатків до нього.

Враховуючи, що запропонований
позивачем договір не містить всіх
істотних та необхідних умов для
укладення такого виду договорів, то
підстави для задоволення позову про
укладення такого договору в редакції
позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, у позові
відповідно до вимог ст.ст. 16, 649 ЦК
України, ст.ст. 181, 187 ГК України слід
відмовити з цих підстав.

Оскільки у позові відмовлено, понесені
по справі господарські витрати
стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід
покласти позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст. 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Публічного акціонерного
товариства "Промзв'язок" відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Колегія суддів :
П.І.Паламар -
головуючий

В.І.Пінчук Р.Б.Сташків