ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р.Справа № 922/1133/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг",
м.Київ до Сільськогосподарського ТОВ
"Відродження", смт. Золочів про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Корчак Я.А., дов. № 14/20-72-14 від
06.02.14 р.;

відповідача - Колосов А.В., дов. б/н від
05.04.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача -
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Відродження" заборгованість за
лізинговими платежами в сумі 378083,04 грн.,
12619,52 грн. пені, 3% річних в сумі 2985,59 грн.,
інфляційні втрати в сумі 2553,25 грн. та
7924,83 грн. судового збору, мотивуючи свої
вимоги неналежним виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором фінансового лізингу
№20-12-131 стс-фл/501 від 16.10.12 р.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 29.04.14 р. по 19.05.14 р., для надання
сторонами додаткових документів.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.05.14 р., за
клопотанням відповідача, строк
розгляду справи продовжено по 10.06.14 р.

02.06.14 р. відповідач через канцелярію
суду надав письмовий відзив, в якому
просив в задоволенні позову відмовити,
оскільки позивачем порушений порядок
нарахування інфляційних втрат.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.06.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні 02.06.14 р. підтримав свій
відзив, проти задоволення позову
заперечував.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Між Державним публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" (позивач,
лізингодавець) та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
"Відродження" (відповідач,
лізингоодержувач) був укладений
договір фінансового лізингу №20-12-131
стс-фл/501 від 16.10.2012 року (далі - договір,
а.с. 10-17), відповідно до умов якого,
позивач зобов'язався передати
відповідачу у користування на
визначений договором строк предмет
лізингу, а відповідач зобов'язався
сплачувати за це лізингові платежі на
умовах договору.

Згідно з додатком № 1 до договору (а.с.
18), предметом лізингу є Сівалка "Ноrsh
Агро-Союз" АТD 11.35 у кількості двох
одиниць, загальною вартістю 2888000,00 грн.
в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 2.2 договору, строк
лізингу відраховується з дати
підписання акту приймання-передачі між
сторонами, що укладається у 5 (п'яти)
автентичних примірниках.

На виконання умов договору, позивач
передав відповідачу предмет лізингу -
Сівалку "Ноrsh Агро-Союз" АТD 11.35 у
кількості двох одиниць, загальною
вартістю 2888000,00 грн. в тому числі ПДВ, що
підтверджується актом № 2
приймання-передачі
сільськогосподарської техніки від
29.11.12 р. (а.с. 20), який був підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками підприємств.

Пунктом 3.4.3 договору встановлено
обов'язок відповідача своєчасно та в
повному обсязі сплачувати лізингові
платежі, відповідно до умов договору.

Згідно з п. 4.1 договору за користування
предметом лізингу відповідач сплачує
позивачу лізингові платежі, що
включають:

- попередній лізинговий платіж в
частині відшкодування вартості
предмета лізингу в розмірі 15
(п'ятнадцяти) відсотків його вартості
(включаючи ПДВ), на який нараховується
лізинговий платіж в частині комісії за
організацію поставки предмета лізингу;

- комісію за організацію поставки
предмета лізингу в розмірі 7 (семи)
відсотків (без ПДВ) від невідшкодованої
попереднім лізинговим платежем
вартості предмету лізингу, відповідно
до законодавства України щодо
оподаткування податком на додану
вартість;

- відшкодування вартості предмета
лізингу рівними частками за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім платежем
вартості предмета лізингу;

- комісію за супроводження договору в
розмірі 7 (семи) відсотків річних (без
ПДВ) від невідшкодованої попереднім
лізинговим платежем та черговими
платежами вартості предмета лізингу,
відповідно до законодавства України
щодо оподаткування податком на додану
вартість;

Відповідач після укладення договору,
на підставі виставленого позивачем
рахунку, перераховує на рахунок
позивача попередній лізинговий платіж
у розмірі, визначеному п. 4.1 договору (п.
4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору, з моменту
підписання акта відповідач за
користування предметом лізингу
сплачує позивачу чергові лізингові
платежі, що включають:

- відшкодування вартості предмета
лізингу рівними частками за весь
термін лізингу від суми
невідшкодованої попереднім лізинговим
платежем вартості предмету лізингу;

- комісію за супроводження договору у
розмірі визначеному пунктом 4.1 даного
договору;

- комісію за організацію поставки
предмета лізингу у розмірі,
визначеному пунктом 4.1 даного договору,
яка сплачується разом зі сплатою
чергових лізингових платежів згідно з
додатком до договору "Графік сплати
лізингових платежів" наступним чином :
90 % сплачується разом зі сплатою
першого чергового лізингового платежу,
10% сплачується разом зі сплатою другого
чергового лізингового платежу.

Черговість сплати лізингових платежів
у частині відшкодування вартості
предмета лізингу та сплати комісію за
супроводження договору кратна трьом
місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання Акту. Перший
лізинговий платіж сплачується через
три місяця з дати підписання акту,
подальші платежі - через кожні три
місяця.

Відповідно до п. 4.4 договору розмір
лізингових платежів, їх складових
частин встановлюється додатком до
договору "Графік сплати лізингових
платежів" (а.с. 19).

Згідно з умовами "Графіку сплати
лізингових платежів", відповідач має
сплатити позивачу 28 лізингових
платежів, в тому числі 1-й платіж в сумі
285282,83 грн., 2-й платіж в сумі 146279,78 грн., 3-й
платіж в сумі 127561,93 грн., 4-й платіж в
сумі 126027,68 грн. та 5-й платіж в сумі 124493,43
грн.

Проте, внаслідок невиконання
відповідачем зобов'язань по сплаті 3-го,
4-го та 5-го лізингових платежів, в
розмірі та строки, передбачені
договором, у нього утворилась
заборгованість в сумі 378083,04 грн.

В судовому засіданні відповідач
основний борг в сумі 378083,04 грн. визнав.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За приписами ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України, за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та законом
(частина 2 статті). До відносин,
пов'язаних з лізингом, застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж
та положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом (частина 3
статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

В ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України
закріплено, що плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вже було зазначено, сторони
домовились (п. 4.3 договору), що перший
лізинговий платіж сплачується через
три місяця з дати підписання акту,
подальші платежі - через кожні три
місяця.

Акт був підписаний сторонами 29.11.12 р.,
отже, відповідач мав сплатити 1-й платіж
до 28.02.13 р., 2-й платіж до 29.05.13 р., 3-й
платіж до 29.08.13 р., 4-й платіж до 29.11.13 р. та
5-й платіж до 28.02.14 р.

Станом на момент розгляду справи,
відповідач 378083,04 грн. заборгованості
(3-й, 4-й та 5-й платежі) не сплатив та не
надав суду жодних доказів, які б
спростовували суму заявленого боргу чи
підтверджували б оплату
заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що з
29.08.13 р., 29.11.13 р. та 28.02.14 р. прострочив
виконання зобов'язань зі сплати 3-го,
4-го та 5-го лізингових платежів, за
договором фінансового лізингу №20-12-131
стс-фл/501 від 16.10.12 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону,
суд визнає вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача 378083,04 грн.
заборгованості, належно обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 12619,52 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 7.1 договору, сторонами була
встановлена відповідальність за
порушення строків сплати лізингових
платежів у вигляді пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, за кожний календарний день
прострочення від несплаченої суми.

Враховуючи викладене, перевіривши
нарахування пені позивачем, суд визнає
вимогу про стягнення з відповідача
12619,52 грн. пені законною, обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи викладене, перевіривши
нарахування позивача суд визнає вимогу
про стягнення з відповідача 3% річних в
сумі 2985,59 грн. законною, обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню, а
вимогу про стягнення інфляційних втрат
такою, що підлягає частковому
задоволенню в сумі 2540,50 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до приписів якої, при
частковому задоволенні позову -
витрати по сплаті судового збору за
подання позову покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Відродження" (62203,
Харківська область, Золочівський р-н,
смт. Золочів, вул. Піонерська, 40, ) на користь Державного
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул.
Мечникова, 16-а, )
заборгованість за лізинговими
платежами в сумі 378083,04 грн., 12619,52 грн.
пені, 3% річних в сумі 2985,59 грн.,
інфляційні втрати в сумі 2540,50 грн. та
7924,58 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.06.2014 р.

Суддя Т.В. Інте