ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 р.
Справа №914/1240/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Іванчук С.В., при секретарі
Білані О.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи за
позовом: Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго", м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло»,
с.Милятин Городоцького району
Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі
53216грн. 74коп.

За участю представників:

від позивача: Луцик С.В. - представник;

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали, за
клопотанням присутнього представника
позивача в судовому засіданні не
проводилася технічна фіксація
судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області поступив позов
Публічного акціонерного товариства
"Львівобленерго" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гарант-Тепло» про стягнення основного
боргу за спожиту активну електричну
енергію в сумі 51823грн. 59коп. та за
реактивну електричну енергію у сумі
364грн. 16коп., пені у розмірі 719грн. 05коп.,
інфляційних втрат в розмірі 144грн. 03коп.
та 3% річних у розмірі 165грн. 93коп.

Ухвалою суду від 10.04.2014р. порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 20.05.2014р.
Враховуючи неявку в судове засідання
представника відповідача та подане ним
клопотання про відкладення розгляду
справи, для повного і всебічного
встановлення всіх обставин спору,
розгляд справи відкладено на 03.06.2014р.

Згідно розпорядження керівника
апарату господарського суду
Львівської області від 02.06.2014р., справу
№914/1240/14, автоматизованою системою
розподілу передано на розгляд судді
Іванчук С.В.

В судове засідання 03.06.2014р. представник
позивача явку забезпечив, позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві, докази витребувані
судом представив і просить суд позов
задоволити повністю.

В судове засідання 03.06.2014р. відповідач
явки повноважного представника не
забезпечив, будь-яких пояснень на
вимогу суду по суті заявлених позовних
вимог не надав, позовні вимоги не
оспорив, вимоги ухвали суду не виконав.
Причини неявки суду не повідомив, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується реєстром вихідної
кореспонденції. Жодних заяв чи
клопотань на адресу суду від
відповідача, станом на 03.06.2014р. не
поступало.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із
внесеними змінами і доповненнями) в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони
покладається обов'язок доводити їх
вимоги чи заперечення. Згідно вимог
ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають
рівні процесуальні можливості у
захисті їхніх процесуальних прав і
законних інтересів, у наданні доказів,
заявленні клопотань та здійсненні
інших процесуальних прав. Відповідно
до ст.75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. З
врахуванням належного повідомлення
про час та місце проведення судового
розгляду усіх сторін, судом
забезпечено сторонам рівні
процесуальні можливості у захисті
їхніх процесуальних прав і законних
інтересів, у наданні доказів та
здійсненні інших процесуальних прав, з
врахуванням наведеного, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі матеріалами, яких достатньо
для встановлення обставин та вирішення
спору по суті, згідно ст.75 ГПК України .

Дослідивши подані суду документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи,
господарський суд Львівської області,
в с т а н о в и в:

08.12.2010р. між Відкритим акціонерним
товариством „Львівобленерго"
(енергопостачальна організація) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло»
укладено договір №4173 про постачання
електричної енергії, згідно до умов (п.1
даного договору) якого постачальник
продає електричну енергію споживачу
для потреб електроустановок споживача
з приєднаною потужністю зазначеною в
додатку №9 "Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії", а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору. Точка продажу електричної
енергії: зазначена в додатку №6
"Однолінійна схема".

Відповідно до п.1 та п.2 додатку №2 до
договору №4173 від 08.12.2010р. "Порядок
розрахунків" розрахунок споживача з
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом здійснюється за
чинними тарифами, які встановлюються
відповідно до положень
нормативно-правових документів НКРЕ,
згідно з договором про постачання
електричної енергії. Розрахунковим
періодом вважається період з 12 числа
попереднього місяця до 11 числа
поточного місяця (включно) та
прирівнюється до календарного.
Розрахунки за електричну енергію
проводяться споживачем виключно
грошовими коштами на зазначений у
договорі поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
Постачальника електричної енергії.

За умовами п.п. 5-7 додатку №2 додатку №2
до договору №4173 від 08.12.2010р. "Порядок
розрахунків" остаточний розрахунок
споживача за електричну енергію
спожиту протягом розрахункового
періоду здійснюється на підставі
виставленого постачальником
електричної енергії рахунка
відповідно до даних про фактичне
споживання електричної енергії
визначеного за показами розрахункових
засобів обліку, які фіксуються у
терміни, передбачені договором, та/або
розрахунковим шляхом у випадках,
передбачених ПКЕЕ. Під час визначення
суми платежу остаточного розрахунку за
поточний розрахунковий період
враховуються суми проведеної в
попередніх та поточному розрахункових
періодах оплати споживання
електричної енергії за поточний
розрахунковий період. Плата за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності проводяться споживачем на
зазначений у договорі поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії.
Плата за перетікання реактивної
електричної енергії, за передачу
(транспортування) електричної енергії,
яка постачається постачальниками
електричної енергії за нерегульованим
тарифом, плата за надання споживачу
додаткових послуг, плата у рахунок
відшкодування завданих збитків, сума
пені, сума боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та 3% річних
сплачуються на поточний рахунок
Постачальника електричної енергії,
який зазначається у договорі. Рахунки
на оплату платежів, передбачених даним
договором, виписуються постачальником
електричної енергії та надаються
споживачу. Тривалість періоду для
оплати отриманих рахунків має не
перевищувати 5 операційних днів з дня
отримання рахунку. Дата оплати рахунка
(здійснення розрахунку) визначається
датою, на яку були зараховані кошти на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом.

Відповідно до додатку №9 до договору
№4173 від 08.12.2010р. "Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії"
покази розрахункових засобів обліку
відповідно до переліку об'єктів обліку
споживача знімаються візуально 11 числа
кожного місяця о 12-00 год. представником
споживача. Належно оформлений акт про
використану електричну енергію
споживач не пізніше першої половини
наступного робочого дня наручно в двох
примірниках надає в розрахункову групу
електропостачальної організації.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем у період з листопада 2013 року
по березень 2014р. надані відповідачу
послуги з електропостачання, про що
відповідачем у спірному періоді були
складені та надані позивачу акти про
використану електричну енергію (копії
в матеріалах справи), на підставі яких
позивачем здійснено нарахування
вартості за спожиту активну електричну
енергію та за реактивну електричну
енергію, та виставлено відповідачу
помісячно рахунки на оплату. На
виконання своїх зобов'язань згідно
укладеного між сторонами договору
відповідач неналежним чином
здійснював оплату за спожиту
електричну енергію, оплачуючи надані
послуги лише частково, внаслідок чого у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість за активну та реактивну
електричну енергію в сумі 52187грн. 75коп.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України,
ст.202 ГК України зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день прийняття рішення суду,
доказів в спростування вищенаведених
обставин не поступало, доказів щодо
оплати заборгованості не представлено,
відтак заборгованість відповідача
перед позивачем становить 52187грн. 75коп.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язання
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

В силу ст.216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 4.2.1. договору №4173 від 08.12.2010р.
сторони встановили, що за внесення
платежів, передбачених цим договором, з
порушенням термінів, визначених
відповідним додатком, споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати. Так, згідно п.4.2.1
договору №4173 від 08.12.2010р., позивач за
період з лютого 2014 року по березень 2014
року нарахував відповідачу пеню у
розмірі 719грн. 05коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Позивач, на
підставі ст.625 ЦК України нарахував
відповідачу інфляційні втрати у
розмірі 144грн. 03коп. за лютий 2014р. та 3%
річних в розмірі 165грн. 93коп. за період з
лютого 2014 року по березень 2014 року

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34
ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги до відповідача є
обґрунтованими, не спростованими,
підтвердженими належними доказами та
підлягають задоволенню.

Судові витрати необхідно віднести на
відповідача відповідно до ст.49 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло» (81531,
Львівська область, Городоцький район,
с.Милятин, вул.Лісова, 32, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" (79026, м.Львів,
вул.Козельницька,3, )
52187грн. 75коп. - основного боргу, 719грн.
05коп. - пені; 144грн. 03коп. - інфляційних
втрат, 165грн. 93коп. - 3% річних та 1827грн.
00коп. - судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

Суддя
Іванчук С.В.

Повне рішення складено 06.06.2014р