ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" червня 2014 р.
Справа № 26/108-12

Господарський суд Київської області в
складі судді Лопатіна А.В., розглянувши
заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами у справі

за позовом прокурора
Вишгородського району Київської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області, м.
Київ

до 1) Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області, м. Вишгород

2) Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

про визнання недійсним
розпорядження та договору оренди
земельної ділянки

суддя Лопатін А.В.

за участю представників: згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

В провадженні судді господарського
суду Київської області Лилака Т.Д.
знаходилась справа № 26/108-12 за позовом
прокурора Вишгородського району
Київської області в інтересах держави
в особі Державної інспекції сільського
господарства в Київській області до
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області та ФОП
ОСОБА_1 про визнання недійсним
розпорядження та договору оренди
земельної ділянки.

Рішенням господарського суду
Київської області від 18.10.2012 р. позов
задоволено, визнано незаконним та
скасовано розпорядження Вишгородської
РДА від 10.01.05 № 8 "Про передачу в оренду
земельної ділянки під розміщення
кафе-магазину приватному підприємцю
ОСОБА_1"; визнано недійсним договір
оренди землі від 18.01.2005 р., укладений
між Вишгородською районною державною
адміністрацією Київської області та
ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки
площею 0,20 га та вартістю 4725,40 грн.,
розташованої на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, посвідчений приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 і
зареєстрований в реєстрі за № 48, а
також зареєстрований у Київській
регіональній філії Центру ДЗК № 11 в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди за №03 від 08.02.2005
року та скасувати його державну
реєстрацію; зобов'язано ФОП ОСОБА_1
повернути орендовану земельну ділянку
площею 0,20 га на території
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області до власності держави.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2013 р.
рішення господарського суду Київської
області від 18.10.2012 р. залишено без змін.

23.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
ФОП ОСОБА_1
подала заяву про перегляд рішення
господарського суду Київської області
від 18.10.2012 р. за нововиявленими
обставинами, яку у порядку ст.2-1 ГПК
України було передано до розгляду
судді Лопатіну А.В.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.04.2014 р. розгляд заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами призначено на 21.05.2014 р.

19.05.2014 р. представником відповідача-1
через канцелярію господарського суду
Київської області подано письмові
пояснення, в яких останній просить суд
залишити без задоволення заяву
відповідача-2, а рішення господарського
суду Київської області від 18.10.2012 р. без
змін.

21.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача подано відзив
на заяву про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.05.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача-2 розгляд заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами відкладено на 29.05.2014 р.

29.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником відповідача-2 подано
клопотання про визнання позову
прокурора таким що не відповідає
дійсності.

Відповідно до частини третьої ст. 114 ГПК
України заява про перегляд рішення,
ухвали, постанови за нововиявленими
обставинами розглядаються
господарським судом у судовому
засіданні у місячний строк з дня їх
надходження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод ( 995_004 ),
ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР
(475/97-ВР), гарантує кожній фізичній або
юридичній особі право на розгляд судом
упродовж розумного строку цивільної,
кримінальної, адміністративної або
господарської справи, а також справи
про адміністративне правопорушення, в
якій вона є стороною.

У листі N 1-5/45 від 25.01.2006 року Верховний
суд України зазначив, що критерії
оцінювання розумності строку розгляду
справи є спільними для всіх категорій
справ (цивільних, господарських,
адміністративних чи кримінальних). Це -
складність справи, поведінка заявника
та поведінка органів державної влади.

Враховуючи вищевказане, з метою
уникнення порушення процесуальних
прав учасників судового процесу,
враховуючи складність справи,
відкладення розгляду заяви ухвалою
суду від 21.05.2014 р. у зв'язку з неявкою у
судове засідання заявника заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, у судовому
засіданні 29.05.2014 р. суд, керуючись ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, оголосив перерву до
06.06.2014 р. про що представниками
учасників судового процесу та
прокурором було підписано відповідне
повідомлення.

У судовому засіданні 06.06.2014 р. судом,
керуючись ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод, було
оголошено перерву до 12.06.2014 р. про що
представниками учасників судового
процесу та прокурором було підписано
відповідне повідомлення.

Розглянувши у судовому засіданні заяву
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами та заслухавши
представників учасників судового
процесу та прокурора, суд встановив
наступне.

У заяві від 22.04.2014 р. б/н про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
відповідач посилається як на
нововиявлену обставину на наявність
розпорядження Вишгородської районної
адміністрації №614 від 14.10.2004 р. «Про
попереднє погодження місця
розташування земельної ділянки під
розміщення кафе-магазину приватному
підприємцю ОСОБА_1». Як зазначає
відповідач-2 у заяві про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
останній стало відомо про вказане
розпорядження 17.04.2014 р., після отримання
на її запит від архівного відділу
Вишгородської РДА копії вказаного
розпорядження.

Вказані твердження відповідача-2 не
відповідають дійсності та
спростовуються наявною у матеріалах
справи апеляційною скаргою самої ФОП
ОСОБА_1 від 06.12.2012р., у якій остання
посилається на розпорядження
Вишгородської районної адміністрації
№614 від 14.10.2004 р. «Про попереднє
погодження місця розташування
земельної ділянки під розміщення
кафе-магазину приватному підприємцю
ОСОБА_1» та копію вказаного
розпорядження долучено до апеляційної
скарги у якості додатку (т. 1, а.с. 100) та
включено ФОП ОСОБА_1 в перелік доданих
до апеляційної скарги документів (т.1.,
а.с.102, 116).

Відповідно до частини другої ст. 112 ГПК
України підставами для перегляду
судових рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 5) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

У частині першій статті 113 ГПК України
вказано, що судове рішення
господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами за заявою сторони,
прокурора, третіх осіб, поданою
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення. При цьому заява про перегляд
судового рішення господарського суду з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини другої статті 112 цього Кодексу,
може бути подана не пізніше трьох років
з дня набрання судовим рішенням
господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 2. роз'яснень, наданих
Вищим господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами"

від 26.12.2011 р. № 17, до нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є,
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами. Не може вважатися
нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.

З роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" від 26.12.2011 р. № 17
вбачається, що однією з ознак існування
нововиявлених обставин є те, що ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Судом же встановлено, що про наявність
розпорядження Вишгородської районної
адміністрації №614 від 14.10.2004 р. «Про
попереднє погодження місця
розташування земельної ділянки під
розміщення кафе-магазину приватному
підприємцю ОСОБА_1» заявнику було
відомо при розгляді справи, а отже
зазначенні у заяві від 22.04.2014 р. про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами обставини не є
нововиявленими у розумінні ст. 112 ГПК
України.

У абз. 1 п. 8.3. роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" від 26.12.2011 р. № 17, вказано,
що ГПК не надає господарському суду
права повертати заяву про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, якщо суд вважає, що таких
обставин немає. У цих випадках,
з'ясувавши за результатами розгляду
відповідної заяви в порядку статті 114
ГПК відсутність нововиявлених
обставин, господарський суд виносить
ухвалу про залишення судового рішення
без змін.

Відповідно до п. 8.6. пояснень, наданих
Вищим господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами", прийняття та розгляд
заяви про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не означає
обов'язкового скасування чи зміни
рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заявником не дотримано вимог даних
норм процесуального законодавства, а
обставини, викладені у заяві від 22.04.2011
р., не є нововиявленими у розумінні ст.
112 ГПК України, а тому зазначена заява
задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до приписів
норм чинного господарського
процесуального законодавства,
посилання відповідача-2 на порушення
судом першої інстанції (на думку
заявника) норм матеріального та
процесуального права при розгляді
справи можуть бути предметом
апеляційної та касаційної скарг, які
розглядаються судами апеляційної та
касаційної інстанції, а не судом першої
інстанції при розгляді заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами.

Враховуючи викладені вище обставини,
керуючись статтями 86, 112, 113, 114
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви про перегляд
рішення господарського суду Київської
області від 18 жовтня 2012 року за
нововиявленими обставинами відмовити.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 18.10.2014 р. залишити
без змін.

Копію ухвали направити учасникам
провадження.

Дата підписання: 17.06.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін