КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р. Справа№ 53/326

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 02.06.2014 року

розглянувши апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Київміськбуд-1» на рішення
господарського суду міста Києва від
04.04.2011 року,

у справі № 53/326 (суддя - Грехова О.А.)

за позовом приватного підприємства
«АрМАХ»

до приватного акціонерного
товариства «Київміськбуд-1»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: закрите акціонерне
товариство
«Кременчукнафтохімбуд-інвест»

про стягнення 502437,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.04.2011 року позовні вимоги ПП
«АрМАХ» до ПрАТ «Київміськбуд-1», третя
особа ЗАТ
«Кременчукнафтохімбуд-інвест» про
стягнення 502437,60 грн. задоволено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 04.04.2011 року відповідач
звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить зазначене
рішення господарського суду міста
Києва скасувати повністю та
постановити нове рішення, яким
відмовити в позові ПП «АрМАХ» повністю.
У своїх доводах відповідач посилався
на те, що при прийнятті рішення судом
першої інстанції мало місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалою апеляційного господарського
суду від 10.05.2011 року апеляційну скаргу у
складі колегії суддів: Лобаня О.І. -
головуючого судді, суддів Ткаченка Б.О.,
Федорчука Р.В. прийнято до провадження
та призначено до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.06.2011 року
апеляційним господарським судом
призначено у справі № 53/326
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої судом доручено ДП
«Державний проектний інститут
містобудування «Міськбудпроект» а
також зупинено провадження у даній
справі до отримання висновку
експертизи.

В зв'язку з відсутністю у ДП «Державний
проектний інститут містобудування
«Міськбудпроект» креслення, які
необхідні для проведення вказаної
експертизи та не оплатою позивачем за
проведення експертизи, ухвалою суду
апеляційної інстанції від 02.04.2014 року
провадження по справі № 53/326 поновлено
та справу № 53/326 призначено до розгляду.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
16.04.2014 року у зв'язку зі зміною
спеціалізації судді Ткаченка Б.О.,
склад колегії суддів змінено:
головуючий суддя Лобань О.І., судді
Майданевич А.Г., Федорчук Р.В.

У письмових поясненнях до апеляційної
скарги, відповідач підтримав подану
раніше апеляційну скаргу та додатково
зазначив, що ухвалою господарського
суду м. Києва від 24.12.2012 року було
порушено провадження у справі №
5011-44/18931-2012 про банкрутство - ПрАТ
«Київміськбуд-1». Офіційне оголошення
про порушення провадження у справі за
№ 5011-44/18931-2012 про банкрутство ПрАТ
«Київміськбуд-1» надруковано у газеті
«Урядовий кур'єр» за № 97 (4983) від 01
червня 2013 року. Оскільки, позивач не
звернувся у місячний строк з дня
публікації оголошення про порушення
справи про банкрутство з заявою про
визнання його вимог до боржника у
справі про банкрутство, відповідач
вважає, що апеляційному господарському
суду необхідно відмовити у
задоволенні позову на підставі ч.3 ст.17
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

У свою чергу позивач у письмових
поясненнях заперечив проти доводів
відповідача зазначивши, що дійсно було
порушено провадження у справі №
5011-44/18931-2012 про банкрутство - ПрАТ
«Київміськбуд-1», проте, позивач вказав,
що справа про банкрутство відповідача
була порушена (27.12.2012 року) після
винесення судом першої інстанції
оскаржуваного відповідачем рішення у
даній справі про стягнення з
останнього боргу (04.04.2011 року), а отже ч.3
ст.17 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не може бути
застосована у даній справі.

У судових засіданнях суду апеляційної
інстанції представник ПрАТ
«Київміськбуд-1» надав суду свої
пояснення по справі в яких підтримав
подану апеляційну скаргу на підставі
доводів зазначених у ній та письмових
поясненнях, та просив апеляційний
господарський суд апеляційну скаргу
задовольнити рішення суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Представник ПП «АрМАХ» та ЗАТ
«Кременчукнафтохімбуд-інвест» у
судових засіданнях апеляційного
господарського суду, також надали суду
свої пояснення, щодо поданої
апеляційної скарги, в яких, заперечив
проти апеляційної скарги на підставі
доводів викладених у запереченні на
апеляційну скаргу. Представник
позивача та третьої особи вважає
апеляційну скаргу необґрунтованою та
безпідставною, а рішення
господарського суду міста Києва
законним та обгрунтованим. Просив
апеляційний господарський суд
залишити без змін оскаржуване рішення
місцевого господарського суду від
04.04.2011 року, а апеляційну скаргу без
задоволення.

У відповідності до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторін, Київським апеляційним
господарським судом встановлено
наступне.

24 січня 2007 року, між ПП «АрМАХ» та ЗАТ
«Київміськбуд-1», яке змінило своє
найменування і на сьогодні є ПрАТ
«Київміськбуд-1», було укладено договір
№19РП-2007 на створення
проектно-вишукувальної документації, у
відповідності з умовами якого
відповідач (замовник за договором)
доручає, а позивач приймає на себе
зобов'язання виконати робочий проект
прив'язки об'єктів першого пускового
комплексу (стадія робочий
проект-прив'язка) для житлового
комплексу «Озерний» в м. Кременчуці
(район артскладів).

Згідно з п.1.2 договору, замовник
зобов'язаний прийняти та оплатити
роботи, відповідно до умов цього
договору. Відповідно до п. 2.2 договору
№19РП-2007 на створення
проектно-вишукувальної документації,
оплата виконаних робіт здійснюється з
авансовим відрахуванням у розмірі
суми першого етапу, згідно додатку 1
(угода про договірну ціну) -1300672,81 грн.
(один мільйон триста тисяч шістсот
сімдесят дві грн. 81 коп.), крім того
податок на додану вартість: 260134,56 грн.,
всього авансу: 1560807,37 грн. (один мільйон
п'ятсот шістдесят тисяч вісімсот сім
грн. 37 коп.).

Угодою про договірну ціну, що є
додатком №1 до договору, визначена
черговість виконання робіт за
договором, а саме: етап 1 - проект
забудови житлового кварталу №1,
підземного паркінгу №1, проект
забудови житлового кварталу №2,
підземного паркінгу №2, проект
забудови торгово-офісних, суспільного
харчування, побутового обслуговування
приміщень для ж/к «Озерний».

Додатком №2 до договору №19РП-2007 від
24.01.2007 року, визначений кошторис на
проектні (вишукувальні) роботи.

Відповідно до п. 3.1.1 договору,
виконавець зобов'язаний приступити до
виконання робіт після одержання
підписаного замовником договору та
оплати авансу в розмірі першого етапу,
згідно додатку 1 (угода про договірну
ціну). Згідно п. 3.1.2, виконавець
зобов'язаний виконати роботи та
передати замовнику виготовлену
проектну документацію у термін,
визначений розділом 4 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом, додаток №1 до
договору, було підписано сторонами
договору та замовник здійснив
авансовий платіж 24.01.2007 року сумою в
300000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, і відповідно
виконавець приступив до виконання
робіт у визначеній послідовності, які в
подальшому були передані представнику
замовника на підставі наступних
документів:

- накладна №1 від 20.03.2007 року; накладна
№2 від 15.03.2007 року; накладна №3 від 26.03.2007
року; накладна №4 від 03.04.2007 року;
накладна №5 від18.04.2007 року; накладна №6
від 25.06.2007 року; накладна №7 від08.05.2007
року; накладна №8 від 04.07.2007 року;
накладна №9 від 23.07.2007 року; накладна №10
від 06.08.2007 року; накладна №11 від 23.08.2007
року; накладна №12 від 12.02.2008 року;
накладна №13 від 04.03.2008 року; накладна
№14 від 21.03.2008 року. По зазначеним
накладним, в кількості 14 штук замовнику
були передані роботи по житловому
кварталу №1.

- накладна №1 від 18.04.2007 року; накладна
№2 від 23.04.2007 року; накладна №3 від 21.05.2007
року; накладна №4 від 25.05.2007 року;
накладна №5 від18.06.2007 року; накладна №6
від 26.07.2007 року; накладна №7 від 02.07.2007
року; накладна №8 від 30.07.2007 року;
накладна №9 від 31.07.2007 року; накладна №10
від 14.08.2007 року; накладна №11 від 15.08.2007
року; накладна №12 від 23.08.2007 року;
накладна №13 від 17.09.2007 року; накладна
№14 від04.10.2007 року; накладна №15 від
10.10.2007 року. По зазначеним накладним, в
кількості 15 штук замовнику були
передані роботи по житловому кварталу
№2.

Так як, замовник не здійснив оплату
авансу в повному обсязі, виконавець
виконав роботи частково. Вартість
робіт, виконаних за замовленням
відповідача згідно до договору №19РП-2007
від 24.01.2007 року та прийнятих їм
відповідно до вищезазначених
накладних, становить 832437,60 (вісімсот
тридцять дві тисячі чотириста тридцять
сім гривень 60 копійок), в т.ч. ПДВ 20% -
138739,60 грн. Враховуючи аванс в розмірі:
330000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, отриманий
виконавцем за платіжними дорученнями
від 24.01.2007 року,12.09.2008 року, 08.01.2009 року,
заборгованість ПрАТ «Київміськбуд-1»
перед ПП «АрМАХ» складає 502437,60 (п'ятсот
дві тисячі чотириста тридцять сім)
гривень 60 копійок, в т.ч. ПДВ 20% - 83739,60
грн.

27.11.2010 року ПП «АрМАХ» було направлено
ПрАТ «Київміськбуд-1», акти
приймання-передачі виконаних робіт,
рахунок та кошторис, що
підтверджується квитанцією виданою
Кременчуцьким відділенням поштового
зв'язку №4169, та повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Проте, акти приймання-передачі з боку
ПрАТ «Київміськбуд-1», підписані не
були, мотивованої відмови від
підписання акту замовник також не
надав, крім листа №284/тв від 03.12.2010 року,
в якому визначалось, що опис та склад
робіт не відповідають умовам договору,
та те, що для належного оформлення
прийняття робіт у зв'язку із зміною
найменування, реквізитів, печатки ЗАТ
«Київміськбуд-1», необхідно укласти
додаткову угоду до договору про
внесення змін.

Так, у жовтні 2010 року ПП «АрМАХ»
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до ПрАТ
«Київміськбуд-1» про стягнення
заборгованості за договором на
створення проектно-вишукувальної
документації № 19РП-2007 від 24.01.2007 року в
розмірі 502437,60 грн. Як зазначалося вище,
рішенням господарського суду міста
Києва від 04.04.2011 року позовні вимоги ПП
«АрМАХ» до ПрАТ «Київміськбуд-1» про
стягнення 502437,60 грн. задоволено
повністю.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення вказаного позову, виходячи
з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику. Згідно ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 887
Цивільного кодексу України, за
договором підряду на проведення
проектних робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію, тощо, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, угодою про договірну ціну,
що є додатком №1 до договору №19РП-2007
від 24.01.2007 року, чітко визначена
черговість виконання робіт за
договором, а саме: етап 1 - проект
забудови житлового кварталу №1,
підземного паркінгу №1, проект
забудови житлового кварталу №2,
підземного паркінгу №2, проект
забудови торгово-офісних, суспільного
харчування, побутового обслуговування
приміщень для ж/к «Озерний».

Додатком №2 до договору №19РП-2007 від
24.01.2007 року (надалі за текстом -
кошторис), визначений кошторис на
проектні (вишукувальні) роботи. Тобто,
замовником була визначена черговість
виконання робіт в межах 1-го етапу, в
такому порядку: проект забудови
житлового кварталу №1 - в кошторисі
зазначений під №12; підземного паркінгу
№1 - в кошторисі зазначений під №11;
проект забудови житлового кварталу №2 -
в кошторисі зазначений під №13;
підземного паркінгу №2 - в кошторисі
зазначений під №14; проект забудови
торгово-офісних, суспільного
харчування, побутового обслуговування
приміщень - в кошторисі зазначений під
№4; 6.

Таким чином, як вірно вказав місцевий
господарський суд, роботи визначені як
першочергові угодою №1, співпадають з
роботами визначеними у кошторисі
(№11,12,13,14) та відповідно відображені в
актах приймання передачі.

За таких обставин, судова колегія
апеляційного господарського суду
погоджується із висновками
господарського суду міста Києва та
вважає, що лист №284/тв від 03.12.2010 року, не
містить обставину, яка може бути
підставою для відмови у підписанні
актів приймання-передачі. Крім того, як
правильно зазначено судом, зміна
найменування юридичної особи не
породжує обов'язку укладання
додаткової угоди для зміни реквізитів,
так як приватне акціонерне товариство
«Київміськбуд-1» є правонаступником по
всіх правах та обов'язках закритого
акціонерного товариства
«Київміськбуд-1».

Згідно із п. 2.3 договору №19РП-2007 на
створення проектно-вишукувальної
документації, погодження проектної
документації у відповідних службах
здійснює виконавець.

Відповідно до зведеного комплексного
висновку №165П-2007 Полтавської обласної
служби Української Державної
Інвестиційної Експертизи», проект
«Житловий комплекс «Озерний» на
території артскладів в
північно-західних частині м.
Кременчука» рекомендується до
затвердження.

На підставі зазначеного висновку
замовнику - ЗАТ «Київміськбуд-1»,
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Кременчука, надано дозвіл на виконання
будівельних робіт №11Ж-07 від 28.12.2007 року,
з будівництва нульового циклу 1-го та
2-го кварталів (1-й пусковий комплекс)
житлового комплексу «Озерний» на
території колишніх артскладів в
північно-західній частині м.
Кременчука.

За таких обставин, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає доведеним факт передачі
відповідачу документів та їх
подальшого затвердження, відповідними
державними органами.

Відповідно до п.1 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно до статті 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно
ст.174 ГК України, є господарський
договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.853 ЦК України, замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, судова колегія
апеляційного господарського суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що наявними доказами
у справі підтверджено належне
виконання позивачем своїх зобов'язань
за договором на створення
проектно-вишукувальної документації №
19РП-2007 від 24.01.2007 року. Однак, відповідач
не сплатив вартість виконаних
підрядних робіт, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість перед
позивачем на суму 502437,60 грн. Судова
колегія апеляційного господарського
суду звертає увагу на те, що доказів
оплати виконаних робіт, як під час
розгляду справи у судді першої
інстанції, так і під час розгляду
справи у суді апеляційної інстанції
відповідачем суду не надано, судова
колегія апеляційного господарського
суду вважає, що місцевий господарський
суд правомірно задовольнив позов про
стягнення з відповідача 502437,60 грн.
боргу.

Що стосується доводів скаржника про те,
що ухвалою господарського суду м. Києва
від 24.12.2012 року порушено провадження у
справі № 5011-44/18931-2012 про банкрутство -
ПрАТ «Київміськбуд-1» та позивач не
звернувся у місячний строк з дня
публікації оголошення про порушення
справи про банкрутство з заявою про
визнання його вимог до боржника у
справі про банкрутство, та за таких
обставин, відповідач вважає, що
апеляційному господарському суду
необхідно відмовити у задоволенні
позову на підставі ч.3 ст.17 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», судова
колегія апеляційного господарського
суду вважає помилковими та
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 17. Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (надалі за
текстом - Закон) у разі якщо до боржника,
щодо якого порушена справа про
банкрутство, пред'явлений позов, який
ґрунтується на грошових зобов'язаннях
боржника, що виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство,
суди мають у встановленому
процесуальним законом порядку
приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону якщо
позивач не звернувся у тридцятиденний
строк з дня офіційного оприлюднення
оголошення про порушення справи про
банкрутство із заявою про визнання
його грошових вимог до боржника у
справі про банкрутство, суд, який
розглядає позовну заяву, після
закінчення тридцятиденного строку з
моменту офіційного оприлюднення
поновлює позовне провадження та
відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, положення статті 17 Закону,
чітко визначають порядок розгляду
позовних заяв до боржника щодо якого
порушена справа про банрутство, а
положення ч. 3 ст. 17 Закону стосується
позовних заяв поданих до боржника,
стосовно якого порушено провадженння
по справі.

Судова колегія апеляційного
господарського суду звертає увагу на
те, що 04.04.2011 року господарським судом м.
Києва було винесено рішення про
стягнення суми заборгованості з
відповідача на користь позивача, а
відповідно позовна заява була подана
ще в 2010 році, в той час, як справа про
банкрутство порушена 27.12.2012 року. Отже,
у даному випадку положення ч. 3 ст. 17
Закону не можуть бути застосовані так
як позов про стягнення боргу було
подано в 2010 році, а в 2011 році, тобто до
моменту порушення провадження у справі
про банкрутсво відповідача, вже було
винесено рішення про стягнення боргу,
тобто розглянута справа по суті.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на те, що згідно Прикінцевих та
перехідних положень Закону, положення
цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Щодо доводів скаржника про те, що ПрАТ
«Київміськбуд-1» не було підписано акт
приймання-передачі, судова колегія
апеляційного господарського суду
зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 5.2 договору,
замовник протягом 3-х днів з дня
одержання акту здачі-приймання роботи
та проектної документації зобов'язаний
направити виконавцю підписаний акт
здачі-приймання роботи. Відповідно до
п.5.3 договору при неотриманні
виконавцем оформленого акту
здачі-приймання робіт чи мотивованої
відмови від приймання роботи в термін,
встановлений п.5.2 договору, робота
вважається прийнятою і підлягає оплаті
замовником на підставі виставленого
рахунку.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та перевірено судом
апеляційної інстанції, позивачем було
дотримано усі вимоги договору та
одночасно з передачею виготовленої
документації згідно накладних,
відповідачу було надано акт та рахунок.

Посилання скаржника на те, що позивач
не надавав відповідачу акт
приймання-передачі та рахунок, а
надіслав такі документи поштою тільки
в 2010 році не відповідають дійсності,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, під час розгляду справи №53/326 в
суді першої інстанції, місцевим
господарським судом було зобов'язано
позивача направити акт
приймання-передачі разом із рахунком
на адресу відповідача, що і було
виконано повторно позивачем.

Таким чином, судова колегія
апеляційного господарського суду
вважає, що суд першої інстанції
правомірно задовольнив позов та
стягнув з відповідача 502437,60 грн. ПрАТ
«Київміськбуд-1», ні під час розгляду
справи в суді першої інстанції, ні під
час розгляду справи у суді апеляційної
інстанції не було подано належних та
переконливих доказів в заперечення
заявленого позову. Обставини, на які
посилається позивач як на підставу
своїх вимог, належним чином доведені і
відповідачем не спростовані. Судова
колегія звертає увагу, що доводи та
заперечення викладені у апеляційні
скарзі ПрАТ «Київміськбуд-1» на рішення
суду першої інстанції не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
04.04.2011 року, прийнято після повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, які місцевий господарський
суд визнав встановленими, а також у
зв'язку з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, є таким що відповідає нормам
закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної
скарги ПрАТ «Київміськбуд-1» слід
відмовити, а оскаржуване рішення
господарського суду м. Києва від 04.04.2011
року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись
статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Київміськбуд-1» на рішення
господарського суду міста Києва від
04.04.2011 року у справі № 53/326 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 04.04.2011 року у справі №
53/326 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 53/326 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.І. Лобань

Судді
Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич

Дата підписання 06.06.2014 року