ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2014р.
Справа №
905/3127/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бриз Інвест», ,

м.Донецьк

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «Ясинівський
коксохімічний завод»,

, м.Макіївка

про стягнення 190466 грн. 25 коп.

Суддя Левшина
Г.В.

Представники:

від позивача: Іванова Я.В.-по дов.

від відповідача: Бабенко
В.В.-юрисконсульт

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бриз Інвест»,
м.Донецьк, позивач, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача, Публічного
акціонерного товариства «Ясинівський
коксохімічний завод», м.Макіївка, про
стягнення заборгованості в сумі 190466
грн. 25 коп., у тому числі основний борг в
сумі 180220 грн. 95 коп., інфляція в сумі 6734
грн. 69 коп. та три проценти річних в сумі
3510 грн. 61 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір №928/07 від
14.10.2010р., додаткову угоду від 01.12.2011р.,
специфікації №5 від 30.03.2012р., №6 від
22.10.2012р., видаткові накладні №РН-0000017
від 26.06.2013р., №РН-0000019 від 12.07.2013р.,
№РН-000020 від 29.07.2013р., №РН-0000022 від
08.08.2013р., №РН-0000023 від 19.08.2013р.,
розрахунок суми позову.

Відповідач в судовому засіданні
19.06.2014р. заперечень проти позовних
вимог не надав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

14.10.2010р. між сторонами був підписаний
договір №928/07, за умовами якого позивач
(продавець) зобов'язався поставити, а
відповідач (покупець) - прийняти та
оплатити продукцію
виробничо-технічного призначення,
надалі товар. Номенклатура, кількість,
ціги, строки та умови поставки та
оплати якого узгоджуються сторонами в
додатках (специфікаціях), які є
невідємними частинами даного договору.

Відповідно до п.4.1 договору, вказаний в
даному договорі товар поставляється на
умовах, обумовлених в додатках
(специфікаціях) до даного договору.

01.12.2011р. сторонами договору була
укладена додаткова угода, якою
пролонговано договір №928/07 від 14.10.2010р.
до 31.12.2012р.

Згідно з п.2 вказаної додаткової угоди,
пункт 1.1 договору №928/07 від 14.10.2010р.
викладено в наступній редакції:
«Продавець зобов'язався поставити, а
відповідач (покупець) - прийняти та
оплатити продукцію
виробничо-технічного призначення,
надалі товар. Найменування та
кількість товару, рік випуска та
виробник (з вказання страни виробника)
товару, код УКТ ВЕД на підакцизний
товар та товар, який ввозиться на митну
територію України, узгоджуються
сторонами в додатках (специфікаціях),
які є невідємними частинами даного
договору.

Також сторонами до договору №928/07 від
14.10.2010р. були підписані специфікації №5
від 30.03.2012р., №6 від 22.10.2012р., якими
узгоджено строк виготовлення та
поставки, період поставки, умови
оплати, тощо.

Як встановлено, згідно з наданими до
матеріалів справи видатковими
накладними №РН-0000017 від 26.06.2013р.,
№РН-0000019 від 12.07.2013р., №РН-000020 від
29.07.2013р., №РН-0000022 від 08.08.2013р., №РН-0000023
від 19.08.2013р., позивачем було поставлено
ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод»,
м.Макіївка товар на суму 180220 грн. 95 коп.
з урахуванням часткового погашення
заборгованості відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за договором №928/07 від
14.10.2010р. відповідачем не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до п.3.1. договору №928/07 від
14.10.2010р. оплата за кожну партію
поставленого товару проводиться
покупцем в гривнях, шляхом прямого
перерахування грошових коштів на
рахунок продавця на умовах, викладених
у додатках (специфікаціях) до даного
договору.

Згідно з умовами специфікацій №5 від
30.03.2012р., №6 від 22.10.2012р. умовами оплати є:
50% передплати від вартості місячної
поставки, остання частина по факту
поставки на склад покупця, але не
пізніше 10 банківських днів з дня
поставки.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 180220
грн. 95 коп. за договором №928/07 від
14.10.2010р. всупереч ст.526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, згідно з наданим до справи
актом звірки взаємних розрахунків
станом на 19.05.2014р. заборгованість
відповідача перед позивачем становить
180220,95 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України нараховано та пред'явлено до
стягнення з відповідача інфляцію в
сумі 6734 грн. 74 коп. та три проценти
річних в сумі 3510 грн. 61 коп. за період з
29.08.2013р. по 22.04.2014р.

За висновками суду, розрахунок трьох
процентів річних та інфляції є
арифметично вірним, таким, що
відповідає законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов повністю доведений позивачем та
обґрунтований матеріалами справи,
враховуючи, що відповідач заперечень
по суті позовних вимог не надав, вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача основного боргу в сумі 180220
грн. 95 коп., інфляції в сумі 6734 грн. 69 коп.
та трьох процентів річних в сумі 3510 грн.
61 коп., всього заборгованості в сумі 190466
грн. 25 коп., підлягають задоволенню в
повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бриз Інвест»,
м.Донецьк до Публічного акціонерного
товариства «Ясинівський коксохімічний
завод», м.Макіївка про стягнення
заборгованості в сумі 190466 грн. 25 коп., у
тому числі основний борг в сумі 180220 грн.
95 коп., інфляція в сумі 6734 грн. 69 коп. та
три проценти річних в сумі 3510 грн. 61
коп., задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Ясинівський коксохімічний
завод» (вул.50 років Утворення СРСР, 5,
м.Макіївка, Донецька обл., 86110, , п/р 9101 у Донецькій філії ПАТ
«Кредитпромбанк», МФО 335593) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бриз Інвест»
(вул.Майська, 86, м.Донецьк, 83030, , п/р 901 в ПАТ «Енергобанк», МФО
300272) основний борг в сумі 180220 грн. 95 коп.,
інфляцію в сумі 6734 грн. 69 коп. та три
проценти річних в сумі 3510 грн. 61 коп.,
всього заборгованість в сумі 190466 грн. 25
коп., судовий збір в сумі 3809 грн. 41 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні.19.06.2014р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина