КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. Справа№ 5011-49/10697-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
«Київенерго»

на ухвалу господарського суду м.
Києва від 13.03.2014 року

по справі № 5011-49/10697-2012 (суддя Мандичев
Д.В.)

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Спрінг А»

до орендного підприємства «6-й
Київський авторемонтний завод»

про банкрутство

за участю представників:

від апелянта: Бутрименко Н.М.,
довіреність № 91/2013/08/30-1 від 30.08.2013

від заявника: Деркач І.В. довіреність
б/н від 31.12.2013

від боржника: керуючий санацією Швачка
С.В.

В судовому засіданні присутні:

1) представник ТОВ «Дормаш» -
Дутковський Б.В., довіреність № 1/30-12-2013
від 30.12.2013;

2) представник ТОВ «Електротехсервіс» -
Войцехівський В.В., довідка ЄДРПОУ
серії АБ № 236311 від 29.10.2010.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 13.03.2014 року затверджено план
санації орендного підприємства «6-й
Київський авторемонтний завод» (надалі
по тексту ОП «6-й Київський
авторемонтний завод», боржник),
погоджений зборами кредиторів
боржника.

Обґрунтовуючи свою ухвалу
господарський суд м. Києва з посиланням
на положення ст. 18 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
зазначив, що план санації складений у
відповідності до вимог чинного
законодавства, схвалений загальними
зборами кредиторів боржника і дійшов
висновку про наявність підстав для
його затвердження. Заперечення
публічного акціонерного товариства
«Київенерго» (надалі по тексту ПАТ
«Київенерго», скаржник, апелянт) до
плану санації суд визнав
необґрунтованими.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, ПАТ
«Київенерго» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 13.03.2014 року по справі №
5011-49/1-697-2012 та направити матеріали
справи до суду першої інстанції для
подальшого розгляду.

Скаржник вважає, що оспорювана ухвала
винесена судом першої інстанції за
неповного з'ясування та недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
а також з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що затвердженим планом
санації передбачаються заходи, які
порушують черговість виконання
зобов'язань перед кредиторами,
встановлену ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
зокрема визначено, що оплата поточних
кредиторських вимог товариства з
обмеженою відповідальністю «ДОРМАШ»
(надалі по тексту ТОВ «ДОРМАШ») буде
відбуватися з грудня 2013 року по
вересень 2014 року, тоді як вимоги ПАТ
«Київенерго» тієї ж черги лише у
вересні 2014 року. Також порушенням
черговості погашення вимог кредиторів
вважає скаржник і намір обміну вимог
кредиторів ІУ черги товариства з
обмеженою відповідальністю «Спрінг-А»
(надалі по тексту ТОВ «Спрінг-А) та ТОВ
«ДОРМАШ» на корпоративні права
боржника ОП «6-й Київський
авторемонтний завод». Крім того, ПАТ
«Київенерго» стверджує, що умови
зазначеного плану санації не
гарантують відновлення
платоспроможності боржника, оскільки
не передбачають 100% виконання останнім
поточних зобов'язань під час виконання
плану санації, визначений в плані
санації розмір поточної
заборгованості не відповідає
дійсності, крім того, в плані санації
відсутня чітка позиція щодо передання
з балансу боржника житлового будинку,
за яким здійснюється споживання
енергоносіїв скаржника.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.04.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 29.09.2014 року.

Розпорядженням В.о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
29.04.2014 року у зв'язку із перебуванням
суддів Копитової О.С., Разіної Т.І.,
Сотнікова С.В. у відпустці, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Остапенка
О.М., суддів: Доманської М.Л., Шипка В.В.

Ухвалою суду від 29.04.2014 року колегією
суддів справу прийнято до свого
провадження.

Ухвалою суду від 29.04.2014 року розгляд
апеляційної скарги відкладено на 13.05.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року у
зв'язку із виходом судді Копитової О.С.
з відпустки та перебуванням судді
Остапенка О.М. у відпустці, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії
суддів у складі головуючого судді
Копитової О.С., суддів Доманської М.Л.,
Шипка В.В.

Ухвалою від 13.05.2014 року апеляційну
скаргу прийнято до провадження. В
судовому засіданні 13.05.2014 року
оголошено перерву до 27.05.2014 року.

Під час апеляційного розгляду від ТОВ
«ДОРМАШ», ТОВ «Електротехсервіс» та
керуючого санацією надійшли відзиви на
апеляційну скаргу, в яких останні не
підтримали доводів апеляційної скарги
та просили залишити її без задоволення,
а ухвалу господарського суду м. Києва
від 13.03.2014 року без змін.

В поданих відзивах кредитори
зазначають, що вважають доводи
скаржника про порушення черговості
безпідставними, оскільки положення п.4
ч.1 ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
про задоволення вимог кредиторів, не
забезпечених заставою, у тому числі і
вимог кредиторів, що виникли із
зобов'язань у процедурі розпорядження
майном боржника чи в процедурі санації
боржника стосується розділу ІІІ
«Ліквідаційна процедура», і можуть
бути застосовані лише у ліквідаційній
процедурі. Поточні вимоги кредиторів
не підлягають задоволенню у порядку
черговості, визначеному п.4 ч.1 ст. 31
закону під час процедури санації з
огляду на положення ч.12 ст.21 закону.

До відділу документального
забезпечення суду від керуючого
санацією ОП «6-й Київський
авторемонтний завод» арбітражного
керуючого Швачки С.В. надійшов відзив, в
якому останній зазначає, що не
підтримує апеляційну скаргу ПАТ
«Київенерго» та просить залишити її
без задоволення, а ухвалу
господарського суду м. Києва від 13.03.2014
року без змін. Керуючий санацією
вважає, що положення ч.12 ст. 21 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання її банкрутом» застосовуються
до кредиторів, вимоги яких включено до
реєстру, тобто до конкурсної
заборгованості і план санації
передбачає задоволення вимог
конкурсних кредиторів у відповідному
порядку черговості визначеної законом.
На думку керуючого санацією, оскільки
законом не встановлено обмежень щодо
погашення вимог, які виникли після
порушення провадження по справі про
банкрутство, зокрема в процедурі
розпорядження майном та санації
боржника, то передбачений планом
санації порядок погашення поточних
вимог кредиторів, в тому числі ПАТ
«Київенерго» не суперечить вимогам
закону. Включення поточних вимог ПАТ
«Київенерго» до плану санації не
позбавляє останнього права звернутись
в порядку позовного провадження до
суду із заявою про стягнення
зазначеної заборгованості з боржника.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої постанови норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України,
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим кодексом, з врахуванням вимог
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

19.01.2013 року набула чинності нова
редакція Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
Відповідно до приписів розділу Х
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" положення
цього закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Як убачається з матеріалів справи
провадження по справі про банкрутство
боржника порушено господарським судом
09.08.2012 року, в зв'язку з чим при розгляді
питання про затвердження плану санації
застосовуються норми Закону в
редакції, що діяла до 19.01.2013 року

Згідно ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
санація - система заходів, що
здійснюються під час провадження у
справі про банкрутство з метою
запобігання визнання боржника
банкрутом та його ліквідації,
спрямована на оздоровлення
фінансово-господарського становища
боржника, а також задоволення в повному
обсязі або частково вимог кредиторів
шляхом кредитування, реструктуризації
підприємства, боргів і капіталу та (або)
зміну організаційно-правової та
виробничої структури боржника.

Відповідно до положень ст. 18 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» протягом
трьох місяців з дня винесення ухвали
про санацію боржника керуючий санацією
зобов'язаний подати комітету
кредиторів для схвалення план санації
боржника, крім випадків, передбачених
цим Законом.

План санації повинен містити заходи
щодо відновлення платоспроможності
боржника, умови участі інвесторів, за
їх наявності, у повному або частковому
задоволенні вимог кредиторів, зокрема
шляхом переведення боргу (частини
боргу) на інвестора, строк та
черговість виплати боржником або
інвестором боргу кредиторам та умови
відповідальності інвестора за
невиконання взятих згідно з планом
санації зобов'язань.

План санації повинен передбачати строк
відновлення платоспроможності
боржника. Платоспроможність
вважається відновленою за відсутності
ознак банкрутства, визначених цим
Законом.

План санації може містити умови про:
виконання зобов'язань боржника третіми
особами; обмін вимог кредиторів на
активи боржника та (або) його
корпоративні права; задоволення вимог
кредиторів іншим способом, що не
суперечить закону.

Заходами щодо відновлення
платоспроможності боржника, які
містять план санації, можуть бути:
реструктуризація підприємства;
перепрофілювання виробництва;
закриття нерентабельних виробництв;
відстрочка та (або) розстрочка платежів
або прощення (списання) частини боргів,
про що укладається мирова угода;
ліквідація дебіторської
заборгованості; реструктуризація
активів боржника відповідно до вимог
цього Закону; продаж частини майна
боржника; зобов'язання інвестора про
погашення боргу (частини боргу)
боржника, зокрема шляхом переведення
на нього боргу (частини боргу) та його
відповідальність за невиконання
взятих на себе зобов'язань; виконання
зобов'язань боржника власником майна
боржника та його відповідальність за
невиконання взятих на себе зобов'язань;
продаж майна боржника як цілісного
майнового комплексу (для недержавних
підприємств); одержання кредиту для
виплати вихідної допомоги працівникам
боржника, які звільняються згідно з
планом санації, який відшкодовується в
першу чергу згідно зі статтею 31 цього
Закону за рахунок реалізації майна
боржника; звільнення працівників
боржника, які не можуть бути задіяні в
процесі реалізації плану санації.
Вихідна допомога у цьому разі
виплачується за рахунок інвестора, а за
його відсутності - за рахунок
реалізації майна боржника або за
рахунок кредиту, одержаного для цієї
мети; інші способи відновлення
платоспроможності боржника.

План санації розглядається зборами
кредиторів, які скликаються керуючим
санацією в чотиримісячний строк з дня
винесення господарським судом ухвали
про санацію, якщо інше не передбачено
цим Законом. Керуючий санацією
письмово повідомляє всіх кредиторів,
включаючи кредиторів, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника,
про дату і місце проведення зборів
кредиторів і за два тижні до проведення
зборів надає їм можливість попередньо
ознайомитися з планом санації.

План санації вважається схваленим,
якщо на зборах кредиторів таке рішення
підтримане більш як половиною голосів
конкурсних кредиторів та за умови, що
всі кредитори, вимоги яких забезпечені
заставою майна боржника, письмово
погодили план санації.

Як убачається з матеріалів справи
ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.07.2013 задоволено клопотання
комітету кредиторів про введення
процедури санації; введено процедуру
санації боржника - строком на 12 місяців
до 15.07.2014; призначено керуючим санацією
ОП «6-й Київський авторемонтний завод»
арбітражного керуючого Швачку С.В. та
зобов'язано останнього скласти та
подати на затвердження суду погоджений
кредиторами план санації боржника.

29.01.2014 до господарського суду м. Києва
надійшло клопотання про затвердження
плану санації ОП «6-й Київський
авторемонтний завод» за підписом
керуючого санацією боржника, ТОВ
«Дормаш», ТОВ «Електротехсервіс» з
протоколом засідання комітету
кредиторів боржника № 1.

Місцевим судом встановлено, що поданий
керуючим санацією план санації в
порушення вимог Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
погоджений комітетом кредиторів
боржника, а не, як того вимагає
закон-зборами кредиторів, в зв'язку з
чим ухвалою господарського суду м.
Києва від 03.02.2014 відкладено розгляд
справи у судовому засіданні на 03.03.2014 та
зобов'язано керуючого санацією Швачку
С.В. надати суду докази погодження
плану санації боржника відповідно до
вимог ст. 18 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

24.02.2014 до господарського суду м. Києва
надійшло клопотання про затвердження
плану санації за підписами керуючого
санацією Швачки С.В., ТОВ «Спрінг А», ТОВ
«Дормаш», ТОВ «Електротехсервіс».
Також до поданого клопотання долучено
протокол зборів кредиторів боржника №
2 від 21.02.2014.

Ухвалою від 03.03.2014 року, в зв'язку з
відсутністю доказів належного
повідомлення всіх кредиторів про
проведені 21.02.2014 року збори, розгляд
плану санації було відкладено на 13.03.2014
року.

13.03.2014 року до суду подано клопотання за
підписами голови зборів кредиторів в
особі представника ТОВ
«Електротехсервіс» та керуючого
санацією боржника про затвердження
плану санації боржника, схваленого
зборами кредиторів відповідно до
протоколів зборів від 21.02.2014 року та від
12.03.2014 року.

Як убачається з протоколу № 3 зборів
кредиторів боржника від 12.03.2014 року
більшістю голосів прийнято рішення про
схвалення плану санації та вирішено
клопотати перед господарським судом
про затвердження схваленого зборами
кредиторів 12.03.2014 року плану санації.
Згідно протоколу № 3 від 12.03.2014 року
проти схвалення плану санації
голосував представник ПАТ
«Київенерго», утримався представник
ПАТ «АК «Київводоканал».

За таких обставин поданий на
затвердження господарському суду план
санації боржника розглянутий та
схвалений зборами кредиторів боржника
у відповідності до положень ст. 18
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Зазначеним планом санації передбачені
заходи з відновлення
платоспроможності боржника, зокрема
організація господарської діяльності,
спрямованої на збільшення обсягів
виробництва продукції-причепів марки
ПФ-01 «Фермер» та збільшення прибутку
боржника; обмін вимог кредиторів на
корпоративні права в юридичних особах,
що належать боржнику; проведення
оптимізації організаційно - штатної
структури боржника шляхом скорочення
посад, функціональні обов'язки за якими
не забезпечують досягнення цілей
відновлення платоспроможності
боржника; реалізація у порядку
передбаченому Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
майнових активів боржника
використання яких у процедурі санації
не матиме значного економічного
ефекту; погашення дебіторської
заборгованості; передача житлового
фонду до комунальної власності;
визначення відповідного правового
статусу бази відпочинку «Росинка» та
здійснення її державної реєстрації за
боржником.

При цьому, план передбачає порядок та
строки погашення вимог конкурсних
кредиторів відповідно до
затвердженого ухвалою господарського
суду м. Києва від 15.04.2013 року реєстру
вимог кредиторів, а також погашення
поточної заборгованості боржника
згідно даних бухгалтерського обліку та
первинних документів, що утворилась
станом на 01.10.2013 року.

Апелянт, з посиланням на положення ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» стверджує про
порушення черговості задоволення
вимог поточних кредиторів, при
визначенні порядку та строків
погашення вказаних в плану санації.
Також апелянт посилається на той факт,
що в плані санації не передбачено
повного, 100 % погашення всіх поточних
вимог боржника.

Як убачається з плану санації, за
даними бухгалтерського обліку
боржника станом на 01.10.2013, поточна
заборгованість становила 17 272 330,50 грн.,
з яких: 15 812 746,53 гри. - поточна
заборгованість перед ТОВ «Дормаш»; 1 164
829,59 грн. - поточна заборгованість перед
ОСОБА_8; 183 941,00 грн. - поточна
заборгованість перед ОСОБА_9 та 110 813 829
грн. - поточна заборгованість перед ПАТ
«Київенерго».

При цьому, пунктами 1.1 - 1.6 розділу V
«Заходи з відновлення
платоспроможності» плану санації
передбачається погашення у період з
01.04.2014 до 30.09.2014 поточної заборгованості
за рахунок збільшення обсягів
виробництва продукції - причепів марки
ПФ-01 «Фермер» та збільшення прибутку
боржника, зокрема, у період 01.04.2014 -
30.04.2014 часткове погашення вимог
поточного кредитора ТОВ «Дормаш» у
сумі 127 465,00 грн. (пункт 1.1.3 плану
санації); у період 01.05.2014 - 31.05.2014
часткове погашення вимог поточного
кредитора ТОВ «Дормаш» у сумі 176 265,00
грн. (підпункт «а» пункт 1.2.3 плану
санації); у період 01.06.2014 - 30.06.2014
часткове погашення вимог поточного
кредитора ТОВ «Дормаш» на суму 355 690,00
грн. (підпункт «а» пункту 1.3.3 плану
санації); у період 01.07.2014 - 31.07.2014
часткове погашення вимог поточного
кредитора ТОВ «Дормаш» на суму 488 789,71
грн. (підпункт «б» пункту 1.4.3 плану
санації); у період 01.08.2014 - 31.08.2014:
погашення вимог поточного кредитора
ТОВ «Дормаш» у залишковому розмірі 201
615,29 грн. (підпункт «б» пункту 1.5.3 плану
санації) та погашення вимог поточного
кредитора ОСОБА_8 у сумі 454 829,59 грн.
(підпункт «в» пункту 1.5.3 плану санації),
часткове погашення вимоги поточного
кредитора ОСОБА_8 у сумі 673 513,07 грн.
(підпункт «г» пункту 1.5.3 плану санації);
у період 01.09.2014 - 30.09.2014: погашення вимог
поточного кредитора ОСОБА_8 у
залишковому розмірі 36 486,93 грн.
(підпункт «б» пункту 1.6.3 плану санації),
погашення вимог поточного кредитора
ОСОБА_9 у розмірі 183 941 грн. (підпункт «в»
пункту 1.6.3 плану санації), погашення
вимог поточного кредитора ПАТ
«Київенерго» у розмірі 110 000,00 грн.
(підпункт «г» пункту 1.6.3 плану санації),
погашення вимог поточного кредитора
ТОВ «Дормаш» у розмірі 164 922,65 грн.
(підпункт «д» пункту 1.6.3 плану санації),
погашення вимог поточного кредитора
ТОВ «Дормаш» у розмірі 2 000 000 грн.
(підпункт «е» пункту 1.6.3 плану санації),
часткове погашення вимог поточного
кредитора ТОВ «Дормаш» у сумі 256 974,14
грн. (підпункт «є» пункту 1.5.3 плану
санації).

Тобто, погашення поточної
заборгованості відповідно до плану
санації здійснюється частинами,
виходячи з розміру вимог поточних
кредиторів.

Як зазначає керуючий санацією,
погашення поточної заборгованості (17 272
330,50 грн.) починається саме з вимог ТОВ
«Дормаш», оскільки вимоги зазначеного
кредитора є найбільшими та становлять
15 812 746,53 грн.

Відповідно до ч. 12 ст. 21 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
розрахунки з кредиторами, вимоги яких
включені до реєстру, проводяться
керуючим санацією починаючи з дати,
зазначеної у затвердженому
господарським судом плані санації, в
порядку черговості, установленому
статтею 31 цього Закону.

Таким чином, положення зазначеної
статті закону стосуються вимог
кредиторів, які включено до реєстру,
тобто до конкурсної заборгованості.
Особливого порядку проведення
розрахунку з поточними кредиторами
боржника та відображення порядку
розрахунку в плані санації приписами
закону не передбачено. При цьому, в
законі також і не встановлено заборони
при проведенні процедури санації
визначити порядок та строки
розрахунків з поточними кредиторами.

Однак, на думку суду, передбачити 100%
розмір поточних вимог та порядок і
строки їх погашення на майбутнє, є
неможливим. Навіть сам скаржник не може
визначити точний розмір своїх
майбутніх поточних вимог до боржника,
що виникнуть в нього під час процедури
санації.

В даному випадку слід зазначити, що
введення процедури санації не
передбачає припинення господарської
діяльності боржника, а навпаки
направлено на її відновлення та
продовження, що в свою чергу прогнозує
і можливу зміну поточної
заборгованості боржника, в зв'язку з
укладанням господарських договорів,
отримання послуг теплопостачання та
водопостачання, тощо, що відповідно
робить неможливим відображення її
повного розміру в плані санації та
встановлення строків та порядку її
погашення.

Згідно закону лише тільки після
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом та введення ліквідаційної
процедури у останнього не може
виникнути нових зобов'язань ніж ті, що
пов'язані з самою ліквідаційною
процедурою.

В зв'язку з чим, в ст. 23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
законодавець визначив можливість
звернення для поточних кредиторів зі
своїми вимогами до боржника лише в
ліквідаційній процедурі та відповідно
в ст. 31 зазначеного закону, що
стосується розділу ІІІ «Ліквідаційна
процедура», а саме в п.4, передбачив, що у
четверту чергу задовольняються вимоги
кредиторів, не забезпечені заставою, у
тому числі і вимоги кредиторів, що
виникли із зобов'язань у процедурі
розпорядження майном боржника чи в
процедурі санації боржника.

За таких обставин посилання скаржника
на порушення ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
при встановленні порядку задоволення
вимог поточних кредиторів в процедурі
санації колегія суддів вважає
безпідставним.

Також необґрунтованими вважає
апеляційний суд посилання скаржника на
порушення черговості погашення вимог
при обміні вимог кредиторів ІУ черги
ТОВ «Спрінг-А» та ТОВ «ДОРМАШ» на
корпоративні права боржника. Як
встановлено вище положеннями ст. 18
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» прямо
передбачено, що план санації може
містити зазначені умови. Крім того,
апелянтом не наведено жодних доказів
того, яким саме чином вказані умови
плану санації порушують порядок
задоволення вимог кредиторів.

Посилання скаржника на
невідповідність плану санації вимогам
закону, в зв'язку з тим, що в ньому
відсутня чітка позиція щодо передання
з балансу боржника житлового будинку
за яким здійснюється споживання
енергоносіїв скаржника, без
встановлення виконання поточних
зобов'язань по їх оплаті також не
приймаються судом.

Як убачається з п. 6 розділу У «Заходи з
відновлення платоспроможності» плану
санації за даними інвентаризаційного
опису основних засобів по рах. 103
"Будівлі та споруди" станом на 01.10.2013 р.
на ОП " 6-ий Київський авторемонтний
завод" обліковується будинок
гуртожитку з ліфтом та підйомником.

Витрати ОП " 6-ий Київський
авторемонтний завод" на утримання
гуртожитку становлять близько 150 000,00
грн. на рік.

З метою зменшення витратної частини
діяльності боржника передбачається
проведення заходів, щодо передачі
вказаного необоротного активу на
баланс територіальної громади за його
місцезнаходження, а саме: провести його
інвентаризацію та дослідити стан
гуртожитку, провести перепис мешканців
гуртожитку, пройти перевірки державних
органів, підготувати пакет документів
для передачі гуртожитку на баланс
місцевої громади та провести
відповідні дії щодо такої передачі.

Тобто, у відповідному розділі керуючим
санацією передбачені певні заходи, які
він має намір вчинити для зменшення
витратної частини діяльності боржника,
при цьому, ні в зазначеному розділі, ні
в інших частинах плану санації не
вказано, що з моменту затвердження
плану судом боржник знімає з себе всі
зобов'язання по утриманню вказаного
гуртожитку, тощо.

За таких обставин доводи апелянта про
невідповідність плану санації вимогам
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» колегія
суддів вважає безпідставними та не
підтвердженими належними доказами.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі
ПАТ «Київенерго» посилається на
порушення місцевим господарським
судом при винесенні оскаржуваної
ухвали приписів ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України, а саме
направлення на адресу апелянта
оскаржуваної ухвали з порушенням
встановлених строків, що на думку
скаржника є обов'язковою підставою для
її скасування.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками скаржника, оскільки
вичерпний перелік порушень норм
процесуального права допущених
місцевим судом, що є підставою для
обов'язкового скасування рішення суду
визначений в ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України і
вказаних скаржником не містить.

При цьому, слід зазначити, що
відповідно до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України, повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні.
Згідно протоколу судового засідання
від 13.03.2014, при винесенні оскаржуваної
ухвали був присутній представник ПАТ
«Київенерго» ОСОБА_10 Доказів звернення
до суду з клопотанням про видачу копії
ухвали представником апелянта
матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Скаржником не доведено поданими
доказами підставності своїх вимог під
час розгляду апеляційної скарги, також
не встановлено порушень норм
матеріального і процесуального права
господарським судом м. Києва при
прийнятті оспорюваної ухвали і
апеляційним судом, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а ухвала господарського
суду м. Києва від 13.03.2014 року без змін .

На підставі викладеного вище та,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду м. Києва від 13.03.2014
року по справі № 5011-49/10697-2012 - без змін.

Матеріали справи № 5011-49/10697-2012
повернути до господарського суду м.
Києва.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
М.Л. Доманська

В.В. Шипко