КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Справа№ 910/203/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі

судового засідання Сауляку
О.О.

за участю

представників сторін

від прокуратури Некрасов О.М. -
посв. від 05.09.2014р. № 002627;

позивача-1 Микитин С.С. - дов.
від 08.01.2014р. № 21/юр-46;

позивача-2 Коломієць Н.Г. -
дов. від 13.01.2014р. №107-139/15

відповідача Федун В.А. - дов.
Від 11.02.2014р. б/н.

розглянувши

матеріали апеляційної скарги

Товариства з
обмеженою відповідальністю "Магазин

№78-Тамара"

на рішення Господарського
суду міста Києва від 17.02.2014 р.

у справі №910/203/14 (суддя:
Дупляк О.М.)

за позовом Прокурор
Святошинського району міста Києва в

інтересах держави в особі:

позивач-1 Святошинська
района державна адміністрація

в місті Києві

позивач-2 Комунальне
підприємство "Дирекція з утримання та

обслуговування
житлового фонду Святошинського

району місті
Києва"

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Магазин

№78-Тамара"

про стягнення
заборгованості за Договорм оренди у
сумі

52 608, 11 грн. та
повернення приміщення

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Святошинського району м.
Києва в інтересах держави в особі
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації (позивач-1), КП
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва"
(позивач-2) звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до ТОВ
"Магазин № 78 - "Тамара" про стягнення
заборгованості за Договором оренди у
сумі 52 608, 11 грн., у тому числі 51 459, 71 грн.
основний борг, 1 148, 40 грн. пеня, та
повернення орендованого приміщення.

05.02.2014 Прокурором подано до суду Заяву
про збільшення позовних вимог № (10-58) 1030
вих. від 05.02.2014 (а.с. 55), відповідно до
якої останній просив стягнути з
відповідача 51 459,71 грн основного боргу
та 1 148, 40 грн пені, виселити відповідача
та зобов'язати повернути приміщення
шляхом підписання Акту
прийому-передачі, яка прийнята судом та
врахована при розгляді даної справи.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014р. №
910/203/14 позов задоволено частково, а
саме, в частині стягнення основного
боргу в сумі 51 459, 71 грн та пені в сумі 1
148,40 грн. припинено провадження у справі
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України;
виселено ТОВ "Магазин № 78 - "Тамара" з
приміщення загальною площею 372,9 кв.м за
адресою: м. Київ, вул. Тулузи, 4. та
зобов'язано ТОВ "Магазин № 78 - "Тамара"
повернути приміщення загальною площею
372,9 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Тулузи, 4
за Актом прийому-передачі КП "Дирекція
з утримання та обслуговування
житлового фонду Святошинського району
м. Києва".

Не погоджуючись із вищезазначеним
Рішенням, відповідач ТОВ "Магазин № 78 -
"Тамара" звернувся до Київського
апеляційного господарського суду зі
скаргою, за якою просив скасувати
оскаржене Рішення в порядку ч. 1 ст. 104
ГПК України, оскільки "В oскарженому
рішенні зазначено, що Договір оренди
припинив дію, Відповідач має сплатити
заборгованість та повернути
приміщення. Проте, на час постановлення
оскарженого рішення має місце належне
користування приміщенням Скаржником
згідно із цільовим призначенням,
визначеним Договором оренди. Тобто
фактично строк дії Договору оренди
продовжено. Орендні платежі разом із
штрафними санкціями сплачено
Скаржником (орендарем) у повному
обсязі. Майнові вимоги орендодавця на
момент постановлення рішення
відсутні.".

У своєму Відзиві на апеляційну скаргу
Позивач-1 Святошинська районна у м.
Києві державна адміністрація,
заперечуючи доводи апеляційного
оскарження, зауважив про те, що «Термін
дії Договору закінчився 15.05.2013р., однак
орендарем не було звільнено орендоване
приміщення та не передане Орендодавцю
по Акту приймання-передачі. Відповідно
до п. 9.6 Договору питання про надання
згоди на продовження Договору
вирішується на підставі письмового
звернення відповідача до голови
держадміністрації, поданого за місяць
до закінчення терміну дії цього
Договору. У разі, якщо звернення
відповідача не надійшло або останній
не отримав дозволу за продовження дії
цього Договору, відповідач повинен
звільнити приміщення по закінченню
терміну дії цього Договору та передати
Орендодавцю (КП "Дирекція з утримання
та обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва") по Акту
приймання-передачі, тому вважаємо, що
Рішення суду винесено при повному
з'ясуванні обставин справи, вірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.».

Ухвалою КАГС від 27.03.2014р. № 910/203/14
апеляційну скаргу ТОВ "Магазин № 78 -
"Тамара" прийнято до розгляду та
порушено апеляційне провадження.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення прокурора
та представників сторін, дійшла
висновку апеляційну скаргу ТОВ
"Магазин № 78 - "Тамара" залишити без
задоволення, Рішення Господарського
суду міста Києва від 17.02.2014р. залишити
без змін, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 101 ГПК України апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
15.06.2010р. між КП "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва" (далі -
позивач-2, орендодавець) та ТОВ "Магазин
№ 78 - "Тамара" (далі - відповідач,
орендар) було укладено Договір оренди
нежитлового приміщення № 71 (далі -
Договір), відповідно до п. 1.1 якого даний
Договір встановлює умови оренди
нежитлового приміщення, яке належить
до комунальної власності
територіальної громади Святошинського
району м. Києва і закріплене за
Орендодавцем на праві повного
господарського відання та
оперативного управління згідно з
Розпорядженням Святошинської районної
в м. Києві держадміністрації
№ 1985 від 30.12.2008, між позивачем-2 і
відповідачем та регулює їх
взаємовідносини протягом його дії.

Згідно з п. 1.2 Договору позивач-2 на
підставі Розпорядження голови
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації № 506 від 19.05.2010
та Ордеру № 107 від 15.06.2010 передав, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення за
адресою: м. Київ, вул. Тулузи, 4,
загальною площею 372,9 кв.м для
розміщення книжкового магазину по
продажу україномовної поліграфічної
продукції, що містить
навчально-освітній матеріал.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що
передача нежитлового приміщення в
оренду здійснювалась за експертною
оцінкою приміщення, виконаною
відповідачем за замовленням позивача,
яка станом на 31.05.2010 склала 1.166.860,00 грн.

Пунктами 6.1 Договору визначено, що
позивач-2 зобов'язався передати
відповідачу в оренду нежитлове
приміщення згідно з п. 1.2 цього
Договору, по Акту прийому-передачі,
який підписується одночасно з цим
Договором.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
на виконання умов п. 6.1 Договору
позивачем-2, на підставі Акту
прийому-передачі нежитлового
приміщення, 15.06.2010 було передано
приміщення загальною площею 372,9 кв.м за
адресою: вул. Тулузи, 4 відповідачу (а.с.
20).

Місцевим господарським судом
встановлено, що відповідачем у період з
червня по грудень 2013 р. умови Договору в
частині сплати орендних платежів не
виконувались, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, яка згідно
з розрахунком прокурора склала 51 459, 71
грн. Крім основної заборгованості за
прострочення виконання зобов'язання
прокурор також просив стягнути з
відповідача 1 148, 40 грн пені за періоди:
11.06.2013 - 30.11.2013 із суми боргу 5 346, 64 грн;
11.07.2013 - 30.11.2013 із суми боргу 5 346, 64
грн; 11.08.2013 - 30.11.2013 із суми боргу 5 341,29
грн; 11.09.2013 - 30.11.2013 із суми боргу 5.303,85
грн; 11.10.2013 - 30.11.2013 із суми боргу 5.303,85
грн; 11.11.2013 - 30.11.2013 із суми боргу 5.325,25
грн, а також у зв'язку з закінченням
строку дії Договору виселити
відповідача з орендованого приміщення
та зобов'язати останнього повернути
вказане приміщення позивачу-2.

Позивач-1 та позивач-2 звертались до
відповідача з претензіями (а.с. 38, 39) про
сплату заборгованості з орендної плати
за умовами спірного Договору, однак
надані претензії з боку відповідача
були залишені без належного
реагування.

Відповідно до Розпорядження голови
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації № 106 від 25.02.2011
нежитлові приміщення площею 386,40 кв.м у
жилому будинку за адресою: вул. Тулузи, 4
в м. Києві належить до сфери
управління Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації та
закріплено на праві господарського
відання без права розпорядження за
позивачем-2.

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачем-2 та відповідачем у
справі за своєю правовою природою
укладено Договір оренди комунального
майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про оренду
державного та комунального майна" (далі
- Закон) є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18, ч.ч. 1, 3 ст. 19 ЗУ
«Про оренду державного та комунального
майна» орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно, у повному
обсязі та незалежно від наслідків
господарської діяльності; строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Відповідно до п.п 3.3, 3.6 Договору орендна
плата сплачується відповідачем
незалежно від наслідків господарської
діяльності останнього щомісячно, не
пізніше 20 числа поточного місяця з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції на рахунок позивача-2,
зазначений у п. 11 даного Договору. Крім
орендної плати відповідач зобов'язався
відшкодовувати позивачу-2:
амортизаційні відрахування за
орендоване майно; плату за землю;
експлуатаційні витрати.

Згідно з п. 3.9 Договору у випадку
закінчення терміну дії цього Договору
орендна плата та інші, передбачені цим
Договором платежі, сплачуються
відповідачем по день фактичної здачі
орендованого приміщення згідно з Актом
прийому-передачі.

Згідно з п. 4.2 Договору відповідач
зобов'язався своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату та
інші витрати, пов'язані з утриманням
приміщення, які покладені
законодавством на позивача-2 відносно
займаної площі.

Господарським судом встановлено, що
відповідачем порушено умови Договору
зі сплати орендної плати за
користування орендованим згідно з
умовами спірного Договору приміщенням
у період з червня по грудень 2013 р., що
останнім визнається у сумі 51 459, 71 грн..

Відповідно до п. 3.10 Договору за
несвоєчасну сплату всіх платежів
відповідач сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочки.

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідач, після звернення прокурора
до суду з даним позовом та порушення
провадження у справі за Ухвалою
Господарського суду міста Києва від
11.01.2014р. № 910/203/14 (а.с. 1-3) виконав своє
зобов'язання за Договором по сплаті
орендної плати за вказаний прокурором
період у сумі 51.459,71 грн, що
підтверджується наданим платіжним
дорученням № 17 від 10.02.2014, а також
сплачено грошові кошти в сумі 1.148,40 грн
на погашення заявленої до стягнення
пені (а.с. 81, 82).

Пунктом 4.4 (абз. 1) Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку, що провадження
у справі в частині стягнення основного
боргу в сумі 51.459,71 грн та пені в сумі 1
148,40 грн, підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Також місцевим господарським судом
зазначено, що частиною 1 ст. 631 ЦК
України встановлено, що строком
Договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до Договору.
Дана норма статті ЦК України
кореспондується з ч. 7 ст. 180 ГК України,
згідно з якою строком дії
господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору.

Відповідно до п. 9.1 строк дії спірного
Договору встановлено сторонами з 15.06.2010
до 15.05.2013.

У п. 9.9 Договору також закріплено, що дія
цього Договору оренди припиняється,
зокрема, внаслідок закінчення строку,
на який його було укладено.

Відповідно до п. 9.6 Договору питання про
надання згоди на продовження дії цього
Договору вирішується на підставі
письмового звернення відповідача до
голови райдержадміністрації, поданого
за місяць до закінчення терміну дії
цього Договору. У разі, якщо звернення
відповідача не надійшло або останній
не отримав дозволу на продовження дії
цього Договору, відповідач повинен
звільнити приміщення по закінченню
терміну дії цього Договору та передати
позивачу-2 по Акту прийому-передачі
орендоване приміщення.

Таким чином, судом першої інстанції
було встановлено, що спірний Договір
припинив свою дію з 16.05.2013 у зв'язку із
закінченням строку, на який його було
укладено. Доказів письмового звернення
відповідача до голови
райдержадміністрації (позивача-1) щодо
продовження дії спірного Договору,
поданого у встановленому Договором
порядку до закінчення строку його дії,
суду не було надано.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону, ч. 1 ст. 785 ЦК
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Судом також було встановлено, що на
момент розгляду даної справи
відповідачем орендоване майно
відповідно до вимог законодавства не
повернуто, що не заперечується
відповідачем.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов висновку про правомірність
заявленої прокурором позовної вимоги
щодо виселення відповідача та
зобов'язання останнього повернути
позивачу-2 приміщення, що є предметом
Договору № 71 від 15.06.2010, за Актом
прийому-передачі, у зв'язку з чим позов
прокурора у цій частині підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції у повному обсязі досліджено
фактичні обставини справи та надана їм
належна правова оцінка, підстав для
зміни чи скасування судового рішення
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магазин № 78 -
"Тамара" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014р. №910/203/14 без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014р. №
910/203/14 набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014р. №
910/203/14 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
термін.

Матеріали справи №910/203/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

Ю.Б. Михальська