ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16 червня 2014 року
Справа № 913/1434/14

Провадження № 6/913/1434/14

За позовом Комунального підприємства
«Інноваційно-інформаційний центр»
Луганської обласної ради, м Луганськ

до відповідача - Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Луганської обласної
державної адміністрації, м. Луганськ

про стягнення 46 935 грн. 00 коп.,

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Сурженко Д.В., керівник,
згідно з довідкою № 800953 від 13.11.1992;

від відповідача - Огієнко С.П.,
довіреність № 15/08 від 12.06.2014;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості за lоговором про
надання інформаційних послуг № 1 від
09.01.2014 у розмірі 46 935 грн. 00 коп.

Відповідач за відзивом на позовну
заяву від 16.06.2014 проти позову не
заперечує та

підтверджує
наявність заборгованості перед
позивачем в сумі 46 935 грн. 00 коп.

Суд перейшов до розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає наступне.

09.01.2014 між сторонами у справі було
укладено договір № 1 про надання
інформаційних послуг, за умовами якого
позивач зобов'язався надати певні
послуг, а відповідач - прийняти та
оплатити їх на умовах договору.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги, які були
прийняті останнім, але за актами № 12
від 28.03.2014, № 116 від 05.05.2014, № 123 від 26.05.2014
оплата наданих послуг відповідачем
здійснена не була, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість в сумі 46 935,00
грн.

Оскільки відповідач заборгованість в
добровільному порядку не сплатив,
позивач звернувся до суду із даним
позовом, який обґрунтовує посиланням
на норми ст. ст. 525, 526, ЦК України та інші
норми чинного законодавства.

Відповідач за відзивом на позовну
підтвердив наявність заборгованості
перед позивачем.

Оцінивши матеріали справи та доводи
сторін у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

09.01.2014 між Департаментом
житлово-комунального господарства
Луганської обласної державної
адміністрації (відповідач у справі,
замовник) та Комунальним підприємством
«Інноваційно-інформаційний центр»
Луганської обласної ради (позивач у
справі, постачальник) був укладений
договір № 1 про надання послуг з
відповідними додатками та додатковими
угодами до нього.

Згідно п .1.1 договору виконавець
зобов'язується надати замовникові
послуги, відповідно до технічного
завдання (додаток № 1 до договору) у
встановлений договором строк, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити надані послуги.

Згідно п. 3.1 в редакції додаткової угоди
№ 1 від 31.03.2014 ціна договору складає 187 742
грн. 00 коп.

Згідно п. 4.1 договору джерелом
фінансування послуг замовника є кошти
обласного бюджету.

Згідно п. 4.2 замовник оплачує надані
послуги по мірі надходження
відповідних коштів.

Згідно п. 4.3 остаточний розрахунок
здійснюється на підставі акту-здачі
приймання виконаних послуг, відповідно
до технічного завдання.

Відповідно до п. 4.5 договору замовник
забезпечує безперервне фінансування
послуг за умови своєчасного
фінансування з бюджету. У разі затримки
бюджетного фінансування не з вини
замовника, оплата здійснюється
протягом 10 банківських днів від дати
отримання бюджетного фінансування на
рахунок замовника.

Відповідно до п. 5.2 договору послуга
приймається щомісячно на підставі акту
здачі-приймання виконаних послуг
якість яких відповідає вимогам
державних нормативно-правових актів і
нормативних документів.

Так, ст. 173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
законами України, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно ст.
174 ГК України, є господарський договір.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК
України, майново-господарські
зобов'язання, які є одним із видів
господарських зобов'язань, - це
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

На виконання умов договору позивачем
було в виконано відповідних робіт, а
відповідачем прийнято без доповнень та
зауважень згідно актів про надання
послуг № 12 від 28.03.2014, № 116 від 05.05.2014, №
123 від 26.05.2014 на загальну суму 46 935 грн. 00
коп.

Відповідачем вказані фактичні
обставини підтверджені та визнано
наявність заборгованості перед
позивачем в сумі 46 935 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Статтею 530 ЦК України згаданого
кодексу передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

В даному випадку, позивач виступає як
кредитор, а відповідач - як боржник,
який в повному обсязі не виконав
зобов'язання з оплати наданих послуг.

При цьому, між сторонами було підписано
акт звірення розрахунків за період з
09.01.2014 по 28.05.2014, згідно якого
підтверджено наявність заборгованості
за договором № 1 від 09.01.2014 в сумі 46 935
грн. 00 коп.

Так, відсутність бюджетного
призначення на фінансування робіт за
договором поставки не може бути
підставою для звільнення замовника від
обов'язку оплати відповідний товар,
оскільки в разі відсутності коштів для
оплати замовник був вправі та мав
фактичну можливість призупинити
виконання умов договору з моменту
виявлення відсутності коштів для
оплати робіт, а не приймати їх
результати.

Крім того, з аналізу норми ст. 530
Цивільного кодексу України вбачається,
що у випадках, коли строк (термін)
виконання зобов'язання визначається
вказівкою на подію, то це може бути лише
подія, яка має неминуче настати. Умови
(позиція) Відповідача ж про залежність
проведення розрахунків за Договором в
залежності від бюджетного
фінансування чи надходження бюджетних
коштів не є ні подією взагалі (оскільки
залежить від волевиявлення осіб, а тому
така є дією), та не є подією, яка має
неминуче настати (оскільки її настання
залежить від ряду суб'єктивних
обставин, в тому числі волевиявлення
інших (в тому числі Замовника) осіб, в
тому числі від замовлення бюджетних
коштів, від перерахунку таких тощо.

Відповідно до ст. 1 Бюджетного кодексу
України, бюджетним кодексом України
регулюються відносини, що виникають у
процесі складання, розгляду,
затвердження, виконання бюджетів,
звітування про їх виконання та
контролю за дотриманням бюджетного
законодавства і питання
відповідальності за порушення
бюджетного законодавства, а також
визначаються правові засади утворення
та погашення державного і місцевого
боргу. Між тим, спір у даній справі
виник внаслідок невиконання
договірних зобов'язань і відносини
сторін у даній справі врегульовані,
зокрема, нормами ГК України, ЦК України,
які застосовуються судом до відносин
сторін.

Як було наведено вище, відповідач
прийняв на себе зобов'язання щодо
оплатити відповідної продукції, але не
оплатив її.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В даному випадку, відповідачем було
порушено зобов'язання з оплати
виконаних підрядних робіт. В той же час,
відповідачем доказів оплати
заборгованості надано не було.

За таких обставин, доводи відповідача
за відзивом судом відхиляються.

Виходячи з наведених фактичних
обставин та доказів у справі позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 46 935 грн. 00 коп.
слід задовольнити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати судового збору слід покласти
на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Луганської обласної
адміністрації, м. Луганськ, вул.
Шеремета, буд. 3, код 03364062, на користь:

- Комунального підприємства
«Інноваційно-інформаційний центр»
Луганської обласної ради, м, Луганськ,
вул. Шеремета, буд. 3, код 05456992,
заборгованість в сумі 46 935 грн. 00 коп.,
витрати зі сплати судового збору в сумі
1 827 грн. 00 коп., видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 20.06.2014.

Суддя Т.А. Василенко