м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5802/14 05.06.14
За позовом Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
до Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Країна"про відшкодування шкоди в
порядку регресу 5 538,51 грн.Суддя Стасюк
Представники сторін:
від позивача Павлюк О.В. (дов. б/н від
04.03.2014 року)від відповідача не з'явився
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 05 червня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Відкрите акціонерне товариство
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" (надалі по тексту -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Країна" (надалі по
тесту - відповідач) про відшкодування
шкоди в порядку регресу 5 538,51 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.04.2014 року порушено
провадження у справі № 910/5802/14, розгляд
справи призначено на 15.05.2014 року.
15.04.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.
22.04.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшов лист на
виконання вимог ухвали суду
від 04.04.2014 року.
Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
15.05.2014 року справу № 910/5802/14 передано для
розгляду судді Гулевець О.В., у зв'язку з
перебуванням судді
Стасюка С.В. на лікарняному.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/5802/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
19.05.2014 року справу № 910/5802/14 передано для
розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з
його поверненням з лікарняного.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/5802/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 15.05.2014 року.
У судовому засіданні 05.06.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по справі, в яких підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання 05.06.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відмітками на звороті ухвал суду та
поштовими повідомленнями про вручення
поштового відправлення з відмітками
Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, відповідач зареєстрований за
Електриків, 29-А, на яку було відправлено
ухвали суду у справі № 910/5802/14.
У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
Розглянувши подані позивачем
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -
04 березня 2011 року між Відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу
форма № 83 серія УБ № 803716, відповідно до
умов якого страховик зобов'язувався
відшкодувати збитки, що могли настати у
зв'язку з пошкодженням або знищенням
автомобіля марки "Subaru", державний номер
Як вбачається з матеріалів справи,
01.02.2012 року в м. Києві по вул. Овруцька
сталась дорожньо - транспортна пригода
(надалі по тексту - ДТП) за участю
автомобіля марки "Subaru", державний номер
НОМЕР_1 та автомобіля марки "Богдан",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ДТП сталася в результаті порушення
водієм автомобіля марки "Богдан",
державний номер НОМЕР_2 правил
дорожнього руху України, останнього
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Шевченківського
районного суду м. Києва
від 17.02.2012 року у справі № 3/2610/2924/2012.
Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Богдан",
державний номер НОМЕР_2, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Публічим
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Країна", що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/1687909 від 16.03.2011 року.
Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки "Subaru", державний номер
НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.
Відповідно до звіту № НОМЕР_1-14/02/5 від
14.02.2012 року про оцінку автомобіля,
складеного Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гарант-Асістанс",
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля марки
"Subaru", державний номер НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 6 205,14 грн.
Позивач, виходячи із звіту про оцінку
автомобіля Subaru Forester державний номер
НОМЕР_1-14/02/5 від 14.02.2012 року, складеного
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гарант-Асістанс" та
враховуючи умови страхування, визначив
розмір страхового відшкодування в сумі
5 888,51 грн., про що склав страховий акт №
СТО - 12 - 1916/1 від 18.04.2012 року.
Відповідно до умов договору
добровільного страхування
транспортного засобу форма № 83 серія
УБ № 803716 від 04.03.2011 року, позивачем було
здійснено виплату страхового
відшкодування на користь
страхувальника в сумі 265 102,54 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
одержувачів сум відшкодувань за
рахунок коштів Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(належним чином засвідчені копії
містяться в матеріалах справи).
Зважаючи на вищенаведене 24.09.2013 року,
позивач, з посиланням на статтю 27
Закону України "Про страхування" та
статті 993 Цивільного кодексу України
звернувся до відповідача з заявою на
виплату страхового відшкодування в
Проте, відповідач жодним чином не
відреагував на зазначену регресну
вимогу, на момент подання позовної
заяви, відповідачем страхове
відшкодування на користь позивача
Приймаючи до уваги ліміт
відповідальності відповідача та
розмір франшизи, які передбачені
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобі № АА/1687909 від 16.03.2011 року, позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму страхового відшкодування у
розмірі 5 538,51 грн.
Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "Богдан",
державний номер НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, спричинено ДТП, що потягло
нанесення шкоди застрахованому
позивачем автомобілю марки "Subaru",
державний номер НОМЕР_1.
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Вина водія, який керував автомобілем
"Богдан", державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 17.02.2012 року
у справі № 3/2610/2924/2012.
Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "Богдан",
державний номер НОМЕР_2, за шкоду
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
була застрахована Публічним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Країна" на підставі полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/1687909 від 16.03.2011 року.
Вказаним полісом передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000, 00 грн.,
франшиза - 510, 00 грн., строк дії полісу з
16.03.2011 року до 15.03.2012 року.
Пунктом 1.4 статті 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції чинній на момент
укладання полісу № АА/1687909)
передбачено, що особи,
відповідальність яких застрахована,
- визначені в договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
особи, цивільно-правова
відповідальність яких застрахована
згідно з цим договором, або, залежно від
умов договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, будь-які особи, що
експлуатують забезпечений
Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля марки "Subaru",
державний номер НОМЕР_1 відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/1687909 від
16.03.2011 року, а до позивача як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором добровільного
страхування транспортного засобу
форма № 83 серія УБ № 803716 від 04.03.2011 року,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Відповідно до статті 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.
Зважаючи на вищезазначене, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача підлягає частковому
задоволенню, у зв'язку з тим що позивач
не зменшив страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну майну потерпілого на
суму франшизи, яка встановлена полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/1687909 від 16.03.2011
року у розмірі 510,00 грн.
За таких обставин, сума страхового
відшкодування становитиме: 5 888,51 грн.
(витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом) - 510,00 грн. (сума франшизи) = 5 378,
Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" підлягають
частковому задоволенню, а саме, у
розмірі 5 378, 51 грн.
Витрати з судового збору покладаються
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, відповідно
до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
сімдесят вісім) грн., 51 коп.
заборгованості, 1 774 (одну тисячу сімсот
сімдесят чотири) грн. 22 коп. судового
3. В іншій частині позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.06.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк