ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р.
Справа № 911/1753/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Візит»до
Білоцерківської загальноосвітньої
школи I-III ступенів №7 Білоцерківської
міської ради Київської областіпро
стягнення 31 848,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:Миханів В.Р. (довіреність
б/н від 28.04.2014);від відповідача:Фафонов
Б.М. (довіреність б/н від 04.06.2014).секретар
судового засідання: Жиленко Е.В.

Обставини справи:

13.05.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Візит»
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду Київської області
з позовною заявою №352 від 05.05.2014 (вх.
№1863/14) до Білоцерківської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
№7 Білоцерківської міської ради
Київської області (далі-відповідач) про
стягнення 31 848, 00 грн.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором №15 від 28.01.2013, а саме щодо
повної та своєчасно оплати за надані
послуги харчування. В результаті чого
просить суд стягнути з відповідача 31 848,
00 грн. суму основного боргу.

Ухвалою господарського суду київської
області від 13.05.2014 порушено провадження
по справі та призначено її до розгляду
на 05.06.2014.

29.05.2014 через канцелярію суду
представник позивача подав
супровідним листом б/н від 29.05.2014 (вх.
№10152/14) документи витребувані ухвалою
господарського суду Київської області
від 13.05.2014.

Також 29.05.2014 представник позивача подав
письмове підтвердження б/н від 29.05.2014
(вх. №10153/14), я кому повідомляє, що у
провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір,
відсутні справи зі спору між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Візит» та
Білоцерківською загальноосвітньою
школою I-III ступенів №7 Білоцерківської
міської ради Київської області про той
же предмет і з тих же підстав, а також
немає рішення цих органів з такого
спору.

У судовому засіданні 05.06.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав,
вважає їх правомірними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача, у судовому
засіданні 05.06.2014 подав відзив б/н, б/д
(вх. №10797/14), в якому визнав борг в
повному розмірі, а саме в сумі 31 848,00 грн.

У судовому засіданні 05.06.2014
господарським судом Київської області
в порядку вимог ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представників позивача та відповідача,
дослідивши та оцінивши представлені
докази в їх сукупності, суд встановив:

28.01.2013 між Білоцерківською
загальноосвітньою школою I-III ступенів
№7 Білоцерківської міської ради
Київської області (замовник за
договором, відповідач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Візит» (учасник за
договором, позивач у справі) укладено
договір №15 (далі-договір), відповідно
до п.1.1. договору учасник зобов'язується
з 14 січня 2013 року надати послуги з
постачання готової їжі, організація
харчування учнів першого класу, які
навчаються при школах, учнів 1-4 класів,
які не мають статусу постраждалих від
аварії на ЧАЕС, учнів 5-8, 9-11 класів, які
не мають статусу постраждалих від
аварії на ЧАЕС, із числа дітей сиріт,
дітей які проживають у сім'ях під
опікою.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що
учасник забезпечує організацію
харчування учнів 1 класу, які
навчаються при школах, учнів 2-4 класів,
які не мають статусу постраждалих від
аварії на ЧАЕС та учнів 5-8,9-11 класів, які
не мають статусу постраждалих від
аварії на ЧАЕС, із числа дітей сиріт,
дітей, які проживають у сім'ях під
опікою та навчаються в БЗШ №7.

Відповідно до п.1.3. договору обсяги
закупівлі послуг можуть бути зменшені
залежно від реального фінансування
видатків.

Кількість послуг визначається
специфікацією, що є невід'ємною
частиною цього договору та проводиться
в межах фінансування (п.1.2. договору).

Відповідно до розділу 2 договору
учасник повинен надати замовнику
якісні послуги по здійсненню
одноразового гарячого харчування
учнів відповідних категорій в м. Біла
Церква згідно норм харчування
затверджених постановою КМУ від 21.05.1992
№258 «Про норми харчування та часткову
компенсацію вартості продуктів для
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та вимог
діючих санітарно-гігієнічних правил та
норм.

Пунктом 5.1 договору зазначено, що строк
(термін) поставки (передачі) товарів
(виконання робіт або надання послуг) з 14
січня по 31 грудня 2013 року.

Також, 08.02.2013 між Білоцерківською
загальноосвітньою школою I-III ступенів
№7 Білоцерківської міської ради
Київської області та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Візит»
було укладено додаткову угоду №1 до
договору №15 від 28.01.2013 (далі - додаткова
угода), відповідно до якої сторони
дотримуючись п.1.3. договору уклади
додаткову угоду про наступне: пункт 3.1.
договору №15 від 28.01.2013 викласти в
наступній редакції: «загальна сума
договору складає 119 289,00 грн. (сто
дев'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят
дев'ять грн. 00 коп.)».

Додатковою угодою зазначено, що ця
додаткова угода є невід'ємною частиною
договору №15 від 28.01.2013.

Господарським судом встановлено, що на
виконання договору позивачем було
надано послуги на суму грн. про, що
свідчать наступні акти виконаних робіт
за надані послуги по організації
харчування дітей:

Акт за листопад 2013 року на суму 15 792,00
грн.;

Акт за грудень 2013 року на суму 16 056,00 грн.

Копії зазначених актів виконаних робіт
за надані послуги по організації
харчування дітей містяться в
матеріалах справи, оригінали оглянуто
в судовому засідання.

Господарським судом встановлено, що
вищезазначені акти виконаних робіт за
за надані послуги по організації
харчування дітей підписані обома
сторонами договору та оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення «Про
документальне забезпечення записів
бухгалтерського обліку» затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 щодо
зазначення обов'язкових в ній
реквізитів, а саме: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ; назву
документа(форми); дату і місце
складення документа; зміст та обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
таабо вартісному виразі); посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші данні,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Дослідивши умови договору та подані
сторонами документи, господарський суд
встановив, що позивачем було належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором щодо
виконання робіт.

Однак, відповідач, в порушення умов
договору, свої зобов'язання щодо оплати
за наданні послуги по організації
харчування за листопад 2013 року та
грудень 2013 року не виконав, про що
свідчить акт звірки взаєморозрахунків
за період січень-грудень 2013 року.

Відповідно до акту звірки
взаєморозрахунків проведеним між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Візит» та
Білоцерківською загальноосвітньою
школою I-III ступенів №7 Білоцерківської
міської ради Київської області за
грудень-січень 2013 року заборгованість
відповідача складає 31 848,00 грн.

Копія зазначеного акту звірки
містяться в матеріалах справи,
оригінал оглянуто в судовому
засідання.

Також господарським судом Київської
області встановлено, що вищезазначений
акт звірки взаєморозрахунків між
позивачем та відповідачем підписані
обома сторонами договору та оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення «Про
документальне забезпечення записів
бухгалтерського обліку» затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами
договору вбачається, що за своєю
правовою природою вказаний договір є
договором про надання послуг.

В силу вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України,
встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу у розмірі, у строки та у
порядку, що встановлені в договорі.

Статтею 907 ЦК України зазначено, що
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору зазначено, що ціна
цього договору становить 168 000 грн. 00
коп. (сто шістдесят вісім тисяч грн. 00
коп.), у тому числі з ПДВ 28 005 грн. 60 коп.
(двадцять вісім тисяч п'ять грн. 00 коп.).

Відповідно до п.4.1. договору розрахунки
проводяться шляхом оплати замовником
після пред'явлення учасником належним
чином оформлених актів
приймання-передачі та рахунку-фактури
до сплати після закінчення звітного
періоду( звітним періодом надання
послуг з харчування дітей за цим
договором є календарний місяць) в
безготівковому порядку, шляхом
перерахування необхідної суми з
розрахункового рахунку замовника на
розрахунковий рахунок учасника.

Оплата наданий за завітний період
послуг з харчування дітей здійснюється
протягом 7 (семи) банківських днів з дня
подання учасником документів,
передбачених п.4.1. договору, залежно від
обсягів реального фінансування,
передбаченого у кошторисі замовника.

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав взятого на себе
за договором зобов'язання в повному
обсязі у встановлений строк. Факт
прострочення виконання відповідачем
своїх зобов'язань перед позивачем щодо
оплати вартості товару доведено
позивачем належними та допустимими
доказами.

Також, у відзиві б/н, б/д (вх. №10797/14)
представник відповідача визнав борг в
повному розмірі, а саме в сумі 31 848,00 грн.

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав взятого на себе
зобов'язання в повному обсязі та в
строк, встановлений договором, і його
заборгованість станом на момент
розгляду справи у суді становить 31 848,00
грн.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення 31 848,00 грн. основного боргу
підлягає задоволенню в повному
розмірі.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності
керуючись, законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, виходячи з
вищевикладених обставин,
господарський суд вважає, що позовна
вимога підлягає задоволенню в повному
розмірі, а саме 31 848,00 грн. основного
боргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГК України
передбачено, що у спорах, що виникають
при виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 4.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» від 21.02.2013 №7
зазначено, що у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог; при задоволенні позову
в повному обсязі відшкодовування
витрат позивача, що пов'язані зі
сплатою судового збору, покладається
на відповідача; в разі відмови у позові
повністю ці витрати покладаються на
позивача. Такі правила розподілу
судового збору застосовуються у спорах
як майнового, так і немайнового
характеру.

Враховуючи, що позовні вимоги
задоволено повністю, судовий збір
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України
покладається повністю на відповідача в
розмірі 1 827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Білоцерківської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
№7 Білоцерківської міської ради
Київської області (09107, Київська обл.,
місто Біла Церква, бульвар 50-річчя
Перемоги, будинок 40, ідентифікаційний
код: 22204186) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Візит»
(09161, Київська обл., Білоцерківський
район, місто Узин, вулиця Заводська,
будинок 23 «А», ідентифікаційний код:
22206848) 31 848 (тридцять одну тисячу
вісімсот сорок вісім) грн. 00 коп.
основного боргу та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 06.06.2014 року