ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р. Справа № 909/357/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О. В.,

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПриватБанк", вул.Набережна Перемоги,
буд.50, м. Дніпропетровськ , 49094, адреса
для листування: 49027, м.Дніпропетровськ,
а/с 1800,

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Рона-Захід", вул.
Сівецька, буд.81а, м. Калуш, Калуський
район, Івано-Франківська область, 77300,

про стягнення заборгованості за
договором від 08.02.2012 в розмірі 41247,30 грн,
з яких 31500,00 грн - заборгованість за
кредитом, 6261,55 грн - проценти за
користування кредитом, 1784,75 грн - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1701,00 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Гук А.С.,
довіреність №56 від 22.01.2010,

від відповідача: представники не
з'явились,

встановив:

Публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк "ПриватБанк" заявлено
позов до товариства з обмеженою
відповідальністю "Рона-Захід" про
стягнення заборгованості за договором
від 08.02.2012 в розмірі 41247,30 грн з яких:
31500,00 грн - заборгованість за кредитом,
6261,55 грн - проценти за користування
кредитом, 1784,75 грн - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 1701,00 грн- заборгованість
по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рона-Захід" про відкриття поточного
рахунку від 08.02.2012 дане товариство
приєдналось до "Умов та правил надання
банківських послуг" і "Тарифів банку",
що розміщені в мережі Інтернет на
офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк".
Зазначає, що відповідно до даного
договору відповідачу було встановлено
кредитний ліміт на поточний рахунок
0523 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта. Вказує, що
відповідно до п.3.18.1.3 Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди. Вказує, що
позивач свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
31 500,00 грн, а відповідач належним чином
не виконував договірні зобов'язання, в
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість в сумі 41247,30 грн, з яких: -
31500,00грн - заборгованість за кредитом; -
6261,55грн - проценти за користування
кредитом; - 1784,75грн - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором; - 1701,00грн- заборгованість
по комісії за користування кредитом.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
положеннями ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК
України, ст.ст.193 ГК України.

Аналогічні пояснення представник
позивача дав у судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзиву на позов не подав,
проти позову не заперечив. Про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Слід зазначити, що відповідно до пункту
2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України 20.02.2013,
на звороті у лівому нижньому куті
оригіналу процесуального документа,
який виготовляється судом та
залишається у справі, проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.
Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві.

Окрім того, адреса відповідача, вказана
в позовній заяві, підтверджується
також витягом з ЄДРЮОФОП.

Згідно з листом ВГС України №01-8/1228 від
02.06.2006 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені в доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році",
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій, то примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "адресат вибув",
"адресат відсутній" і т.п., можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення судом
певних процесуальних дій.

Таким чином, суд належним чином
повідомив відповідача про час і місце
розгляду даної справи.

За таких обставин згідно ст.75 ГПК
України суд вважає за можливе прийняти
рішення за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст.43 ГПК України, суд
встановив наступне.

Згідно з заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Рона-Захід" про
відкриття поточного рахунку від 08.02.2012
останній приєднався до "Умов та правил
надання банківських послуг" (надалі
"Умови") та Тарифів банку, що розміщені в
мережі Інтернет на сайті банку, які
разом із заявою складають договір
банківського обслуговування.

У заяві вказано, що банк за наявності
вільних грошових ресурсів здійснює
обслуговування кредитного ліміту
клієнта за рахунок кредитних коштів у
межах ліміту, про розмір якого банк
повідомляє клієнту на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентуються Умовами і Тарифами
банку.

Відповідно до даного договору
відповідачу було встановлено
кредитний ліміт на поточний рахунок
0523 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта, що визначено і
врегульовано Умовами. Довідкою
вих.№08.7.0.0.0/32 від 10.01.2014
підтверджується те, що 10.02.2012 був
встановлений розмір кредитного ліміту
4000 грн, 05.11.2012 - 8000 грн, а 15.03.2013 - 31500 грн.

У відповідності до п. 3.18.1.16. Умов, при
укладенні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта (відповідача) до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття авторизації
кредитної угоди і системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк (позивач) і Клієнт
(відповідач) допускають використання
підписів Клієнта (відповідача) у
вигляді електронно цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком (позивачем) через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта
(відповідача) з правом "першого"
підпису. Підписання договорів і угод
таким чином прирівнюється до укладення
договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.18.1.3 Умов визначено, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди.

Розділом 3.18.4 Умов затверджений порядок
розрахунків за користування кредитом,
зокрема, зазначено, що в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка). При
цьому в п.3.18.4.5 Умов встановлено, що
дебетове сальдо по поточному рахунку
клієнта - це сума грошових коштів,
перерахованих банком на підставі
розрахункових документів клієнта з
його поточного рахунку протягом
операційного дня понад його залишку з
урахуванням вхідного залишку на
початок банківського дня.

При необнуленні дебетового сальдо з 20
по 25 число кожного місяця, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт сплачує банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню (п.3.18.4.1.2 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов у разі
непогашення кредиту впродовж 90 днів з
дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання він сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
Умовами (п.3.18.4.4.) також передбачено
сплату комісії за кредитне
обслуговування до першого числа
кожного місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, який мав
місце на кінець банківського дня
попереднього місяця.

При вирішенні спору суд виходить з
того, що згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору і повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як визначено в ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Аналогічні положення містяться в ст.ст.
173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Як передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, ст.1048 ЦК
України кредитодавець має право на
одержання від позичальника процентів.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. В ч.3 ст.346 ГК
України передбачено надання банками
кредитів під відсоток.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). За приписами ч.1
п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом
(ст.612 ЦК України).

Випискою про рух коштів по рахунку
відповідача з 10.02.2012 по 18.04.2014
підтверджується те, що банк свої
зобов'язання щодо надання кредитних
коштів виконав, а відповідач допустив
порушення зобов'язання щодо погашення
кредиту, сплати відсотків та комісії.
Згідно розрахунку позивача станом на
19.12.2013 заборгованість по поверненню
кредиту становить 31500,00 грн, по сплаті
відсотків - 6261,55 грн, по сплаті комісії
за користування кредитом - 1701,00 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Згідно з
ч.1 ст.548 ЦК України виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом. Під
неустойкою, відповідно до ст.549 ЦК
України, розуміється грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання; неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання є пенею.
Відповідні положення містяться в ст.ст.
230-232 ГК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 вище згаданого Закону, вказує
на те, що розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 3.18.1.13. Умов визначено, що при
порушенні клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань, клієнт сплачує
банку пеню за користування кредитом
від суми залишку непогашеної
заборгованості в розмірі,
передбаченому Умовами. В п.3.18.4.1.3 Умов
передбачено, що при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань по сплаті
відсотків за користування кредитом,
термінів повернення кредиту,
винагороди, клієнт сплачує банку за
кожний випадок порушення в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу; а в
разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі 0,1315% від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань. Згідно п.3.18.5.4.
Умов нарахування неустойки за кожен
випадок порушення зобов'язання
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання повинно
було бути виконаним. В п.3.18.5.7. Умов
встановлено строки позовної давності
по вимозі про стягнення кредиту,
процентів за користування кредитом,
комісії, неустойки - пені, штрафів
тривалістю 5 років.

За розрахунком позивача сума пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором становить1784,75 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню - з відповідача на користь
позивача слід стягнути заборгованість
в сумі 41247,30 грн.

Згідно з ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рона-Захід" про стягнення
заборгованості за договором від 08.02.2012
в розмірі 41247,30 грн, з яких 31500,00 грн -
заборгованість за кредитом, 6261,55 грн -
проценти за користування кредитом, 1784,75
грн - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1701,00 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Рона-Захід" в користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПриватБанк"
заборгованості за договором від 08.02.2012
в розмірі 41247,30 грн (сорок одну тисячу
двісті сорок сім гривень тридцять
копійок), з яких 31500,00 грн -
заборгованість за кредитом, 6261,55 грн -
проценти за користування кредитом, 1784,75
грн - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1701,00 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн
сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.06.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 05.06.14