КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р. Справа№ 927/1558/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Кропивної Л.В.

при секретарі

судового засідання Сауляку
О.О.

за участю

представників сторін

від позивача Цибізова
О.О.-дов. від 30.12.13р. №35/10

від відповідача Тіток Д.О.-дов.
від 07.06.13р. № 07-06/13-03

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю

"Ніжин Тепло
Мережі"

на рішення Господарського
суду Чернігівської області від

04.02.2014р. у справі
№927/1558/13

(суддя: Белов С.В.)

за позовом Дочірньої
компанії "Газ України" Національної

акціонерної
компанії «Нафтогаз України»

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю

"Ніжин Тепло
Мережі»

про стягнення боргу
у розмірі 574 962, 87 грн., пені у

розмірі 207 854, 15
грн., інфляційні нарахування 84

156, 96 грн., 3% річних
в 37 574, 16 грн., на загальну

суму 904 518, 14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" звернувся до Господарського
суду Чернігівської області з позовом
до відповідача ТОВ "Ніжин Тепло
Мережі" про стягнення заборгованості у
розмірі 904 518,14 грн., в
тому числі: 574 962, 87 грн. боргу, 207 854, 15 грн.
пені, 84 156,96 грн. інфляційних
нарахувань, 37 544, 16 грн. трьох відсотків
річних.

17.01.2014 року від позивача надійшла Заява
про збільшення розміру позовних вимог,
в якій позивач просить стягнути з
відповідача 574 962, 87 грн. боргу., 207 854, 15
грн. пені, 84 156,96 грн. інфляційних
нарахувань, 73 616, 59 грн. - три
відсотки річних.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 04.02.2014р.
№ 927/1558/13 позов задоволено
частково, а саме стягнуто з відповідача
ТОВ "Ніжин Тепло Мережі" на користь
позивача ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" 574 962, 87 грн. основного боргу, 84
156, 96 грн. інфляційних нарахувань, 58 181, 03
грн. 3 % річних, в решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним
Рішенням, відповідач ТОВ "Ніжин Тепло
Мережі" звернувся до Київського
апеляційного господарського суду зі
скаргою, за якою просив оскаржене
судове рішення скасувати частково, а
саме, в частині стягнення з відповідача
3 % річних 58 181, 03 грн. та 84 156, 96 грн.
інфляційних нарахувань, прийняти нове
судове рішення, яким відмовити
позивачу в заявленій сумі інфляційних
втрат та 3% річних. При цьому, скаржник
посилався на те, що 19.02.2013 року Ухвалою
Господарського суду Чернігівської
області по справі № 927/184/13г щодо
відповідача було порушено справу про
банкрутство, провадження по якій
триває і по теперішній час. За названою
Ухвалою встановлено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, за
результатом якого не застосовується
індекс інфляції за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання, 3% річних від простроченої
суми, тощо.

У своєму Відзиві на апеляційну скаргу
позивач ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз
України», заперечуючи доводи
апеляційного оскарження, зауважив про
те, що провадження у справі № 927/184/13-г
про банкрутство ТОВ «Ніжин Тепло
Мережі» порушено 19.02.2013 року за ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011 року, у зв'язку з
чим, за оцінкою позивача, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про задоволення позову щодо
стягнення інфляційних втрат за період
з 19.02.2013р. по жовтень 2013 року та 3% річних
за період з 19.02.2013р. по 29.11.2013р. до
моменту порушення справи про
банкрутство № 927/184/13-г.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
дійшла висновку апеляційну скаргу ТОВ
"Ніжин Тепло Мережі" задовольнити,
Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 04.02.2014 р. по
даній справі скасувати частково,
прийняти нове судове рішення, за яким
позов задовольнити частково, стягнути
з відповідача на користь позивача
основний борг у розмірі 574 962, 87 грн., в
інший частині позовних вимог
відмовити, як заявлених
необґрунтовано. Скасовуючи частково
оскаржене судове рішення у даній
справі, колегія суддів виходила з
наступного.

Згідно зі ст. 101 ГПК України апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, 20
грудня 2010 року між ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" (Позивач) та ТОВ
"Ніжин Тепло Мережі" (Відповідач) було
укладено Договір № 06/10-2177 БО-39 про
закупівлю природного газу за державні
кошти.

Відповідно до пункту 1.1. Договору,
Позивач взяв на себе зобов'язання
поставити Відповідачу імпортований
природний газ, а Відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
природний газ на умовах зазначеного
Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено обсяг
постачання газу, у відповідності до
якого передбачено, що постачальник
передає покупцеві в період з 01 січня 2011
року по 31 грудня 2011 року природний газ з
урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 5 185 тис.
куб. м.

Пунктом 3.1. Договору сторонами
визначено ціну газу.

У відповідності до п. 4.1. Договору,
розрахунки проводяться шляхом
поетапної оплати у такому порядку:
перша оплата в розмірі 34 відсотки від
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу проводиться не
пізніше 10 числа місяця поставки;
подальші оплати проводяться плановими
платежами по 33 % від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акта
приймання - передачі газу до 10 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

28 січня 2011 року між сторонами укладено
Додаткову угоду № 1 до Договору. Крім
того, сторонами укладено Додаткові
угоди до Договору: Додаткову угоду № 2
від 04 квітня 2011 року, Додаткову угоду №
3 від 11 липня 2011 року; Додаткову угоду №
4 від 30 серпня 2011 року, Додаткову угоду
№ 5 від 03 жовтня 2011 року, якими внесено
зміни до зазначеного вище Договору.

На виконання умов Договору, позивач
передав відповідачу протягом січня -
вересня 2011 року, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 9
791 962,87 грн., що підтверджується Актами
прийому - передачі природного газу, що
підписані сторонами та копії яких
додано до матеріалів справи (а.с. 25-32).

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати отриманого природного газу в
повному обсязі не виконав, у зв'язку з
чим за відповідачем утворилась
заборгованість у розмірі 574 962, 87 грн.

Будь-які документи, які б спростовували
зазначений факт, відповідачем, як суду
першої інстанції так і апеляційному
суду не було надано.

Враховуючи вищенаведене, вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
боргу у розмірі 574 962, 87 грн. є такою, що
правомірно визнана судом першої
інстанції обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з
відповідача пеню у розмірі 207 854,15 грн.
за прострочку виконання зобов'язання
за період з 11.02.2011 року по 11.03.2012 року.

Пунктом 7.3.1. Договору сторони
передбачили, що у разі порушення
Покупцем умов п. 4.1. Договору, Покупець
зобов'язався (крім суми заборгованості)
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство. Протягом дії мораторію,
зокрема, не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань.

Верховний Суд України у Постанові від
18.12.2012 року про перегляд Постанови ВГСУ
від 21.02.2012 р. у справі № 5/34-09 за позовом
ДК „Укртрансгаз" НАК
„Нафтогаз України" до ПАТ по
газопостачанню та газифікації
„Вінницягаз" зазначив, що вищенаведена
норма закону визначає проміжок часу,
протягом якого не нараховується штраф
і пеня, та цей проміжок часу лише
відповідає строку дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів і ніяк не
пов'язаний з поняттям мораторію. За
змістом зазначеної норми боржник
повинен виконувати зобов'язання, що
виникли після виникнення мораторію,
але пеня та штраф за їх невиконання або
неналежне виконання не нараховуються,
за винятком випадків, встановлених
спеціальними нормами законодавства.
Таким чином, Верховний Суд України
зазначив, що суд касаційної інстанції
дійшов передчасного висновку про
обґрунтованість стягнення пені та 7 %
штрафу за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань під час
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Як було зазначено у
постанові, касаційна скарга подавалась
з підстави неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права (п.1 ч.1
ст.111-16 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 спост. 82 ГПК України,
обираючи при прийнятті рішення правову
норму, що підлягатиме застосуванню до
спірних правовідносин, господарський
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, які викладені
у рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України.

Провадження у справі № 9/63б про
банкрутство ТОВ "Ніжин Тепло Мережі"
порушено 21.07.2008 року за заявою ТОВ
"Телемост". 04.02.2013 року вказана заява
була залишена без розгляду. Одночасно з
порушенням провадження у даній справі
був введений мораторій на задоволення
вимог кредиторів. Отже, за висновком
господарського суду, мораторій у
даному випадку діяв з 21.07.2008 року по
04.02.2013 року.

Провадження у справі № 927/184/13-г про
банкрутство ТОВ "Ніжин Тепло Мережі"
порушено 19.02.2013 року за заявою ФОП
ОСОБА_7. Ухвалою господарського суду у
справі № 927/184/13-г від 19.02.2013 року введено
мораторій. Отже, за визначенням суду
першої інстанції, дія мораторію
почалась з 19.02.2013 року. До цього часу
провадження у справі про банкрутство
триває.

Таким чином, місцевий господарський
суд встановив, що період між двома
справами про банкрутство, коли не діяв
мораторій, становить п'ятнадцять днів:
з 04.02.2013 року по 18.02.2013 року (включно).

Надалі господарський суд зазначає, що
згідно наданого позивачем розрахунку
вбачається, що позивач просить
стягнути пеню за період з 11.02.2011 року по
11.03.2012 року (період дії мораторію).

На підставі вищевикладеного, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що у зв'язку з дією
мораторію у період з 11.02.2011 року по
11.03.2012 року, у вимозі щодо стягнення
пені в розмірі 207 854, 15 грн. за прострочку
виконання зобов'язання за період з
11.02.2011 року по 11.03.2012 року, має бути
відмовлено повністю.

Також, позивач просив стягнути з
відповідача інфляційні нарахування у
розмірі 84 156, 96 грн. за період з лютого 2011
року по жовтень 2013 року, а також 73 616, 59
грн. трьох відсотків річних за період з
11.02.2011 року по 11.01.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(редакція від 14.05.1992 року) мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство.
Протягом дії мораторію, зокрема, не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

У відповідності ж до ст. 19 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(редакція від 22.12.2011 року), протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховується неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
фінансові санкції за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань із
задоволення всіх вимог, на які
поширюється мораторій; не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошового
зобов'язання, три проценти річних від
простроченої суми тощо.

Провадження у справі № 927/184/13-г про
банкрутство ТОВ "Ніжин Тепло Мережі",
порушено 19.02.2013 року за ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.2011 року, у зв'язку з чим
суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення вимог позивача щодо
стягнення інфляційних нарахувань за
період з 19.02.2013 року по жовтень 2013 року
та трьох відсотків річних за період з
19.02.2013 року по 29.11.2013 року.

Таким чином, господарський суд визнав
обґрунтованими вимоги позивача щодо
стягнення інфляційних нарахувань у
розмірі 84 156, 96 грн. за період з лютого 2011
року по 18.02.2013р. Інфляційні нарахування
за період з лютого 2011 року по 18.02.2013 року
становлять 86 456,82 грн. У зв'язку з тим, що
суд не може виходити за межі заявлених
позовних вимог, вимога щодо стягнення
інфляційних нарахувань підлягає
задоволенню в сумі 84 156,96 грн.
Вимога позивача щодо стягнення 73 616, 59
грн. трьох відсотків річних за період з
11.02.2011 року по 11.01.2014 року підлягає
частковому задоволенню, за період з
11.02.2011 року по 18.02.2013 року у розмірі 58 181,
03 грн.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
даної справи, дійшла висновку, що судом
першої інстанції не правильно
застосовано норми матеріально права,
зокрема ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (у редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

Так, Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 19.02.2013 №
927/184/13-г порушено провадження у справі
про банкрутство ТОВ «Ніжин Тепло
Мережі» та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Частиною 4 ст. 12 цього закону
встановлено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, з моменту введення
мораторію, боржник не може виконувати,
як грошові зобов'язання, так і
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), що
виникли до введення мораторію, так і
заходи, спрямовані на забезпечення їх
виконання.

Згідно з абзацом другим частини
четвертої ст. 12 Закону протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства; не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язковий платежів).

Тобто, наведена норма встановлює
загальну заборону на нарахування
штрафу і пені упродовж часу дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Зміст цієї заборони не
пов'язаний із визначенням поняття
мораторію і необмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію, тому
неустойка за не виконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення. Крім того, не
може розглядатися питання про
поширення чи непоширення мораторію на
не нараховану неустойку, оскільки
законом виключена можливість
виникнення та існування відносин
нарахування неустойки боржникові,
стосовно якого діє мораторій, введений
при проваджені справи про його
банкрутство (аналогічна правова
позиція викладена в Постанові
Верховного суду України від 01.10.2013 року
у справі № 3-27гс13).

Відповідно до п.3 ст. 19 Закону, протягом
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховується неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
фінансові санкції за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань із
задоволення всіх вимог, на які
поширюється мораторій, не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань, 3% річних від простроченої
суми, тощо.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про задоволення
вимог щодо стягнення нарахованої
позивачем суми інфляційних втрат у
розмірі 84 156, 96 грн. та 3% річних у сумі 58
181, 03 грн., оскільки з наведеного вище
вбачається, що підчас дії мораторію не
застосовуються інші фінансові санкції
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань із задоволення всіх вимог,
на які поширюється мораторій, не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошового
зобов'язання, 3% річних від простроченої
суми, тощо.

За таких обставин, апеляційна скарга
ТОВ «Ніжин Тепло Мережі» підлягає
задоволенню, оскільки при апеляційному
перегляді даної справи було
встановлено, що суд першої інстанції
помилково задовольнив позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача інфляційні втрати в
розмір 84 156, 96 грн. 3% річних у сумі 58 181, 03
грн., за заявлені періоди.

За висновком колегії суддів, рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 04.02.2014р. № 927/1558/13 підлягає
скасуванню частково, а саме в частині
задоволених вимог по інфляційним
втратам та 3% річних, в іншій частині
оскаржене рішення залишити без змін.

Судовий збір за апеляційним
оскарженням покладається на позивача
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
відповідно ст.. 49 ГПК України та ЗУ
України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

.Апеляційну скаргу відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ніжин Тепло Мережі»
задовольнити.

Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 04.02.2014р.
№ 927/1558/13 скасувати
частково.

Прийняти нове судове рішення в
наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ніжин
Тепло Мережі" (вул. Глібова, 1, м. Ніжин,
Чернігівська область, 16600, ) на користь позивача Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116,
) 574 962 (п'ятсот сімдесят
чотири тисячі дев'ятсот шістдесят дві)
грн. 87 коп. основного боргу, судовий
збір у сумі 11 499 (одинадцять тисяч
чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 26 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.»

Стягнути з позивача Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (вул.
Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ) на користь відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська
область, 16600, ) за
апеляційний перегляд справи судовий
збір у розмірі 1 423 (одна тисяча
чотириста двадцять три) грн. 38 коп.

Зобов'язати Господарський суд
Чернігівської області видати
відповідні накази

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.2014р. №
927/1558/13 набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 28.05.2014р. №
927/1558/13 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
термін.

Матеріали справи № 927/1558/13 повернути до
Господарського суду Чернігівської
області.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Ю.Б. Михальська

Л.В. Кропивна