ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02 червня 2014 року
Справа № 913/3220/13

Провадження №32пд/913/3220/13

За позовом Обласного комунального
підприємства "Компанія "Луганськвода",
м.Луганськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Первомайськ Луганської області

про врегулювання розбіжностей, які
виникли при укладенні договору на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення № 266
від 01.09.2013

Судова колегія у складі:

Головуючий суддя: Косенко Т.В.

Судді: Зюбанова Н.М., Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Скокова
К.Л.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2 - провідний
юрисконсульт, довіреність № 70 від
03.09.2013;

від відповідача - представник не
прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено вимогу про
врегулювання розбіжностей, які виникли
при укладенні договору на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення № 266 від 01.09.2013, а саме
прийняти у редакції позивача преамбулу
договору, п.1.1, п.1.2 договору, назву
розділу 4 договору, п.5.1, п.5.2, п.6.1, п.7.2,
п.7.3, п.7.8, п.7.14, п.8.1, п.8.3, п.9.1, п.9.2, п.9.3, п.9.4,
п.9.5, п.10.2, п.10.4, п.10.5 договору, до
договору позивача розділ 10-1 не
додавати, не змінювати у всьому тексті
договору позивача слово "Виробник" у
різних відмінниках на слово
"Виконавець".

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 28.11.2013 (суддя -
Паляниця Ю.О.) було порушено
провадження у справі та її розгляд
призначений на 24.12.2013.

Відповідач відзивом б/н від 19.12.2013
вимоги позову відхилив, посилаючись на
те, що предметом договору № 266 є надання
послуг централізованого
водопостачання та водовідведення, а
інші послуги відповідачу не потрібні і
він їх не замовляв; що промислове
використання води у відповідача
відсутнє; що позивач не має права брати
участь у спірних правовідносинах як
виробник послуг, не набувши при цьому
статусу виконавця, оскільки це порушує
вимоги ст.179 Господарського кодексу
України, Закону України "Про питну воду
та питне водопостачання", Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" та Правила надання послуг № 630;
що зміст договору № 266 не відповідає
умовам Типового договору.

Позивач запереченням № 24-юр від 24.12.2013
заперечив проти доводів відповідача з
огляду на наступне. Позивач є суб'єктом
господарювання, що виробляє або
створює послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення
(виробник) на що має відповідну
ліцензію та є монополістом з надання
цих послуг у більшості населених
пунктів Луганської області. Що на
правовідносини сторін
розповсюджуються Правила користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, які затверджені наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 № 190, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
незалежно від форм власності і
підпорядкування та фізичних
осіб-підприємців, що мають у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднанні до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з яким виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод. Ніякого
відношення до внутрішньобудинкових
мереж відповідача позивач не має, вони
не передавалися йому на баланс та не
обслуговуються за договором, а тому не
має жодної підстави приймати умови
відповідача, викладені у протоколі
розбіжностей до договору.

Ухвалою господарського суду
Луганської області (суддя - Паляниця
Ю.О.) від 24.12.2013 розгляд справи
відкладений на 16.01.2014.

15.01.2014 у зв'язку із перебуванням судді
Паляниці Ю.О. на лікарняному був
проведений повторний розподіл в
автоматизованій системі
документообігу суду, у відповідності
до вимог ст.21 Господарського
процесуального кодексу України та дана
справа передана на розгляд судді
Косенко Т.В.

У судовому засіданні 16.01.2014 згідно ст.77
Господарського процесуального кодексу
України було оголошено перерву до
29.01.2014.

Позивач поясненням № 24юр від 24.01.2014
зазначив, що в описовій частині
позовної заяви було зазначено до
розгляду п.10.3 договору, однак у
прохальній частині позовної заяви цей
пункт помилково не було додано.

Заявою № 24юр від 28.01.2014 позивач просив
суд відповідно до ст.83 Господарського
процесуального кодексу України вийти
за межі позовних вимог та розглянути
розбіжності відносно редакції п.10.3
договору, прийнявши його в редакції
позивача.

Згідно ст.811 Господарського
процесуального кодексу України в
судових засіданнях 29.01.2014, 12.02.2014, 03.03.2014,
12.03.2014, 09.04.2014, 19.05.2014, 02.06.2014 за заявою
відповідача здійснювалась звукова
фіксація судового процесу за допомогою
програмно-апаратного комплексу
"Діловодство спеціалізованого суду".

У судовому засіданні 29.01.2014, згідно ст.77
Господарського процесуального кодексу
України було оголошено перерву до
12.02.2014.

Позивач доповненням до заперечень на
відзив № 24юр від 05.02.2014 зазначив, що
об'єкт відповідача - магазин-склад,
розташований на першому поверсі
багатоповерхового житлового будинку
по вул.Макушкіна, 6, м.Первомайська; що
багатоповерховий будинок по
вул.Макушкіна введено в експлуатацію
та передано на баланс Комунальному
підприємству "Прогрес" разом з усіма
внутрішньобудинковими мережами; що
відповідач не звертався до водоканалу
і не отримував технічні умови на
приєднання до централізованої системи
водопостачання та водовідведення; що
по другому об'єкту відповідача,
розташованому за адресою:
м.Первомайськ, вул.Леніна, б.62а,
відповідно до проекту на нежитлову
будівлю передбачено, що відповідно до
Технічних умов на підключення № 21 від
27.06.2006, виданих КСП
"Лисичанськводоканал" підключення
водопостачання об'єкту відповідача
передбачено від існуючих мереж
сталевого водоводу d=100 мм, прокладеного
по вул.Леніна, 62 сталевою трубою
відповідача d=25 мм.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 12.02.2014 розгляд
справи відкладений на 03.03.2014.

03.03.2014 відповідач надав письмові
пояснення, де виклав свої заперечення
по справі.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 03.03.2014 розгляд
справи відкладений на 12.03.2014.

Розпорядженням голови господарського
суду Луганської області від 12.03.2014 у
зв'язку із складністю справи
призначено колегію суддів у складі:
Косенко Т.В. - головуючий у колегії,
судді - Демидов В.О., Паляниця Ю.О.

В судовому засіданні 12.03.2014, згідно ст.77
Господарського процесуального кодексу
України було оголошено перерву до
09.04.2014.

Розпорядженням голови господарського
суду Луганської області від 09.04.2014 у
зв'язку з відпустками суддів Демидова
В.О. та Паляниці Ю.О. їх виключено із
складу колегії та введено суддів
Зюбанову Н.М. та Корнієнко В.В.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.04.2014 розгляд
справи відкладений на 19.05.2014.

Відповідач письмовим поясненням б/н
від 19.05.2014 зазначив, що він є споживачем
послуг водопостачання і
водовідведення; що предметом договору
№ 266 є надання саме послуг
централізованого водопостачання та
водовідведення, а не користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення населених пунктів
України; що виготовити і укласти
договір із споживачем може лише
виконавець послуг відповідно до п.1 ч.3
ст.20 та п.3 ч.2 ст.21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"; у той же
час згідно ст.22 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" суб'єкт
господарської діяльності, як виробник
послуг, не має права укладати договори
про надання послуг не маючи статусу
виконавця; що Правила № 190 не можуть
застосовуватися до договору
№ 266, оскільки не регулюють
правовідносини у сфері надання послуг
централізованого водопостачання та
водовідведення.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 19.05.2014 розгляд
справи відкладений на 02.06.2014.

Телеграмою № 0810 від 02.06.2014 відповідач
просив відкласти розгляд справи, у
зв'язку з відсутністю транспортного
сполучення через бойові дії у
м.Луганську.

Вказане клопотання суд відхиляє,
враховуючи достатність наявних
матеріалів для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 02.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство
"Компанія "Луганськвода" є монополістом
з надання послуг з водопостачання та
водовідведення фізичним та юридичним
особам м.Луганська та Луганської
області.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань) є, зокрема,
договір.

Відповідно до ч.3 ст.179 Господарського
кодексу України укладення
господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує
пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Пунктом 2.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила №
190) передбачено, що договірні
відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
Законів України "Про питну воду та
питне водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
істотними умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг є:
1) найменування сторін; 2) предмет
договору; 3) вичерпний перелік
житлово-комунальних послуг, тарифи та
їх складові на кожну з цих послуг,
загальна вартість послуг; 4) порядок
оплати за спожиті житлово-комунальні
послуги; 5) порядок перерахунків
розміру плати за житлово-комунальні
послуги в разі їх ненадання або
надання не в повному обсязі, зниження
їх якості; 6) права та обов'язки сторін;
7) порядок контролю та звіту
сторін; 8) порядок вимірювання обсягів
та визначення якості наданих послуг; 9)
визначення точок розподілу, в яких
відбувається передача послуг від
виконавця/виробника споживачу; 10)
порядок обслуговування мереж та
розподіл повноважень щодо їх
експлуатації та відновлення (ремонту);
11) умови доступу в квартиру, будинок,
приміщення, на земельну ділянку для
усунення аварій, неполадок, огляду
мереж, зняття контрольних показників
засобів обліку; 12) порядок
здійснення ремонту; 13)
відповідальність сторін та штрафні
санкції за невиконання умов договору;
14) порядок вирішення спорів; 15) перелік
форс-мажорних обставин; 16) строк дії
договору; 17) умови зміни, пролонгації,
припинення дії договору; 18) дата і місце
укладення договору.

Загальний порядок укладення договорів
встановлений ст.181 Господарського
кодексу України та ст.638 Цивільного
кодексу України.

Дотримуючись вказаного порядку
позивач 04.09.2013 направив відповідачу два
проекти договору № 266 від 01.09.2013.

Відповідачем був підписаний договір з
протоколом розбіжностей (а.с.29-34).

Позивачем вказаний протокол
розбіжностей розглянутий та узгоджено
з відповідачем частину спірних пунктів
договору (а.с.82-83).

Між сторонами залишились
неврегульованими розбіжності відносно
редакції преамбули договору, п.1.1, п.1.2
договору, назви розділу 4 договору, п.5.1,
п.5.2, п.6.1, п.7.2, п.7.3, п.7.8, п.7.14, п.8.1, п.8.3, п.9.1,
п.9.2, п.9.3, п.9.4, п.9.5, п.10.2, п.10.3, п.10.4, п.10.5
договору, включення до договору
розділу 10-1, зміни у всьому тексті
договору слів "Виробник" у різних
відмінниках на слово "Виконавець".

В протоколі розбіжностей відповідач
пропонував викласти спірні пункти
договору у своїй редакції, доповнити
договір № 266 розділом 10-1 "Порядок
встановлення факту неналежного
надання або ненадання послуг", змінити
у всьому тексті договору слова
"Виробник" у різних відмінниках на
слово "Виконавець".

Позивач не погодився з пропозицією
відповідача та, враховуючи приписи
ст.187 Господарського кодексу України, у
двадцятиденний строк з моменту
отримання протоколу розбіжностей
звернувся до суду з даним позовом.

У ст.1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" даються
наступні визначення термінів:

- житлово-комунальна послуга -
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;

- балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом;

- виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору;

- виробник - суб'єкт господарювання,
який виробляє або створює
житлово-комунальні послуги;

- власник приміщення, будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі - власник) -
фізична або юридична особа, якій
належить право володіння, користування
та розпоряджання приміщенням,
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, зареєстроване у встановленому
законом порядку;

- споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Як наголошує позивач і це
підтверджується матеріалами справи (в
т.ч. ліцензією серією АЕ № 199636 від
11.09.2013), останній є виробником
житлово-комунальної послуги в
розумінні ст.1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Відповідач в даному випадку відповідно
до витягів про реєстрацію права
власності на нерухоме майно є
власником нежитлового приміщення, яке
знаходиться за адресою: Луганська
область, м.Первомайськ, вул.Макушкіна,
б.6 (а.с.62) та нежитлової будівлі, яка
знаходиться за адресою: Луганська
область, м.Первомайськ, вул.Леніна, б.62в
(а.с.63).

При цьому, як вбачається з протоколу
узгодження розбіжностей (а.с.82-83)
сторони визначили, що суб'єктом
користування послуг за договором № 266
від 01.09.2013 є власник нежитлового
приміщення за адресою: вул.Макушкіна,
б.6 та вул.Леніна, б.62б в м.Первомайську
Луганської області.

Документального підтвердження того, що
приміщення за адресою: вул.Леніна, б.62б
в м.Первомайську Луганської області є
нежитловим та належить відповідачу на
праві власності сторонами не надано.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1.1 Правил № 190 передбачено, що
вони визначають порядок користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення населених пунктів
України. Ці Правила є обов'язковими для
всіх юридичних осіб незалежно від форм
власності і підпорядкування та
фізичних осіб-підприємців, що мають у
власності, господарському віданні
або оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

Частиною 3 ст.29 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" в редакції
Закону від 1198-VII від 10.04.2014 передбачено,
що договір на надання послуг з
централізованого опалення, послуг з
централізованого постачання холодної
води, послуг з централізованого
постачання гарячої води, послуг з
водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем) у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та виконавцями цих
послуг.

Враховуючи те, що позивач не є
виконавцем житлово-комунальних послуг
з централізованого водопостачання та
водовідведення в м.Первомайську та те,
що одне з нежитлових приміщень
відповідача за адресою: Луганська
область, м.Первомайськ, вул.Макушкіна,
б.6, в яке позивач мав намір надавати
послуги, знаходиться в
багатоповерховому будинку, суд дійшов
висновку про те, що договір на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення № 266 від 01.09.2013 саме в
такій редакції не може бути укладений,
оскільки договір на вищезазначений
об'єкт повинен укладатися між іншими
сторонами у відповідності до ст.29
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги".

Таким чином, у задоволенні позову про
врегулювання розбіжностей, які виникли
при укладенні договору на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення № 266 від 01.09.2013, слід
відмовити.

Судовий збір покладається на позивача,
згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІ ШИВ:

1. У позові Обласного комунального
підприємства "Компанія "Луганськвода"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового
збору віднести на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.06.2014.

Головуючий суддя
Т.В. Косенко

Суддя
Н.М. Зюбанова

Суддя
В.В. Корнієнко