Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" червня 2014 р.
Справа № 906/364/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Денисенко Ю.І. -
директор

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райагрошляхбуд" (м.
Коростень Житомирської області)

про стягнення 44454,36 грн.

В судовому засіданні 05.06.14р.
оголошувалась перерва до 12:45 год. 10.06.14р.
з викликом сторін.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача заборгованість в сумі 30826,37
грн.; 9152,04 грн. втрат від інфляції; 4475,95
грн. - 3% річних. Також стягнути витрати
на сплату судового збору в сумі 1827,00
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні від 05.06.14р. позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав (а.с. 47).

За заявою сторін спір розглянутий у
більш тривалий строк ніж передбачено
ст. 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райагрошляхбуд"
(відповідач), згідно накладних
(оригінали яких судом оглянуті):

№ 29/121 від 29.06.2010р. на суму 48507,12 грн.,

№ 136 від 21.07.2010р. на суму 86612,50 грн.,

№ 192 від 27.09.2011р. на суму 8458,40 грн.,

№ 200 від 29.09.2011р. на суму 17414,37 грн.,

№ 223 від 28.10.2011р. на суму 5059,30 грн.,
отримало від Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" (позивач)
товар (асфальтобетон) на загальну суму
166051,69 грн. (а.с.15,17,20,21,23).

Також, позивач надав відповідачу
послуги автомобілями на загальну суму
21789,93грн., що підтверджується
рахунками-фактурами № 42/30 від 29.06.2010р.
на суму 5303,71грн., № 55 від 2.07.2010р. на суму
16486,22 грн. (а.с.18, 64), які видані на
підставі акта № 55 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) на суму 16486,22 грн.
та товарно-транспортних накладних
(а.с.65-70) .

В результаті неналежного виконання
зобов'язання щодо оплати за отримані
товари та послуги, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в
сумі 30826,37 грн., що підтверджується
підписаним сторонами актом звірки
розрахунків (а.с. 37).

У зв'язку з тим, що відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав, 02.12.2013р.
позивач направив відповідачу
лист-вимогу про погашення
заборгованості (а.с. 31).

Однак, станом на день звернення до суду
у відповідача перед позивачем не
погашена заборгованість у розмірі 30826,37
грн., яка відповідно до довідки
позивача від 28.04.14р. залишилась
несплаченою після порушення
провадження у справі (а.с.36).

В порядку ст. 625 ЦК України відповідачу
в зв'язку з несвоєчасно проведеними
розрахунками нараховано 4475,95 грн. 3%
річних та 9152,04 грн. інфляційних
нарахувань.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, господарський суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини, завдання майнової
(матеріальної) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 статті 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, а за відсутності
таких вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", метою ведення
бухгалтерського обліку і складання
фінансової звітності є надання
користувачам для прийняття рішень
повної, правдивої та неупередженої
інформації про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства.

Згідно ст.8 зазначеного Закону -
головний бухгалтер або особа, на яку
покладено ведення бухгалтерського
обліку організовує контроль за
відображенням на рахунках
бухгалтерського обліку всіх
господарських операцій, забезпечує
перевірку стану бухгалтерського
обліку у філіях, представництвах,
відділеннях та інших відокремлених
підрозділах підприємства.

Аналіз наведених положень
законодавства дає підстави вважати, що
акти звірки взаємних розрахунків не є
первинними документами, проте в силу
ст.ст. 33, 34 ГПК України - є доказами, які в
сукупності з іншими доказами можуть
встановлювати юридичний факт -
наявність заборгованості відповідача.

Матеріалами справи стверджується, що
відповідач вчиняв дії, які за своїм
змістом спрямовані на визнання боргу,
оскільки оформив та підписав акт
звірки взаємних розрахунків станом на
27.11.2013р. на суму 30826,37 грн. (а.с. 37).

Крім того, згідно відзиву від 28.04.14р.,
відповідач борг в сумі 30826,37 грн. визнав.

На підставі викладеного,
заборгованість в сумі 30826,37 грн.
підтверджена доказами та підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача розмір 3%
річних, інфляційних нарахувань
становить 4475,95 грн., 9152,04 грн.
відповідно.

Розрахунки обґрунтовані, відповідають
чинному законодавству та підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі - з
відповідача стягується на користь
позивача 30826,37 грн. боргу, 4475,95 грн. 3%
річних, 9152,04 грн. інфляційних
нарахувань.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райагрошляхбуд" (11500,
Житомирська область, м. Коростень, вул.
Білокоровицьке шосе, буд 2-А, код 05396445)
на користь Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (10003, м. Житомир, вул.
Перемоги, 75, код 32008278): 30826,37 грн. боргу,
9152,04 грн. інфляційних, 4475,95 грн. 3% річних
та 1827,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.06.14

Суддя
Маріщенко Л.О.

Друк: Біленька Ю.П.

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек.)