ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року Справа №
904/566/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.
(доповідач)

суддів: Прокопенко А.Є., Чоха Л.В.

при секретарі судового засідання:
Ревкова Г.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко Р.Ю.,
представник, дов. № 2/10 від 08.01.14

від відповідача: Кукуруза В.Ю.,
представник, дов. № 53/юр-13 від 24.01.14

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Дочірньої
компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної
акціонерної компанії "НАФТОГАЗ
УКРАЇНИ" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
08.04.2014 року у справі № 904/566/14

за позовом Дочірньої компанії "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 74 634,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням секретаря судової
палати від 11.06.2014р. апеляційна скарга ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
передана на розгляд колегії суддів у
складі головуючого судді Антонік С.Г.,
суддів Чоха Л.В., Прокопенко А.Є.

Ухвалою суду від 11.06.2014р. даною колегією
суддів апеляційну скаргу ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України»
прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.04.2014р
(судя Юзіков С.Г.) позов задоволено
частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ
ЗАВОД" на користь Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" 0,02 грн. -
основного боргу, 4 740,88 грн. - збитків від
інфляції, 11 326,57 грн. - 3 % річних, 393,32 грн. -
витрати зі сплати судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду
мотивоване порушенням відповідачем
умов договору щодо оплати за
поставлений природний газ,
обґрунтованістю нарахованих сум
збитків від інфляції та нарахованих 3%
річних. Відмовляючи в задоволенні
позову в частині стягнення пені, суд
послався на те, що розрахунок
проводився всупереч обумовленого п.9.3
Договору порядку, що є порушенням ст..
525, 526 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, Дочірня компанія
"ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулась
з апеляційною скаргою до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду. Просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.04.2014р.
в частині відмови у стягненні пені в
розмірі 58 566, 66грн.

В апеляційній скарзі заявник вказує на
те, що пункт 9.3 Договору № 06/11-553
від 30.08.2011року щодо збільшення строків
позовної давності в частині стягнення
пені відповідає вимогам чинного
законодавства. Посилаючись на ст..259 ЦК
України, зазначає, що сторонами в
письмовій формі, з дотриманням всіх
вимог законодавства збільшено строки
позовної давності в частині стягнення
пені до 3-х років. Відмовляючи у
стягненні пені, господарський суд
послався на те, що договором було
передбачено нарахування за шість
місяців, що передують моменту
звернення з позовом до суду. Однак дана
норма суперечить закону, оскільки
змінює порядок обчислення строку
позовної давності. Тому позивачем пеня
була розрахована з моменту порушення
зобов'язання.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи наведені в
апеляційній скарзі. Просив
задовольнити апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач та його представник у
судовому засіданні зазначили, що п.9.3.
договору сторони змінили тривалість
позовної давності по стягненню
неустойки, що не суперечить
законодавству та визначили період
нарахування неустойки - за шість
місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом.
Даний пункт не містить жодних умов щодо
порядку обчислення позовної давності і
не встановлює інших правил визначення
початку перебігу строку позовної
давності, а тому не суперечить діючому
законодавству. Господарський суд
правильно дійшов висновку, що позивач,
відповідно до п.9.3 договору, повинен був
нараховувати пеню за період з 28.07.2013р.
по 24.01.2014р., а не з 16.10.2011р. по 06.04.2012р., як
нарахував позивач. Просять рішення
суду залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами
повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів встановила
наступне.

30.08.2011р. між Дочірньою компанією "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" та
Публічним акціонерним товариством
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД"
укладено договір №06/11-553 поставки
природного газу.

Згідно п.п.1.1, 1.2 Договору Постачальник
зобов'язався поставити Покупцеві в
період з 06.08.2011р. по 30.09.2011р.
імпортований природний газ ( за кодом
згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України")
в обсязі до 2 472, 705 тисяч куб.м, в тому
числі в серпні 972,705 тис.куб.м, у вересні
1500 тис.куб.м., а Покупець зобов'язався
прийняти і оплатити природний газ в
обсязі, зазначеному у п.1.2 цього
договору. Газ, що постачається за
Договором, використовується покупцем
виключно для власних потреб.
Використання газу покупцем для інших
потреб не є предметом даного договору.

Розділом 3 Договору сторони встановили
ціну на газ та загальну вартість
договору.

Відповідно до п.4.1. Договору, оплата за
природний газ з урахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться Покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

за серпень 2011р. - протягом трьох
банківських днів з дати укладання
цього договору;

за вересень 2011р.:

- оплата в розмірі по 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться протягом трьох
банківських днів з дати укладання
цього договору;

- оплата в розмірі по 33% від вартості
запланових місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15 числа
поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу (за звітний
місяць) до 5 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525,
ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог що у
певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На виконання умов договору позивач
протягом серпня - вересня 2011 року
поставив, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 7 493 247, 35
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу(
а.с. 17, 18).

Відповідач свої зобов'язання за
договором щодо оплати прийнятого газу
виконував не неналежним чином, оплату
здійснював не своєчасно.
Заборгованість на час подачі позову
складала 0, 02грн., що підтверджується
матеріалами справи.

Позивачем здійснено нарахування пені -
58 566,66 грн. за період з 06.10.2011р. по 06.04.2012р.,
3 % річних - 11 326,57 грн. за період з 06.10.2011р.
по 28.01.14р., збитки від інфляції - 4 740,88
грн. за період з жовтня 2011р. по грудень
2013р.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок 3% річних в сумі 11 326,57 грн. та
інфляційних втрат в сумі 4 740,88 грн.
здійснений правильно.

Вимоги позивача щодо стягнення
основного боргу в сумі 0,02 грн., 3% річних
та інфляційних втрат ґрунтуються на
законі і правильно задоволенні судом.

Право позивача на нарахування та
стягнення пені передбачено ч.1 ст.216, ч.1,
2 ст.218, ст..230 ГК України та п.7.3.1
Договору, яким встановлено, що у разі
порушення покупцем умов пункту 4.1.
цього договору покупець зобов'язується
(крім суми заборгованості) сплатити
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.3. договору сторони
встановили, що строк позовної давності
до вимог про стягнення неустойки
встановлюється тривалістю у 3 (три)
роки. Неустойка нараховується за шість
місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом.

Позивач нарахував пеню по кожному акту
окремо, починаючи з дня порушення.

Господарський суд, відмовляючи у
стягнені пені, виходив з того, що
позивачем здійснено розрахунок пені
поза межами строку, встановленого п.9.3.
договору, яким передбачено нарахування
пені за шість місяців, що передують
зверненню до суду. Суд вважав, що
позивач має право вимагати стягнення
пені за період з 28.07.2013р. по 24.01.2014р., а не
з 16.10.2011р. по 06.04.2012р. як нарахував
позивач.

Колегія суду не погоджується з
висновком суду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.3. ст..549 ЦК України,
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняються через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконане.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

З даних норм випливає, що розрахунок
пені повинен здійснюватись з дня
порушення зобов'язання.

Слід також зазначити, що з моментом
початку розрахунку пені пов'язаний і
строк позовної давності.

Відповідно до ст..260 ЦК України, позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253 -255 цього
Кодексу. Порядок обчислення позовної
давності не може бути змінений за
домовленістю сторін.

Встановлений сторонами в п.9.3. договору
порядок нарахування пені змінює
встановлений законом порядок
обчислення позовної давності, що є
неприпустимим.

Тому позивач правильно нарахував пеню
відповідно до умов п.7.3.1. Договору, не
застосувавши період нарахування,
зазначений в п.9.3. Договору.

Розрахунок пені в сумі 58 566,66 грн. за
період з 06.10.2011р. по 06.04.2012р. проведений
правильно, з урахуванням облікових
ставок НБУ, які діяли в період
нарахування і оскільки вимоги позивача
ґрунтуються на законі і договорі то
підлягають задоволенню.

Рішення господарського суду в частині
відмови у стягненні пені підлягає
скасуванню, у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Слід прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

З цих підстав апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"
задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.04.2014
року у справі № 904/566/14 скасувати
частково. Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ
ЗАВОД" м.Дніпропетровськ на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", м.Київ 0,02 грн.
основного боргу, 4 740,88 грн. збитків від
інфляції, 11 326,57 грн. 3 % річних, 58 566,66 грн.
пені та 2 740,50грн. витрат зі сплати
судового збору з позовної заяви і за
апеляційний перегляд.

Видачу наказу, з урахуванням
необхідних реквізитів, доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Повний текст постанови складено
16.06.2014р.

Головуючий: __________________ С.Г.
Антонік

Судді: __________________
А.Є.Прокопенко

__________________
Л.В.Чоха