м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5674/14 02.06.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз"

до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

про розірвання договору оренди № 14/1290/04
від 01.10.2004 р.

за участю представників:

від позивача :Янкевич Л.Д. - представник
за довіреністю № 10/115 від 13.01.2014 р. від
відповідача:Дума О.В. - представник за
довіреністю № 10/114 від 13.01.2014 р.,
Станішевський І.С.- представник за
довіреністю № 14-69 від 22.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Рівнегаз" з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" про визнання
розірваним договір оренди
газопроводів та споруд на них № 14/1290/04
від 01.10.2004 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що договір оренди
газопроводів та споруд на них
№ 14/1290/04 від 01.10.2004 р., укладений між ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз" та ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
необхідно розірвати, оскільки з
прийняттям Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу"
та постановам НКРЕ № 226 від 07.03.2013 р., №
227 від 07.03.2013 р., № 228 від 07.03.2013 р., істотно
змінились обставини укладення цього
договору.

У позові ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Рівнегаз" просить суд
розірвати вказаний договір оренди
майна газопроводів та споруд на них.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали та обґрунтували
позовні вимоги просили задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив, зазначив, що припинення дії
договору оренди призведе до припинення
ліцензійної діяльності ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз" на означеному газопроводі, а
також, те що підстав для розірвання
спірного договору оренди немає. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд встановив наступне.

01.10.2004 р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Рівнегаз" (орендар) та
відповідачем - Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"
(орендодавець) був укладений договір
оренди газопроводів та споруд на них №
14/1290/04.

Згідно з п 1.1 договору орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначено майно, перелік
якого наведений у додатку, вартість
якого визначена згідно з актом про
оцінку вартості засобів і становить
1 202 913, грн.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар
вступає в строкове платне користування
майном з дати підписання сторонами
цього договору та акта
приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 7.1 договору
орендодавець зобов'язаний передати
орендарю в оренду майно згідно з цим
договором по акту приймання-передачі,
який підписується одночасно з цим
договором.

Згідно з п. 10.1, п. 10.5 договору його
укладено строком на 360 днів, що діє з
01.10.2004 р. до 25.09.2005 р. У разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
дії цього договору або його зміну після
закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені цим договором.

Відповідно до п. 10.7 договору оренди
чинність цього договору може бути
достроково припинено за взаємною
згодою сторін або за рішенням суду.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач, як власник складової ЄГТСУ,
на виконання умов договору оренди №
14/1290/04 від 01.10.2004 р надав позивачу в
оренду підвідний газопровід до с.
Городище, Рівненської області,
балансовою вартістю 336 246,33 грн. та
газові мережі, за адресою: с. Немовичи,
Рівненської області, балансовою
вартістю 666 666,67 грн., що
підтверджується відповідним актом
прийому-передачі від 01.04.2004 р.
№ 14/1290/04.

А позивач на виконання умов договору
прийняв вказане майно та сплачує за
його користування орендну плату.

Позивач посилається на те, що
відповідно до Закону України "Про
засади функціонування ринку
природного газу" від 01.01.2013 р.
експлуатація складових Єдиної
газотранспортної системи України
(ЄГТСУ) здійснюється виключно
газорозподільними або
газотранспортними підприємствами.
Власники складових ЄГТСУ зобов'язані
передати належні їм складові ЄГТСУ у
власність, господарське відання чи
користування газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових на підставі типових форм,
затверджених постановами НКРЕ № 226 від
07.03.2013 р., № 227 від 07.03.2013 р., № 228 від 07.03.2013
р., що свідчить про істотну зміну
обставин укладення спірного договору.

Відповідно до ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що
листом № 10/3725 від 25.11.2013 р. позивач
звернувся до відповідача із вимогою
(додаткова угода до договору оренди від
22.11.2013 р.) про розірвання договору
оренди газопроводів та споруд на них №
14/1290/04 від 01.10.2004 р.

Відповідач листом № 10-6447/1.7-13 від 06.12.2013
відмовився від розірвання спірного
договору оренди та наголосив на
необхідності продовження дії даного
договору.

Відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 652
Цивільного кодексу України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Згідно з п. 2 ст. 652 Цивільного кодексу
України якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

З матеріалів справи та пояснень
представників сторін вбачається, що
розірвання спірного договору
суперечить суспільним інтересам,
оскільки може призвести до припинення
ліцензійної діяльності ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз", що у свою чергу призведе до
припинення газопостачання до с.
Городище та с. Немовичи, Рівненської
області.

Отже, суд вважає, що набрання чинності
внесених до Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу"
змін щодо експлуатації складових
Єдиної газотранспортної системи
України не є підставою для розірвання
договору оренди № 14/1290/04 від 01.10.2004 р.,
як вважає позивач, а є підставою для
зміни цього договору у відповідності
до вказаного Закону.

Зважаючи на вимоги чинного
законодавства та встановлені
обставини у справі, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз" є такими, що задоволенню не
підлягають.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз" до Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" про
розірвання договору оренди
газопроводів та споруд на них № 14/1290/04
від 01.10.2004 р.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 02 червня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 06
червня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна