ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.06.2014 р.
Справа № 914/1013/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Козак І.Б.,

при секретарі Фартушку Н.Б.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:
Миколаївського міжрайонного прокурора
Львівської області в інтересах держави
в особі позивача: Бродківської
сільської ради Миколаївського району
Львівської області, Львівська область,
Миколаївський район, с. Бродки,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Західбуденергозбереження», м. Львів,

про: повернення майна, переданого на
відповідальне зберігання та стягнення
судових витрат.

За участю представників:

Від прокурора: Леонтьєва Н.Т.
(посвідчення від 24.09.2012 року №005508);

Від позивача: Леницька О. Б. - сільський
голова;

Від відповідача: не з'явився.

Прокурору та представнику позивача
роз'яснено права та обов'язки,
передбачені статтями 22 та 29 ГПК
України, зокрема, підстави відводу
судді відповідно до статті 20 ГПК
України. Заяв та клопотань про відвід
судді не подано. Прокурор та
представник позивача не наполягають на
фіксації судового процесу технічними
засобами.

Суть спору: розглядається справа за
позовом Миколаївського міжрайонного
прокурора Львівської області в
інтересах держави в особі Бродківської
сільської ради Миколаївського району
Львівської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Західбуденергозбереження» про
повернення майна, переданого на
відповідальне зберігання та стягнення
судових витрат.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 26.03.2014 року
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 29.04.2014
року, про що прокурор та сторони були
належним чином повідомлені під
розписку в порядку, передбаченому
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013
року №28 (докази в

матеріалах справи).

Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав, викладених в
відповідних ухвалах суду у справі.

Прокурор в судове засідання 10.06.2014 року
з'явився.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, подав повідомлення
(вх. №25035/14), у якому повідомляє суд про
те, що відповідачем у добровільному
порядку передано позивачу карусель з
сидінням у кількості 2 штуки; гойдалку
підвісну, металеві стійки зі спинкою у
кількості 2 штуки; гойдалку балансир з
спинкою у кількості 2 штуки; гірку
дитячу велику з дахом у кількості 2
штуки; пісочницю з грибком у кількості 2
штуки; ігровий стіл з лавками у
кількості 2 штуки. Окрім того, у
вказаному повідомленні позивач вказує
на те, що при складанні договору від
24.07.2012 року №6 сторонами допущено
помилку і, за вказаним договором
позивач придбав у відповідача
обладнання для двох дитячих
майданчиків.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча був належно
повідомлений про час та місце розгляду
справи в порядку, передбаченому
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013
року №28.

Поштова кореспонденція, яка
скеровувалася господарським судом за
місцезнаходженням відповідача: 79058,
Львівська область, м. Львів, просп. В.
Чорновола, буд. 67, поверталася без
вручення адресату (отримувачу) з
написом: «За закінченням терміну
зберігання» (докази в матеріалах
справи).

Як вбачається із долученого до
матеріалів справи Витягу з ЄДРЮО та ФОП
від 11.03.2014 року №18313786 станом на 11.03.2014
року місцезнаходженням відповідача у
справі є адреса: 79058, Львівська область,
м. Львів, просп. В. Чорновола, буд. 67
(належним чином завірена копія Витягу з
ЄДРЮО та ФОП у справі).

Відповідно до пункту 3.6 Роз'яснень
Вищого арбітражного суду України від
18.09.1997 року №02-5/289 (зі змінами та
доповненнями) особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

В пункті 11 Інформаційного листа «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році» Вищий господарський
суд України зазначив, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом, згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Вказане
підтверджується пункт 4 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 02.06.2006 року №01-8/1228 «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році».

Згідно пункту 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (із наступними
змінами та доповненнями) в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Отже, відповідач вважається
повідомленим про час та місце судового
розгляду справи, а господарським судом
виконані всі можливі заходи щодо
сповіщення відповідача про час та
місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Відповідач своїм правом подання
відзиву на позовну заяву та надання
доказів в порядку статті 33
Господарського процесуального кодексу
України не скористався.

Враховуючи те, що норми статті 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а пункт 4
частини 3 статті 129 Конституції України
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом створені належні
умови для надання сторонами доказів в
обґрунтування своєї правової позиції
по справі.

В ході розгляду справи встановлено.

Позивач: Бродківська сільська рада
Миколаївського району Львівської
області є юридичною особою, їй
присвоєно , знаходиться
за адресою: 81612, Львівська область,
Миколаївський район, с. Бродки (докази в
матеріалах справи).

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Західбуденергозбереження» є
юридичною особою, йому присвоєно , знаходиться за адресою:
79058, Львівська область, м. Львів, просп.
В. Чорновола, буд. 67, що підтверджується
долученим до матеріалів справи Витягом
з ЄДРЮО та ФОП від 11.03.2014 року 318313786
(докази в матеріалах справи).

Як встановлено судом та вбачається із
матеріалів справи майно, - обладнання
для облаштування двох дитячих
майданчиків було придбане позивачем у
відповідача на підставі Договору від
24.07.2012 року №6, та передане останньому
на відповідальне зберігання на
підставі Договорів відповідального
зберігання від 01.08.2012 року б/н та від
29.04.2013 б/н. (належним чином звірені копії
вказаних договорів та додатків до них в
матеріалах справи).

10.06.2014 року представником позивача
подано повідомлення (вх. №25035/14), у якому
повідомляє суд про те, що відповідачем
у добровільному порядку передано
позивачу карусель з сидінням у
кількості 2 штуки; гойдалку підвісну,
металеві стійки зі спинкою у кількості
2 штуки; гойдалку балансир з спинкою у
кількості 2 штуки; гірку дитячу велику з
дахом у кількості 2 штуки; пісочницю з
грибком у кількості 2 штуки; ігровий
стіл з лавками у кількості 2 штуки.
Станом на час подання повідомлення
майно перебуває в приміщенні позивача.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої
статті 80 ГПК України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Прокурору та представнику позивача
роз'яснено правові наслідки припинення
провадження у справі, передбачені
статтею 80 ГПК України.

Відсутність предмета спору означає
відсутність спірного матеріального
правовідношення між сторонами.

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» встановлено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Аналогічне
правове положення викладене в пункті 3
Роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 23.08.1994 року №02-5/612 «Про
деякі питання практики застосування
статей 80 та 81 Арбітражного
процесуального кодексу України» (із
подальшими змінами і доповненнями).

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, оглянувши та
дослідивши матеріали справи і подані
сторонами докази, суд дійшов до
висновку про те, що провадження у
справі слід припинити на підставі
пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК
України у зв'язку з відсутністю
предмета спору.

Судові витрати: прокурор за даним
позовом судового збору не сплачував,
оскільки, відповідно до пункту 11
частини першої статті 5 Закону України
від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір»
(у чинній редакції), звільнений від
сплати останнього за позовами про
захист інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 55 ГПК України ціна позову у
позовах про витребування майна
визначається вартістю майна, що
витребовуються.

Приписами частини першої та підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону
України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про
судовий збір» встановлено, що із
позовних заяв майнового характеру,
сплачується судовий збір у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Нормою частини першої статті 8 Закону
України «Про Державний Бюджет України
на 2014 рік» передбачено, що станом на
01.01.2014 року розмір мінімальної
заробітної плати становить 1 218 грн. 00
коп.

Таким чином, суд дійшов висновків, що
судові витрати у справі в розмірі 1 999
грн. 68 коп. слід покласти на сторони
відповідно до статті 49 ГПК України та
стягнути їх з відповідача в доход
Державного Бюджету України, оскільки
спір виник внаслідок неправомірного
ухилення відповідача від виконання
взятих на себе договірних зобов'язань з
повернення прийнятих на зберігання
речей, а повернення вказаних речей
позивачу відбулось після порушення
провадження у справі.

На підставі вищенаведеного та
керуючись статтями 20, 22, 29, 32 - 34, 43, 44, 49, 75,
77, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

2. Стягнути з боржника: Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Західбуденергозбереження» (79058,
Львівська область, м. Львів, просп. В.
Чорновола, буд. 67; ) в
доход Державного Бюджету України 1 999
грн. 68 коп. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

Ухвала прийнята і складена відповідно
до статті 86 ГПК України 10.06.2014 року.

Ухвалу про припинення провадження у
справі може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її винесення.

Суддя
Козак І.Б.