ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.06.2014
Справа № 904/1456/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б.
(доповідач)

суддів: Тищик І.В., Білецької Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області
від 14.05.2014 р. по справі № 904/1456/14 (суддя
Колісник І.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 43751,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014 р.
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за кредитом у
сумі 16131,55 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом у
сумі 16748,65 грн., пеню у сумі 7967,35 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом у сумі 2 903,60 грн.
та судовий збір у сумі 1827,00 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою та клопотанням про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014 р.
по справі № 904/1456/14.

Подання апеляційної скарги лише 02.06.2014
р., апелянт пояснює отриманням ним
оскаржуваного рішення 22.05.2014 р.

Відповідно до ст. 93 ГПК України,
апеляційна скарга, подається на
рішення місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Загальний порядок відновлення
пропущених процесуальних строків
врегульований статтею 53 ГПК України
відповідно до якої за заявою сторони,
прокурора чи з своєї ініціативи
господарський суд може визнати причину
пропуску встановленого законом
поважною і відновити пропущений строк.

Поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
для своєчасного вчинення
процесуальних дій.

Клопотання відповідача про поновлення
процесуального строку повинно містити
роз'яснення причин пропуску такого
строку і підстави, з яких заявник
вважає ці причини поважними (ухвала
ВГСУ від 19 березня 2014 року по справі
№ 5023/1146/12).

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, а також клопотання про
поновлення процесуального строку на
апеляційне оскарження рішення
місцевого господарського суду, колегія
суддів не вбачає поважності причин
пропуску апелянтом строку на
апеляційне оскарження та не знаходить
підстав для його відновлення за
наступного.

Вступна та резолютивна частини рішення
суду першої інстанції прийнята 14.05.2014
р., а його повний текст оформлено
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України -
19.05.2014 р., тобто в межах строку на
виготовлення повного тексту рішення.

Згідно наявної в матеріалах справи
заяви відповідача про видачу копії
рішення, відповідач отримав його через
свого представника 22.05.2014 р. (а. с. 104).

Таким чином, кінцевою датою для подачі
апеляційної скарги було 29.05.2014 р., тоді
як відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до місцевого господарського
суду лише 02.06.2014 р., тобто відповідач
пропустив визначений ч. 1 ст. 93 ГПК
України десятиденний строк на
апеляційне оскарження рішення
господарського суду Дніпропетровської
області.

Згідно п. 4 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
17.05.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України», клопотання про відновлення
строку подання апеляційної скарги з
огляду на приписи статті 53 ГПК повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Наразі, відповідачем не вказано та не
надано жодного доказу в підтвердження
поважності причин пропуску
процесуального строку на апеляційне
оскарження рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
14.05.2014 р. по справі 904/1456/14, а подане ним
клопотання не містить обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку.

Представники відповідача були
присутніми в судовому засіданні
господарського суду Дніпропетровської
області 14.05.2014 р. (отримав рішення 22.05.2014
р.), отже відповідач був обізнаний з
результатами розгляду справи місцевим
господарським судом і маючи на меті
оскарження вищезазначеного рішення,
повинен був вжити заходи для
своєчасного звернення до суду з
апеляційною скаргою в строк до 29.05.2014 р.

Таким чином, саме лише факт отримання
відповідачем рішення суду 22.05.2014 р. не
може вважатися поважною причиною
пропуску процесуального строку для
його оскарження.

Згідно ч. 2 ст. 93 ГПК України,
апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити,
що лише факт подання стороною
клопотання про поновлення строку не
кореспондується з автоматичним
обов'язком суду відновити цей строк,
оскільки поновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку, які
в даному випадку не вбачаються за
відсутності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги протягом законодавчо
встановленого строку.

Отже, можливість вчасного подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2014 р., яке відповідач
отримав 22.05.2014 р. залежала виключно від
волевиявлення самого скаржника, тобто
мала суб'єктивний характер, а тому
підстав для поновлення пропущеного
процесуального строку у даному випадку
колегія суддів не вбачає.

Аналогічна правова позиція висвітлена
Вищим господарським судом України
(ухвала від 06.06.2013 р. по справі №
5011-32/16240-2012).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду,
зокрема, в разі повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97, ГПК
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 в поновленні процесуального
строку на апеляційне оскарження
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2014 р.
по справі № 904/1456/14 відхилити.

Апеляційну скаргу на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.05.2014 р. по справі № 904/1456/14
повернути скаржнику, а справу до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 (49015, АДРЕСА_1 ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) з Державного бюджету
України 913,50 грн. (дев'ятсот тринадцять
гривень п'ятдесят копійок) - судового
збору, сплаченого за платіжним
дорученням від 30.05.2014 р. № 165 за подання
апеляційної скарги.

Додаток: апеляційна скарга з
доданими до неї документами на 6
аркушах, у тому числі оригінал
платіжного доручення від 30.05.2014 р. № 165
про сплату судового збору у сумі 913,50
грн.

Головуючий суддя
Ю.Б. Парусніков

Судді
І.В. Тищик

Л.М. Білецька