РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.
Справа № 906/172/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демидюк О.О.

судді
Коломис В.В. ,

судді
Миханюк М.В.

при секретарі Головченко Д.М.

за участю представників сторін:

прокурор - Білера І.В. (посвідчення №026119
від 12.05.2014 року);

відповідача 1 - не з'явився

відповідача 2 - Вознюк О.М. (довіреність
від 02.04.2014 року).

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу прокуратури
Житомирської області на рішення
господарського суду Житомирської
області від 11.04.14 року у справі №906/172/14

за позовом Прокурора Андрушівського
району в інтересах держави

до Волицької сільської ради

до Фермерського господарства
«Добробут 2008»

про визнання протиправним та
скасування рішення сесії Волицької
сільської ради, визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 11.04.2014 року у
справі №906/172/14 (суддя Гансецький В.П.) в
позові прокурора Андрушівського
району в інтересах держави до
Волицької сільської ради, Фермерського
господарства "Добробут 2008" про визнання
протиправним та скасування рішення
сесії Волицької сільської ради,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що рішення про
відведення земельної ділянки та
передачу її в оренду Фермерському
господарству «Добробут 2008» прийняте
Волицькою сільською радою в межах її
повноважень, а тому відсутні підстави
для визнання договору оренди землі від
02.12.2013 року не дійсним.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, прокурор
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги прокурор
посилається на порушення
господарським судом Житомирської
області норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду, обставинам
справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 року
№906/172/14 апеляційну скаргу заступника
прокурора Житомирської області в
інтересах держави на рішення
господарського суду Житомирської
області від 11.04.2014 р. прийнято до
провадження; розгляд скарги призначено
на 11.06.2014 року.

Відповідач 2 - ФГ "Добробут 2008" у відзиві
на апеляційну скаргу вважає рішення
місцевого господарського суду
законним та обгрунтованим, а тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Предстаник відповідача-1 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача-1, оскільки
останній був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи.

Безпосередньо в судовому засіданні
прокурор та представник відповідача-2
повністю підтримали вимоги і доводи,
викладені відповідно в апеляційній
скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
прокурора та відповідача-2, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити,
рішення місцевого господарського суду
- залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
прокуратурою Андрушівського району
проведено перевірку в порядку нагляду
за додержанням та застосування
законів, в ході якої встановлено, що
Волицькою сільською радою
Андрушівського району Житомирської
області прийнято рішення "Про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки з метою передачі в оренду для
ведення фермерського господарства",
яким, зокрема, надано дозвіл голові
фермерського господарства
"Добробут-2008" ОСОБА_2 на розробку
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 14 га, в тому числі
ріллі - 14 га. з метою передачі в оренду
для ведення фермерського господарства
із складу земель запасу Волицької
сільської ради (п.1); дозволено ОСОБА_2
відповідно до Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо спрощення порядку
набуття прав на землю" від 05.11.09р. № 1702 -
VІ, замовити даний проект у відповідних
землевпорядних організаціях, який
необхідно подати на розгляд сесії
сільської ради для прийняття
відповідного рішення (п.2) (а.с.32).

Відділом Держземагенства в
Андрушівському районі Житомирської
області надано Фермерському
господарству "Добробут 2008" висновок від
02.04.13р. № 429/03/03-46 про погодження проекту
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки загальною площею
14,0000 га в оренду ФГ "Добробут 2008" для
ведення фермерського господарства із
земель запасу на території Волицької
сільської ради Андрушівського району
Житомирської області (а.с.36-37).

Рішенням Волицької сільської ради від
18.09.2013р. "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передачу її в оренду ФГ
"Добробут 2008" для ведення фермерського
господарства" затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ФГ "Добробут 2008" та передано її
в оренду, загальною площею 14,0000 га, в
тому числі: 14,0000 га - для ведення
фермерського господарства,
кадастровий номер :01:004:0051, із
земель запасу на території села Волиця
Андрушівського району Житомирської
області та встановлено термін оренди
земельної ділянки 15 років та орендну
плату у формі та розмірі 3% від вартості
земельної ділянки - 11872,18 грн. в рік
(а.с.11).

На виконання вказаного рішення 02.12.2013
року між Волицькою сільською радою
(орендодавець/відповідач-1) та
Фермерським господарством "Добробут
2008" (орендар/відповідач-2) був укладений
договір оренди земельної ділянки,
відповідно до умов якого орендодавець
передав ФГ "Добробут 2008" в строкове
платне користування земельну ділянку
загальною площею 14,0000 га для ведення
фермерського господарства, яка
знаходиться на території с.Волиця
Волицької сільської ради
Андрушівського району Житомирської
області (далі - договір, а.с.40-43).

Відповідно до п.8 договору, цей договір
укладено на 15 років.

Згідно п.15 договору, земельна ділянка
передається в оренду: для ведення
фермерського господарства.

Відповідно до п.18 договору, передача
земельної ділянки в оренду
здійснюється на підставі розробленого
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду.

Згідно п.19 договору, передача земельної
ділянки орендарю здійснюється на
протязі п'яти робочих днів після
державної реєстрації цього договору за
актом приймання-передачі.

Прокурор, посилаючись на те, що
вищевказаним рішенням Волицької
сільської ради від 18.09.2013р. затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та надано в оренду ФГ
"Добробут 2008" спірну земельну ділянку
площею 14.00 га для ведення фермерського
господарства без проведення земельних
торгів, що є порушенням ст.ст.124, 134
Земельного кодексу України, звернувся
до господарського суду з позовом про
визнання незаконним рішення сільської
ради; визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки та
зобов'язання повернути спірну земельну
ділянку до земель запасу органу
місцевого самоврядування (згідно заяви
про уточнення позовних вимог, а.с.54-55).

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, проаналізувавши
вимоги чинного законодавства, що
регулюють спірні правовідносини,
апеляційний суд погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про відсутність правових підстав
для задоволення позовних вимог з
огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного
кодексу України, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема, а)
розпорядження землями територіальних
громад; в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного
кодексу України, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст.124 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на момент
прийняття оскаржуваного рішення),
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.134 Земельного
кодексу України, земельні ділянки
державної чи комунальної власності або
права на них (оренда, суперфіцій,
емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.134 Земельного кодексу
України, не підлягають продажу на
конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них,
зокрема, у разі передачі громадянам
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів, для
сінокосіння і випасання худоби, для
городництва.

Згідно чч.1-5 ст.7 Закону України "Про
фермерське господарство", для
отримання (придбання) у власність або в
оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Земельні ділянки для ведення
фермерського господарства передаються
громадянам України у власність і
надаються в оренду із земель державної
або комунальної власності.

Матеріали справи свідчать, що орган
місцевого самоврядування - Волицька
сільська рада висловила своє
волевиявлення стосовно передачі ФГ
"Добробут 2008" в оренду земельної
ділянки загальною площею 14,0000 га - для
ведення фермерського господарства із
земель запасу на території села Волиця
Андрушівського району Житомирської
області шляхом прийняття оспорюваного
рішення (а.с.11), що в свою чергу
відповідає вимогам ч.2 ст.134 ЗК України,
а відтак, твердження прокурора про те,
що не проведення земельних торгів
тягне за собою недійсність
оспорюваного рішення суперечить ч.1
ст.116 ЗК України.

Вищезазначене узгоджується з позицією,
викладеною Вищим господарським судом
України в постанові від 03.02.2014р. у
справі № 5023/5736/12 (а.с.84-94).

Також безпідставними є твердження
прокурора про те, що норми ч.2 ст.134 ЗК
України дозволяють передачу в оренду
земельної ділянки державної та
комунальної власності без проведення
земельних торгів лише в разі передачі
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства громадянам,
а не юридичній особі, оскільки згідно
даної норми право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
набувають не лише громадяни, але й
юридичні особи, якою в даному випадку є
ФГ "Добробут-2008".

Так, відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст.1 Закону
України "Про фермерське господарство",
фермерське господарство є формою
підприємницької діяльності громадян
із створенням юридичної особи, які
виявили бажання виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію,
займатися її переробкою та реалізацією
з метою отримання прибутку на
земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути
створене одним громадянином України
або кількома громадянами України, які є
родичами або членами сім'ї, відповідно
до закону.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
"Про фермерське господарство", цей
Закон не поширюється на громадян, які
ведуть особисте селянське
господарство або які використовують
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибні ділянки), садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби.

Згідно копії свідоцтва про державну
реєстрацію № 569362 та довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України відповідач-2 -
Фермерське господарство "Добробут 2008"
зареєстроване як юридична особа
24.09.2008р. (а.с.44-45).

Відповідно до пп.1.2 та пп.1.3 Статуту ФГ
"Добробут 2008", господарство створене
громадянином України: ОСОБА_2, який є
його головою. Господарство діє на
основі цього Статуту, Закону України
"Про фермерське господарство",
Земельного, Цивільного та
Господарського кодексів (а.с.46-49).

З вищевикладеного слідує, що ведення
фермерського господарства можливе
лише єдиною організаційною формою, а
саме - у вигляді юридичної особи,
оскільки та ж сама
сільськогосподарська діяльність без
створення юридичної особи, відповідно
до ч.2 ст.2 Закону України "Про
фермерське господарство", визначається
як - ведення особистого селянського
господарства.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи
на те, що ФГ "Добробут 2008" створене і
існує в одній особі - громадянина
ОСОБА_2, колегія суддів погоджується з
місцевим господарським судом, що
передача в оренду земельної ділянки
фермерському господарству "Добробут
2008" ф а к т и ч н о є передачею її
громадянину ОСОБА_2, оскільки фізичні
особи можуть вважатись фермерами та
бути ними лише у формі юридичної особи.

Як вже зазначалося вище, передача
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства передбачає
таку передачу громадянам без земельних
торгів лише на підставі кваліфікуючої
ознаки - для ведення ф е р м е р с ь к о г о
господарства (абз.16 ч.2 статті 134
Земельного кодексу України), тоді як
вести фермерське господарство можливо
лише у формі юридичної особи.

Тобто, в даному випадку, передача
земельної ділянки в оренду юридичній
особі є фактичною передачею її
фізичній особі ОСОБА_2, який уособлює ФГ
"Добробут 2008".

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що оспорюване
рішення Волицької сільської ради від
18.09.2013р. "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передачу її в оренду ФГ
"Добробут 2008" для ведення фермерського
господарства" прийняте Волицькою
сільською радою в межах наданих
законом повноважень у відповідності до
приписів Земельного кодексу України (в
редакції, чинній на момент прийняття
рішення), з огляду на що, відсутні
правові підстави для визнання його
незаконним.

Колегія суддів погоджується з
відсутністю підстав для задоволення
вимоги прокурора про визнання
недійсним договору оренди від 02.12.2013 р.
з з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частиною першою-третьою, п'ятою, шостою
статті 203 Цивільного кодексу України.
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Враховуючи, що земельна ділянка
загальною площею 14,00 га, яка є предметом
договору оренди, на думку судів обох
інстанцій, передана в оренду
правомірно, то вимоги прокурора про
визнання договору оренди, укладеного
між відповідачами, з посиланням на
ст.ст. 203,215 ЦК України, є безпідставними.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", розглядаючи
справи у спорах про визнання
недійсними договорів оренди, суди
повинні з'ясовувати питання чинності
рішень (розпоряджень), на підставі яких
було укладено такі договори.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір оренди земельної ділянки від
02.12.2013 року, був укладений на підставі
рішення Волицької сільської ради від
18.09.2013р., а тому позовна вимога про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки є похідною від
позовної вимоги про визнання недійсним
вказаного рішення.

Оскільки рішення Волицької сільської
ради від 18.09.2013р., на підставі якого був
укладений спірний договір оренди є
чинним, місцевий господарський суд
прийшов до правильного висновку про
відсутність правових підстав для
визнання договору оренди землі від
02.12.2013р. недійсним.

Крім того, суд першої інстанції вірно
зазначив в оскаржуваному рішенні, що
хоча прокурором і здійснено посилання
на ст.203 ЦК України, але останнім не
визначено частину даної статті, за якою
спірний договір оренди слід вважати
недійсним з моменту його укладення, що
є суттєвим при визначенні підстав
позову.

Вимогу прокурора про зобов'язання ФГ
"Добробут 2008" повернути земельну
ділянку площею 14,0 га нормативною
грошовою оцінкою 395739,40 грн.
(кадастровий номер :01:004:0051), що
знаходиться на території Волицької
сільської ради до земель запасу органу
місцевого самоврядування, колегія
суддів вважає безпідставною, оскільки
дана вимога є похідною від попередньої,
а тому місцевий господарський суд
правомірно відмовив в її задоволенні.

Колегією суддів також береться до
уваги те, що відповідач - ФГ "Добробут
2008" приступив до використання спірної
земельної ділянки, зокрема вніс у неї
мінеральні добрива та приготувався до
посівної. Тобто, ФГ "Добробут 2008",
пройшовши кількарічну процедуру
отримання земельної ділянки, не
порушуючи законодавства, не
спричинивши будь-кому будь-якої шкоди,
набув прав на неї, та приступив до
використання її з метою товарного
виробництва сільськогосподарської
продукції, з огляду на що,
господарський суд вбачає лише позитив
для державних інтересів та
суспільства.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Натомість,
прокурором не подано судовій колегії
належних та достатніх доказів, які
стали б підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.
Посилання прокурора, викладені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в
сукупності, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Житомирської
області ґрунтується на матеріалах і
обставинах справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для
його скасування.

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Житомирської області від 11.04.2014 року у
справі №906/172/14 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу Заступника
прокурора Житомирської області на
рішення господарського суду
Житомирської області від 11.04.14 р. у
справі №906/172/14 - залишити без
задоволення.

2. Справу №906/172/14 повернути до
господарського суду Житомирської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-І Господарсько-процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Коломис В.В.

Суддя
Миханюк М.В.