ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11"червня 2014 року
Справа №922/509/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Потапенко В.І., суддя Пушай В.І,

при секретарі Крупі О.О.

за участю представників сторін:

позивача- Грачова Є.О., довіреність від
06.06.2014 р. № 2635;

відповідача - Долуди О.В., довіреність
від 05.05.2014 р. № 651

третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу третьої особи-
Державної фінансової інспекції
України в Полтавській області (вх. № 1323
Х/3) на рішення господарського суду
Харківської області від 01 квітня 2014
року у справі № 922/509/14

за позовом Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" в особі відокремленого
підрозділу "Полтавські магістральні
електричні мережі" Державного
підприємства "Національна енергетична
компанія "Укренерго" , м. Полтава

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Державна фінансова
інспекція України в Полтавській
області, м. Полтава

до Державного підприємства "Південна
залізниця", м. Харків

про стягнення 5 122,39 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі відокремленого підрозділу
"Полтавські магістральні електричні
мережі" Державного підприємства
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до Державного
підприємства "Південна залізниця" про
стягнення 5122,39 грн. матеріальної шкоди,
завданої внаслідок недотримання
відповідачем пункту 2.3. укладеного між
сторонами договору на
оперативно-експлуатаційні послуги №
П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01 квітня 2014
року у справі № 922/509/14 (суддя Погорелова
О.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державна фінансова
інспекція України в Полтавській
області із вказаним рішенням не
погодилась та подала на нього до
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення
місцевим господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
просить це рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
Державна фінансова інспекція України в
Полтавській області зазначає на
недослідження та неврахування
господарським судом першої інстанції
під час прийняття оскаржуваного
рішення наступних обставин справи.

Плановою ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
"Національна енергетична компанія
"Укренерго" за період 2008-2010 року по
завершений звітній період 2011 року
Державною фінансовою інспекцією було
встановлено, що відповідно до договору
від 15.02.2010 року № П/Е-10169/НЮ/28-16ТО-10,
укладеному між ДП НЕК "Укренерго" та
СТГО "Південна залізниця", предметом є
надання оперативно-експлуатаційних
послуг та технічного обслуговування
електрообладнання замовника
(відповідача) у відповідності до правил
технічної експлуатації електричних
станцій і мереж (ГДК 34.20.507-2003).Вартість
договору визначена згідно з
калькуляціями у відповідності до
Порядку. Пунктом 2.3 договору
передбачено, що у разі зміни витрат
підрядника на обслуговування
електрообладнання, вартість послуг
підлягає коригуванню. При цьому, під
час внесення змін до Додатку 1 Порядку
(збільшення середньої вартості
людино-години) з 01.08.2010 року, сума
виконаних робіт за серпень-грудень 2010
року по договору не переглянута. Під
час ревізії проведене коригування
вартості послуг, які надавались
Полтавськими МЕМ на замовлення СТГО
"Південна залізниця", за результатами
якого сума різниці склала 5 122,39 грн.
Внаслідок недотримання вимог ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, п. 2.3
договору, Порядку складання
кошторисної та звітної документації на
роботи з поліпшення та ремонту
основних засобів, які виконуються
власними силами Полтавськими МЕМ
протягом серпня-грудня 2010 року
недоотримані кошти в сумі 5122,39 грн.,
внаслідок чого позивачу завдана
матеріальна шкода (збитки) на вказану
суму.

Представник відповідача у відзиві
на апеляційну скаргу та в судовому
засіданні проти її задоволення
заперечує, просить оскаржуване рішення
залишити без змін.

Зазначає зокрема на відсутність
складу цивільного правопорушення, який
є підставою для стягнення збитків,
оскільки зобов'язання за договором на
оперативно-експлуатаційні послуги №
П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р. були
виконані в повному обсязі і під час дії
договору претензій від позивача не
надходило та останній не звертався з
пропозиціями щодо зміни його істотних
умов або припинення зобов'язання.

Також вказує на те, що підвищення
посадових окладів і тарифних ставок
не впливає на господарські відносини
сторін за договором на
оперативно-експлуатаційні послуги №
П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує апеляційну скаргу
третьої особи.

Третя особа, яка належним чином
повідомлена про час та місце судового
засідання, не скористалась своїм
правом на участь в ньому, у зв'язку з чим
справа розглядається за відсутністю її
представника.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, вислухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено господарським судом
першої інстанції, 15.02.2010 року між
Державним підприємством Національна
енергетична компанія "Укренерго" в
особі директора відособленого
підрозділу Полтавські магістральні
електричні мережі Північної
електроенергетичної системи
(Полтавські МЕМ) (підрядник) та
Статутним територіально-галузевим
об'єднанням "Південна залізниця" в
особі начальника служби
електропостачання (замовник) було
укладено договір № П/Е-10169/НЮ/28-16ТО-10,
предметом якого є надання
оперативно-експлуатаційних послуг та
технічного обслуговування
електрообладнання замовника у
відповідності до правил технічної
експлуатації електричних станцій і
мереж (ГДК 34.20.507-2003) ( т. 1, а.с. 17-19).

Згідно з розділом 2 договору, вартість
оперативно-експлуатаційних послуг
складає 99990,38 грн.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що
замовник щомісяця здійснює оплату
фактично наданих послуг у поточному
місяці на підставі акту наданих послуг
протягом 15 банківських днів з моменту
підписання наданого акту.

Згідно з пунктом 1.3. договору
замовник зобов'язується до 4-го числа
місяця, наступного за місяцем, в якому
надавались послуги, передбачені
додатком № 1 до договору, підписати
наданий підрядником акт наданих
послуг або надати мотивовану відмову
від його підписання.У випадку
ненадання мотивованої відмови та не
підписання акту наданих послуг у
терміни, передбачені цим пунктом,
послуги вважаються сторонами
виконаними у відповідності до умов
договору.

Сторонами не заперечується, що ними
було підписано акт наданих послуг по
договору на загальну вартість 99990,38
грн., яку було оплачено відповідачем.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що
вартість оперативно-експлуатаційних
послуг на електрообладнання підлягає
коригуванню протягом дії договору, при
зміні розміру витрат підрядника на це
обслуговування.

Ухвалою економічної комісії
Північної ЕС НЕК «Укренерго» від 26.07.2010
р. у зв'язку з внесенням змін до Угоди
між адміністрацією та Радою
профспілкових органів ДП НЕК
«Укренерго», згідно з наказом НЕК
«Укренерго» від 30.06.2010 р. № 289 «Про
підвищення посадових окладів і
тарифних ставок», наказом Північної ЕС
від 02.07.2010 р. № 209 «Про підвищення
посадових окладів і тарифних ставок
працівників Північної ЕС» з 26.07.2010 р.
були внесені зміни до Порядку
складання кошторисної та звітної
документації на роботи з поліпшення та
ремонту основних засобів, які
виконуються господарським способом по
Північній ЕС (п. 1.1., абз. 1) -збільшено
середня вартість людино-години з 01.08.2010
року ( т. 1 а.с. 28).

Посадовими особами Головного
контрольно-ревізійного управління
України, відповідно до пункту 2.27 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Головного контрольно-ревізійного
управління України на IIІ квартал 2013
року, проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача за період 2008-2010 року по
завершений звітній період 2011 року
(надалі - ревізія).

Результати ревізії були оформлені
актом ревізії фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» за період 2008-2010 року по
завершений звітній період 2011 року ( т. 1 ,
а.с. 25-27).

В цьому акті зазначено, що під час
внесення змін до Додатку 1 Порядку
(збільшення середньої вартості
людино-години) з 01.08.2010 року, сума
виконаних робіт за серпень-грудень 2010
року по договору не переглянута. Під
час ревізії проведене коригування
вартості послуг, які надавались
Полтавськими МЕМ на замовлення СТГО
"Південна залізниця", за результатами
якого сума різниці склала 5 122,39
грн.Також в акті зазначено, що
внаслідок недотримання вимог ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, п. 2.3
договору, Порядку складання
кошторисної та звітної документації на
роботи з поліпшення та ремонту
основних засобів, які виконуються
власними силами Полтавськими МЕМ
протягом серпня-грудня 2010 року
недоотримані кошти в сумі 5122,39 грн.,
внаслідок чого позивачу нанесена
матеріальна шкода (збитки) на вказану
суму.

Зазначену суму різниці позивач
просить стягнути як збитки, що були
йому заподіяні внаслідок недотримання
відповідачем вимог п. 1 статті 193
Господарського кодексу України та
пункту 2.3. договору на
оперативно-експлуатаційні послуги №
П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р.

Надаючи в процесі апеляційного
перегляду оцінку обставинам справи в
їх сукупності, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову, зважаючи на
наступне.

Так, предметом позову у даній
справі є матеріально-правова вимога
про відшкодування збитків, завданих
невиконанням господарського
зобов'язання, передбаченого пунктом 2.3.
договору на оперативно-експлуатаційні
послуги № П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання
зобов'язання-відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору і відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу
України закріплено, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 22
Цивільного кодексу України збитками
є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 статті 224
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Відповідно до статті 614 Цивільного
кодексу України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Виходячи з наведених норм, для
застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів
складу правопорушення виключає
відповідальність боржника за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань у вигляді відшкодування
збитків.

При цьому позивач повинен довести
наявність протиправної поведінки,
збитків та причинного зв'язку між
протиправною поведінкою і збитками, а
відповідач- відсутність своєї вини у
заподіянні збитків.

Частиною 2 статті 224 Господарського
кодексу України закріплено, що під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Положеннями ч. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України передбачено, що до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Таким чином, в розумінні чинного
господарського законодавства збитки -
це об'єктивне зменшення будь-яких
майнових благ сторони за договором, що
обмежує його інтереси, як учасника
певних господарських відносин і
проявляється у витратах, зроблених
кредитором, втраті або пошкодженні
майна, а також не одержаних кредитором
доходах, які б він одержав, якби
зобов'язання було виконано боржником.

При цьому зменшення майнових благ
внаслідок невиконання зобов'язань
наступає об'єктивно, тобто незалежно
від волевиявлення сторони, як наслідок
невиконання зобов'язань.

Згідно з положеннями ст.ст.4-3, 32, 33 ГПК
України, кожна сторона на засадах
змагальності повинна довести
належними та допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилається яка
на підставу свої вимог чи заперечень.

Однак, позивачем, всупереч положень
ст.ст. 4-3, 32, 33 ГПК України, не доведено
наявність протиправної поведінки
відповідача, а саме порушення останнім
умов договору.

Розмір сплачених відповідачем
грошових коштів, в якості оплати
наданих послуг, відповідає розміру,
узгодженому сторонами в договорі на
оперативно-експлуатаційні послуги №
П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р.

Згідно зі статтею 654 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається.

Відповідно до ч. 1 статті 651
Цивільного кодексу України зміна
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 2 цієї статті передбачено
можливість зміни договору за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

В пункті 2.3. договору сторони
передбачили, що вартість
оперативно-експлуатаційних послуг на
електрообладнання підлягає
коригуванню протягом дії договору при
зміні витрат підрядника на
обслуговування.

Згідно з пунктом 5.1. договору його
умови можуть бути змінені за взаємною
згодою сторін з обов'язковим
складанням додаткової угоди.

Проте сторонами протягом дії
договору, в порядку пунктів 2.3., 5.1. не
укладалось додаткових угод про зміну
вартості послуг у зв'язку зі
збільшенням витрат позивача як
виконавця цих послуг та відповідних
змін до договору не вносилось і за
рішенням суду.

Позивачем як особою, яка несе
витрати у зв'язку з наданням послуг по
договору та була обізнана про їх
збільшення, видаючи накази від 30.06.2010 р.
№ 289 «Про підвищення посадових окладів
і тарифних ставок», від 02.07.2010 р. № 209
«Про підвищення посадових окладів і
тарифних ставок працівників Північної
ЕС», на підставі яких ці витрати були
збільшені ухвалою економічної
комісії Північної ЕС НЕК «Укренерго»
(т. 1 а.с. 28), протягом дії договору не
надсилалось відповідачу будь-яких
пропозицій про перегляд їх вартості
зі складанням додаткової угоди в
порядку пунктів 2.3., 5.1. договору .

Згідно з пунктом 1.3. договору
замовник зобов'язується до 4-го числа
місяця, наступного за місяцем, в якому
надавались послуги, передбачені
додатком № 1 до договору, підписати
наданий підрядником акт наданих
послуг або надати мотивовану відмову
від його підписання.У випадку
ненадання мотивованої відмови та не
підписання акту наданих послуг у
терміни, передбачені цим пунктом,
послуги вважаються сторонами
виконаними у відповідності до умов
договору.

Отже договором саме на позивача
покладено обов'язок надсилання
відповідачу для підписання акти
наданих послуг із визначенням
вартості послуг та ці акти пунктом 2.2.
договору визначено як підстава оплати
наданих послуг.

Як було наведено вище, сторони
підтверджують підписання акту наданих
послуг на суму 99 990,38 грн. без будь-яких
зауважень щодо їх вартості.

Відповідно до наведеного пункту 1.3
договору вартість послуг в акті
зазначає виконавець - позивач, ця
вартість відповідає умовам договору (п
2.1. та додатку № 2 -зведеній калькуляції)
та відповідачем у відповідності з п
2.2. її було оплачено на підставі
наданого позивачем акту наданих
послуг.

Таким чином, позивачем не доведено
наявність порушення відповідачем
своїх зобов'язань за договором на
оперативно-експлуатаційні послуги №
П/Е10169/НЮ/28-16ТО-10 від 15.02.2010 р., у зв'язку з
чим відсутні підстави для стягнення
заявленої суми збитків.

При цьому колегія суддів зазначає, що
за умови існування між сторонами
договірних правовідносин, посилання в
обґрунтування позову про стягнення
збитків на висновки перевірки
Головного контрольно ревізійного
управління України є необґрунтованим,
оскільки виявлені контролюючим
органом порушення Порядку складання
кошторисної та звітної документації на
роботи з поліпшення та ремонту
основних засобів не впливають на умови
укладеного між сторонами договору і не
можуть їх змінювати.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку господарського
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову, у
зв'язку з чим оскаржуване рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 99, п. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції України в
Полтавській області залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 01 квітня 2014
року у справі № 922/509/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Постанову складено в повному обсязі
12.06.2014 р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Потапенко В.І.

Суддя
Пушай В.І.