номер провадження справи 34/32/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014
Справа № 908/1263/14

Господарський суд Запорізької
області у складі судді Науменка А.О.,
при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача -
Дон В.О., довіреність № 71 від 12.12.2013 р.;
від відповідача - Грибовод С.Ю.,
довіреність № 07-04/14-5 від 07.04.2014 р.; від
третьої особи - не з'явився.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи № 908/1263/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма "Нива-плюс"
(71154, Запорізька область, Бердянський
район, с. Луначарське, вул. Леніна, 67,
скорочено ТОВ Агрофірма "Нива-плюс");

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський,
корп. 5, офіс 101, скорочено ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль");

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, скорочено
нотаріус ОСОБА_4);

про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

Сутність спору:

Товариством з обмеженою
відповідальністю Агрофірма "Нива-плюс"
заявлено позовні вимоги до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" про визнання
виконавчого напису № 307, який виданий
28.02.2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про повернення об'єкта
фінансового лізингу таким, що не
підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.04.2014 р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/1263/14,
якій присвоєно номер провадження 34/32/14,
справу до розгляду в засіданні
господарського суду призначено на
28.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.04.2014 р., на
підставі с. 77 ГПК України, розгляд
справи відкладався на 14.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14.05.2014 р.
розгляд справи відкладено на 28.05.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.02.2014
р. приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було вчинено виконавчий напис. Сума
грошових зобов'язань у спірному
виконавчому написі була визначена у
розмірі 101149,57 грн. Виконавчий напис
було вчинено без дотримання однієї з
обов'язкових ознак, а саме - про
безспірність вимог, оскільки: 1) не
збігаються суми в рахунку, направленим
лізингоодержувачу та самому
виконавчому написі; 2) при поданні
документів для вчинення виконавчого
напису для повернення предмету
лізингу, що підтверджують безспірність
вимог, порушено порядок їх подання,
оскільки, для вчинення виконавчого
напису потрібно надати нотаріусу:
засвідчену лізингодавцем копію
рахунка, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення. На підставі
вищевикладеного позивач просить
визнати виконавчий напис № 307, виданий
28.02.2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про повернення об'єкта
фінансового лізингу таким, що не
підлягає виконання. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на
ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про
нотаріат», ст. ст. 1, 12, 15 ГПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив з підстав зазначених в
відзиві на позовну заяву та поясненнях,
які надійшли на адресу господарського
суду Запорізької області 28.04.2014 р. та
27.05.2014 р. відповідно. В даному відзиві та
поясненнях відповідач зазначає, що
позивач всупереч умовам договору
фінансового лізингу № LC6033-11/11 від 23.11.2011
р., зареєстрованого в реєстрі № 307,
лізингові платежі своєчасно та у
повному обсязі не сплачував, внаслідок
чого у останнього виникла
заборгованість за період: вересень 2013
р. - січень 2014 р. на загальну суму 101149,57
грн. 09.01.2014 р. за вих. № 14-01/12014 відповідач
надіслав на адресу позивача
повідомлення про дострокове
припинення договору, у зв'язку з
односторонньою відмовою відповідача
(лізингодавця) від договору разом із
загальним рахунком на сплату
заборгованості № 32263039/01/2014 від 09.01.2014 р.
і розшифровкою до нього.
Заборгованість за даним загальним
рахунком включає в себе заборгованість
по виставлених рахункам-фактурах за
період: з вересня 2013 р. по січень 2014 р.,
які направлялися позивачу щомісячно на
його електронну адресу, всього на суму
101149,57 грн. В загальному рахунку №
32263036/01/2014 від 09.01.2014 р. також вказана
сума заборгованості по договору №
LC6033-11/11, яка складає 101149,57 грн. Крім того,
сума 101149,57 грн. також вказана у
виконавчому написі нотаріуса.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
третя особа по справі, в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином. 05.05.2014 р. до канцелярії
господарського суду Запорізької
області від приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 надійшло клопотання (вих.
№ 10/01-24/2014 від 29.04.2014 р.), в якому третя
особа по справі зазначає, що предметом
позову повинна бути вимога стягувача
про повернення предмета лізингу, а не
виконавчий напис. Оскільки виконавчий
напис це нотаріальна дія, то він може
бути предметом розгляду лише у випадку
його оскарження особою, у відношенні
якої було вчинено нотаріальну дію - це
ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", а не
лізингоодержувача. Якщо спір виник в
результаті договірних стосунків, то
предметом розгляду має бути виключно
спір про право, яким володіє відповідач
і він ним скористався, в нашому випадку
вимога про повернення предмета
лізингу. Визнавати виконавчий напис
таким, що не підлягає виконанню за
позовом позивача, без вирішення
питання щодо правомірності вимоги
стягувача, є не прийнятним, оскільки
діючим законодавством такий порядок
вирішення спору не передбачено. Таким
чином, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
позов не підтримує та просить у
задоволенні вимог позивача відмовити
та розгляд справи проводити без його
участі.

За клопотанням представників
учасників процесу, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
учасників процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

23.11.2011 р. між ТОВ Агрофірмою «Нива-Плюс»
(Лізингоодержувач, позивач у справі) та
ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль»
(Лізингодавець, відповідач у справі)
був укладений Договір фінансового
лізингу № LC6033-11/11 (далі - Договір
лізингу), згідно до умов якого
Лізингодавець на підставі Договору
купівлі-продажу (поставки) (надалі -
Договір купівлі-продажу)
зобов'язується придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння та
користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого визначаються в
Специфікації (Додаток № 2 до цього
Договору) (надалі - Предмет лізингу), а
Лізингоодержувач зобов'язується
прийняти Предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
Договору.

Строк лізингу складається з Періодів
лізингу, зазначених в графіку платежів
(Додаток № 1 до Договору) (надалі -
Графік), та не може бути меншим одного
року (п. 1.2 Договору лізингу).

Відповідно до п. п. 2.1-2.3 Договору
лізингу, Лізингоодержувач самостійно
та на власний ризик обрав Предмет
лізингу та продавця (постачальника)
Предмету лізингу Товариство з
обмеженою відповідальністю
«БІЗОН-ІМПОРТ» (надалі - Продавець).
Договір купівлі-продажу укладається
Лізингодавцем та/або набирає чинності
після сплати Лізингоодержувачем
авансового лізингового платежу згідно
Графіку та адміністративної комісії
згідно цього Договору. Місце передачі
Предмета лізингу Лізингоодержувачу
визначається у Договорі
купівлі-продажу Предмета лізингу.

Згідно пункту 3.1 Договору лізингу,
вартість Предмета лізингу становить
440825,00 грн. (в тому числі 20% ПДВ).

Пунктом 3.2. Договору лізингу
передбачено, що після проведення
фактичної передачі Предмета лізингу
Лузингоодержувачу вартість Предмета
лізингу може бути збільшена, якщо на
момент проведення повного розрахунку
Лізингодавця з Продавцем за придбання
Предмета лізингу. Лізингодавець
оплатив йому суму, яка перевищує
загальну вартість Предмета лізингу на
момент укладення Договору (вказану в
пункті 3.1. цього Договору). В цьому
випадку Лізингодавець складає Графік з
розрахунку на перший робочий день
першого лізингового періоду та
направляє його Лізингоодержувачу.
Змінений за правилами цього пункту
Графік приймання до виконання
Лізингоодержувачем у безспірному
порядку.

Викупна вартість Предмета лізингу
становить 100 % від визначеної в пункті 3.1
та з урахуванням п. 3.2 цього Договору
вартості та підлягає зміні за
наведеними в цьому Договорі та
додатках до нього правилами (п. 3.3.
Договору лізингу).

Лізингові платежі складаються з
авансового лізингового платежу та
поточних лізингових платежів, що
включають: суму, яка відшкодовує
частину вартості Предмета лізингу, та
комісію Лізингодавця. Розмір
лізингового платежу за певний період
лізингу зазначається в Графіку (пункти
4.1 - 4.2 Договору лізингу).

Згідно до п.п. 1.1, 4.1 Договору лізингу та
п. 8.1.4. Загальних умов, що є відповідно
до п/п. 9.4.4 Договору лізингу Додатком № 4
та його невід'ємною частиною,
Лізингоодержувач зобов'язався за
Договором своєчасно сплачувати
відсотки за фінансування придбання
Предмета лізингу та поточні лізингові
платежі на умовах цього Договору.

Згідно з п. 5.3 Загальних умов
Лізингоодержувач сплачує поточні
лізингові платежі щомісяця авансом до 8
числа поточного місяця з урахуванням п.
5.4. цих Загальних умов на підставі
рахунку Лізингодавця, направленого на
вказану в Договорі електронну адресу
Лізингоодержувача або за допомогою
факсимільного зв'язку. У разі
неотримання рахунку Лізингодавця до 5
числа поточного місяця
Лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до Лізингодавця та отримати
свій рахунок самостійно.

Відповідно до підпункту 6.1.2 Договору
лізингу, Лізингодавець має право
достроково в односторонньому порядку
розірвати цей Договір та/або вилучити у
Лізингоодержувача Предмет лізингу у
безспірному порядку, зокрема, у
випадку, коли Лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж (частково
або в повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

У випадку настання зазначених, зокрема
в пункті 6.1.2 цього Договору, обставини
Лізингодавець письмово повідомляє про
це Лізингоодержувача з зазначенням
строку для усунення таких порушень.
Якщо Лізингоодержувач у встановлений
Лізингодавцем строк не усуває вчинені
порушення, Лізингодавець має право
вилучити Предмет лізингу на підставі
виконавчого напису нотаріуса або за
рішенням суду (підпункт 6.2.2 Договору
лізингу).

Цей Договір набуває чинності з дня його
підписання обома Сторонами і діє до
повного виконання Сторонами своїх
обов'язків за цим Договором (пункт 8.1
Договору лізингу).

На виконання умов Договору лізингу
відповідач придбав та передав у
тимчасове володіння позивачу Предмет
лізингу - глибокорозпушувач Ecolo Tiger 530,
CASE, 2011 р. в., серійний номер JFH0052131, що
підтверджується Актом
приймання-передачі предмета лізингу
від 13.12.2011 року.

В позовній заяві, позивач зазначає, що в
2013 році на території здійснення ним
господарської діяльності склалися
складні та несприятливі погодні умови,
що призвело до значного пошкодження
урожаю підприємства. Вказане
підтверджується висновком
Торгово-промислової палати України №
2162/05-4 від 16.09.2013 року. В зв'язку з цим
позивачем на адресу відповідача
направлялись листи з пропозицією
перенесення строків погашення
вартості предмета лізингу на один рік.

Листом вих. № 15-01/2014 від 09.01.2014 р.
відповідач повідомив позивача про
неможливість перенесення строків
погашення вартості предмета лізингу на
один рік, у зв'язку із тим, що п. 7.1
Договору фінансового лізингу
передбачає можливість звільнення
тільки від відповідальності за
наслідками непереборної сили
(форс-мажорними обставинами) (наприклад
від штрафу або пені, що передбачені,
умовами Договорів, зокрема, Розділом 5),
а не від сплати лізингових платежів, що
включають в себе суми, які
відшкодовують частину вартості
предмета лізингу та комісію.

Позивач в позовній заяві вказує на те,
що 27 березня 2014 року з відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції на адресу позивача
надійшла постанова про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого напису № 307,
виданого 28.02.2014 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 За
твердженням позивача, зазначений
виконавчий напис вчинено нотаріусом з
порушенням вимог чинного
законодавства, а саме: без дотримання
однієї з обов'язкових ознак - про
безспірність вимог, оскільки не
збігаються суми в рахунку,
направленому Лізингоодержувачу, та
самому виконавчому написі, та при
поданні документів для вчинення
виконавчого напису для повернення
предмету лізингу, що підтверджують
безспірність вимог, порушено порядок
їх подання, оскільки, для вчинення
виконавчого напису потрібно надати
нотаріусу: засвідчену Лізингодавцем
копія рахунка, направленого
Лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.

На підставі вищевикладеного, позивач
просить визнати виконавчий напис № 307,
виданий 28.02.2014 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
повернення об'єкта фінансового лізингу
таким, що не підлягає виконанню.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представників учасників
процесу, суд вважає, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору фінансового лізингу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України
«Про фінансовий лізинг» від 16 грудня 1997
року N 723/97 (далі - Закон N 723/97), за
договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Згідно частини 1 ст. 16 Закону № 723/97,
сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором.

Пунктом 5.3 Загальних умов встановлено,
що Лізингоодержувач сплачує поточні
лізингові платежі щомісяця авансом до 8
числа поточного місяця на підставі
рахунку Лізингодавця, направленого на
вказану в Договорі електронну адресу
Лізингоодержувача або за допомогою
факсимільного зв'язку. У разі
неотримання рахунку Лізингодавця до 5
числа поточного місяця
Лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до Лізингодавця та отримати
свій рахунок самостійно.

Позивачем на підставі умов Договору
лізингу відповідачу було виставлено
рахунки-фактури за період: вересень 2013
р. - січень 2014 р., а саме: № LC6033-11/11/21-029 від
02.09.2013 р. на суму 31621,85 грн., № LC6033-11/11/22-030
від 01.10.2013 р. на суму 31078,16 грн., №
LC6033-11/11/р-031 від 15.10.2013 р. на суму 92,30 грн.,
№ LC6033-11/11/23-032 від 01.11.2013 р. на суму 30534,48
грн., № LC6033-11/11/р-033 від 20.11.2013 р. на суму
1349,29 грн., № LC6033-11/11/24-034 від 02.12.2013 р. на
суму 29990,80 грн., № LC6033-11/11/р-035 від 18.12.2013 р.
на суму 3126,82 грн., № LC6033-11/11/25-037 від 02.01.2014
р. на суму 2262,90 грн.

Відповідно до пояснень позивача від
27.05.2014 р. та розшифровки до загального
рахунку на сплату заборгованості №
32263039/01/2014 від 09.01.2014 р. позивачем
частково оплачено рахунок №
LC6033-11/11/21-029 від 02.09.2013 р., в результаті
чого по даному рахунку залишок
заборгованості склав 2714,82 грн.

Таким чином, на підставі
вищезазначених рахунків - фактур, ТОВ
Агрофірма "Нива-плюс" повинна була
сплатити за період: вересень 2013 р. -
січень 2014 р. суму в розмірі 101149,57 грн.

Крім того, відповідачем було
виставлено позивачу загальний рахунок
на сплату заборгованості № 32263039/01/2014
від 09.01.2014 р. за період: вересень 2013 р. -
січень 2014 р., відповідно до якого
заборгованість ТОВ Агрофірма
"Нива-плюс" по договору № LC6033-11/11
складає 101149,57 грн., про що свідчить опис
вкладення від 11.01.2014 р. Даний рахунок
було отримано представником позивача
13.02.2014 р., про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Доказів погашення заборгованості в
розмірі 101149,57 грн. по Договору лізингу
№ LC6033-11/11 на день здійснення
виконавчого напису № 307, який виданий
28.02.2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, позивачем не було
надано.

Відповідач листами-вимогами № 1905-11/13
від 05.11.2013 р., № 2078-12/13 від 04.12.2013 р.
повідомив позивача про існування
заборгованості та просив її оплати. У
листах також зазначалося, що у випадку
не оплати заборгованості, ТОВ
«Райффайзен Лізинг Аваль» відмовиться
від Договору та вимагатиме повернення
Предмета лізингу. Дані листи вимоги
були отримані позивачем, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
від 10.12.2013 р. та підпис представника ТОВ
Агрофірма "Нива-Плюс" з відбитком
печатки з зазначенням вручення 08.11.2013 р.
на листі-вимозі № 1905-11/13.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 723/97
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.
Зазначена норма погоджена сторонами в
пункті 6.1.2 Договору лізингу.

На підставі ч. 2. ст. 7 Закону № 723/97 та п.
п. 6.1, 6.2 Договору лізингу, п. 10.2.1
Загальних умов ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» прийняло рішення про
односторонню відмову від Договору та
повернення предмету лізингу в
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса, яке
надіслало позивачу 09.01.2014 р. за вих.
№14-01/12014 (повідомлення про дострокове
припинення Договору у зв'язку з
односторонньою відмовою відповідача
від Договору разом із загальним
рахунком на сплату заборгованості №
32263039/12/2013 від 03.12.2013 р. і розшифровкою до
нього). Факт надсилання такого
повідомлення підтверджується описом
вкладення до цінного листа від 04.12.2013 р.
та рекомендованим повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
вручено представнику позивача 10.12.2013 р.

22.01.2014 р. відповідач додатково
повідомив позивача телеграмою № 104017
про прийняте Лізингодавцем рішення про
дострокове припинення Договору з
підстав, визначених Розділом 6
Договору. Згідно повідомлення про
вручення телеграми № 104017 від 22.01.2014 р.
вона була вручена директору позивача
23.01.2014 р.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

При цьому, відповідно до п. 3.2 глави 16
розділу II «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 282/20595 від 22.02.2012 року
безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 8 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
проводиться в безспірному порядку на
підставі виконавчих написів нотаріуса,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, для
одержання виконавчого напису
нотаріусу надається:

оригінал договору лізингу, що
передбачає у безспірному порядку
повернення об'єкта лізингу;

засвідчена лізингодавцем копія
рахунка, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.

У відповідності до законодавства, для
вчинення виконавчого напису
відповідачем було надано нотаріусу
наступні документи: Заяву вих. № 260-02/14
від 27.02.2014 р.; договір купівлі-продажу №
Р6033-11/11 від 23 листопада 2011 р. (з
додатками); договір фінансового
лізингу № LC6033-11/11 від 23 листопада 2011 р.
(з додатками); акт приймання-передачі
предмета лізингу від 13 грудня 2011 року;
засвідчену ТОВ «Райффайзен Лізинг
Аваль» копію загального рахунку на
сплату заборгованості ТОВ «Агрофірма
«Нива-Плюс» № 32263039/01/2014, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення; засвідчену
ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» копію
розшифровки загального рахунку на
сплату заборгованості ТОВ «Агрофірма
«Нива-Плюс» № 32263039/01/2014, направлених
ТОВ «Агрофірма «Нива-Плюс», з відміткою
про несплату платежів після вручення
письмового повідомлення; копію
телеграми № 104017 від 22.01.2014 р.; копію
повідомлення про вручення телеграми №
104017 від 22.01.2014 р., про що свідчать
додатки до самої заяви вих. № 260-02/14 від
27.02.2014 р.

В відзиві на позовну заяву відповідач
зазначає, що договір купівлі-продажу та
акт приймання-передачі були надані
відповідачем нотаріусу для огляду в
підтвердження виконання лізингодавцем
зобов'язання щодо придбання та
передачі предмета лізингу
лізингоодержувачу.

Що стосується твердження позивача про
те, що в загальному рахунку та у
виконавчому написі не збігаються суми,
слід зазначити наступне.

В загальному рахунку на сплату
заборгованості № 32263039/01/2014 від 09.01.2014 р.
за період: вересень 2013 р. - січень 2014 р.
зазначено, що заборгованість ТОВ
Агрофірма "Нива-плюс" по договору №
LC6033-11/11 становить 101149,57 грн., яка
складається з суми лізингових платежів
в розмірі 96581,16 грн. та пені в розмірі
4568,41 грн.

В виконавчому написі вказана така ж
сума заборгованості, що становить 101149,57
грн.

Таким чином, посилання позивача на те,
що в загальному рахунку та у
виконавчому написі не збігаються суми,
суд вважає необґрунтованим та
недоведеним, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що суми
заборгованості в зазначених
документах співпадають.

Наявність прострочення позивачем
сплати лізингових платежів більш ніж
на 30 днів, відсутність оплат лізингових
платежів та заборгованості за
Договором лізингу на момент вчинення
нотаріусом виконавчого напису
підтверджується наданими відповідачем
виписками по рахунку № (а.с. 98 - 101).

Стосовно підсудності розгляду даної
справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ГПК України
справи у спорах за участю боржника і
стягувача про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, або про повернення
стягненого за виконавчим написом
нотаріуса розглядаються господарським
судом за місцезнаходженням
відповідача або за місцем виконання
виконавчого напису нотаріуса за
вибором позивача.

З наданих відповідачем документів
виконавчого провадження (постанова
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 42407269 від 11.03.2014 р.) вбачається, що
виконавчий напис № 370, виданий 28.02.2014 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
виконується Бердянським міськрайонним
управлінням юстиції, тобто місцем
виконання спірного виконавчого напису
є м. Бердянськ Запорізької області.
Відповідно дана справа підсудна
господарському суду Запорізької
області, з урахуванням вибору позивача.

На підставі вищевикладеного, в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя
А.О.Науменко