ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

18 червня 2014 року
Справа № 915/857/14

м. Миколаїв

Суддя Господарського суду
Миколаївської області Адаховська В.С.,

розглянувши матеріали

заяви боржника: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (54001, АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1)

про порушення справи про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2014 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з заявою б/н від 13.06.2014 р. про
порушення провадження про банкрутство
в порядку ст. 90 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(надалі - Закон про банкрутство).

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов
висновку про її повернення без
розгляду на підставі наступного.

Частина 1 ст. 2 Закону про банкрутство
встановлює, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Розділом VІІ та ст. 84 Закону про
банкрутство передбачено, що відносини,
пов'язані з банкрутством окремих
категорій суб'єктів підприємницької
діяльності регулюються цим Законом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим розділом.

До окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності
законодавець виділив громадянина, який
здійснює підприємницьку діяльність
(статті 90-92 Закону).

Статтею 50-1 Цивільного кодексу України
передбачено обов'язки фізичної
особи-підприємця за зобов'язаннями,
пов'язаними з припиненням її
підприємницької діяльності.

Частиною першою вказаної норми
встановлено, що фізична
особа-підприємець письмово повідомляє
державного адміністратора, кредиторів
про прийняте рішення щодо припинення
її підприємницької діяльності, порядок
і строк заявлення кредиторами своїх
вимог, що не може становити менше двох і
більше трьох місяців з дня
опублікування повідомлення про
прийняття фізичною особою-підприємцем
рішення щодо припинення
підприємницької діяльності.

Згідно частини другої вказаної норми,
після внесення запису про прийняття
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців повідомлення про
внесення запису до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо рішення фізичної
особи-підприємця про припинення нею
підприємницької діяльності
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.

Отже, однією з передумов порушення
провадження у справі про банкрутство, в
порядку ст. 90 Закону про банкрутство за
заявою боржника є здійснення
громадянином-підприємцем заходів,
визначених наведеними вище нормами
чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Цивільного
кодексу України фізична особа -
підприємець, яка перебуває у шлюбі,
відповідає за зобов'язаннями,
пов'язаними з підприємницькою
діяльністю, усім своїм особистим
майном і часткою у праві спільної
сумісної власності подружжя, яка
належатиме їй при поділі цього майна.

Згідно з ч. 2 ст. 90 Закону про
банкрутство підставою для визнання
фізичної особи - підприємця банкрутом є
його нездатність задовольнити вимоги
кредиторів за грошовими зобов'язаннями
та/або виконати обов'язок із сплати
обов'язкових платежів.

Так, заявником-боржником не надано
таких документів:

- відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців про участь боржника
як засновника (учасника) у статутних
фондах інших юридичних осіб;

- відомостей щодо перебування
боржника у шлюбі;

- витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців станом на момент
звернення до господарського суду з
заявою про порушення справи про
банкрутство;

- копії паспорта та довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера.

Крім того, прохальна частина заяви про
порушення справи про банкрутство не
узгоджується з прийнятим боржником
рішенням від 05.06.2014 р.

Зазначені докази є необхідними для
з'ясування наявності чи відсутності
підстав для прийняття заяви про
порушення справи про банкрутство за
ознаками ст. 90 Закону про банкрутство.

Підстави для повернення господарським
судом заяви про порушення справи про
банкрутство встановлені статтею 15
Закону про банкрутство, зокрема, заява
не відповідає змісту вимог, зазначених
у цьому Законі або з інших підстав,
передбачених статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
урахуванням вимог цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, заява ФОП
ОСОБА_1 про порушення справи про
банкрутство підлягає поверненню
заявнику без розгляду на підставі ч. 1
ст. 15 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 90 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву б/н від 13.06.2014 р. та додані
до неї документи повернути фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 без розгляду.

2. Повернути фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) з Державного бюджету
України судовий збір в сумі 6 090 (шість
тисяч дев'яносто) грн. 00 коп., сплачений
за квитанцією № 1710.645.1 від 13.06.2014 р.

Суддя
В.С. Адаховська