ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 травня 2014 року Справа № 913/1365/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Грейц К.В.,суддів:Бакуліної
С.В., Волковицької Н.О., Добролюбової
Т.В., Мачульського Г.М.,розглянувши
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес М"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 27.11.2013у
справі№913/1365/13за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Три-Д-Авто"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес
М"провизнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Три-Д-Авто"
звернулося до Господарського суду
Луганської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес М" про
визнання недійсним договору міни від
29.12.2003 та зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Прогрес М"
повернути у власність Товариству з
обмеженою відповідальністю "Три-Д-Авто"
1/100 частки нежитлової будівлі, яка
розташована за адресою: місто Луганськ,
вулиця Оборонна, 109-б, загальною площею
210,7м2.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 23.07.2013 у справі
№913/1365/13 позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2013 рішення
місцевого господарського суду змінено
в частині розподілу судових витрат; у
решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.11.2013 рішення судів
попередніх інстанцій залишено без
змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Прогрес М"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
27.11.2013 у справі №913/1365/13, в якій просить
вказану постанову скасувати, прийняти
нове рішення у справі, яким касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогрес М"
задовольнити, скасувати рішення
Господарського суду Луганської
області від 23.07.2013, постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2013;
відмовити ТОВ "Три-Д-Авто" в задоволенні
позовних вимог про визнання недійсним
договору міни та застосування
наслідків недійсності угоди, мотивуючи
свої вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме
положень статті 39 Закону України "Про
господарські товариства", внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду від 20.10.2009 у справі
№2-7/472-2009 та від 10.11.2010 у справі
№14/113-08/8/9/11.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Звертаючись з даною заявою, заявник
доводить наявність неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції положень статті 39 Закону
України "Про господарські товариства"
щодо необхідності при відчуженні
нерухомого майна товариства прийняття
загальними зборами товариства рішення
про зменшення статутного фонду
товариства на суму вартості
відчужуваного майна.

Приймаючи постанову від 27.11.2013 у справі
№ 913/1365/13, про перегляд якої подано
заяву, суд касаційної інстанції
погодився із висновками судів
попередніх інстанцій щодо задоволення
позову про визнання договору міни
недійсним, враховуючи те, що майно, яке
було відчужено за спірним договором
міни, було складовою частиною
статутного фонду акціонерного
товариства, а також те, що рішення про
зменшення статутного фонду
акціонерного товариства у
відповідності з вимогами статті 39
Закону України "Про господарські
товариства" не приймалося.

Водночас у постанові від 10.11.2010 у справі
№14/113-08/8/9/11, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції погодився із
висновками судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову щодо
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна, яке
входило до статутного фонду
товариства, незважаючи на відсутність
рішення загальних зборів товариства
про зменшення статутного фонду
товариства. При цьому, суд касаційної
інстанції зазначив, що норма статті 39
Закону України "Про господарські
товариства" не містить заборони щодо
відчуження основних засобів
господарського товариства та положень
щодо обов'язкового попереднього
зменшення статутного фонду.

У постанові від 20.09.2009 у справі №2-7/472-2009,
на яку також посилається заявник, суд
касаційної інстанції погодився із
висновками судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позову щодо
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна, яке є
частиною статутного фонду товариства.
Такого висновку суд касаційної
інстанції дійшов з огляду на те, що
чинне законодавство не передбачає
обов'язкового зменшення статутного
фонду при відчуженні нерухомого майна
товариства.

Таким чином, суд касаційної інстанції у
подібних правовідносинах неоднаково
застосував приписи статті 39 Закону
України "Про господарські товариства"
та дійшов протилежних висновків, що не
прийняття загальними зборами
товариства рішення про зменшення
статутного фонду товариства на
вартість відчужуваного майна є
підставою для визнання недійсною угоди
про таке відчуження, внаслідок чого
було ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, що
є підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Допустити справу№913/1365/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяК.Грейц Судді:
С.Бакуліна Н.Волковицька
Т.Добролюбова Г.Мачульський