ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"17" червня 2014 р. Справа № 926/666/14

За позовомПублічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»»до
відповідачаДержавного комунального
підприємства Управління
«Тепловодоканал»»простягнення
заборгованості - 1195683,34 грн.

Суддя Швець Микола
ВасильовичПредставники :Від
позивачаБукоємський Р.В. довіреність №
14-138 від 13.05.14р.Від
відповідачаМайстрюк-Радамовська І.В.
довіреність від 09.01.14р.

СУТЬ СПОРУ :

Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України»» звернулося з
позовом до Державного комунального
підприємства Управління
«Тепловодоканал» про стягнення 1195683,34
грн. заборгованості (у тому числі: 931678,22
грн. - основного боргу, 83501,73 грн. - пені,
91440,12 грн. - штраф 7%, 28679,54 грн.
інфляційних та 60383,73 грн. - 3% річних), що
виникла у результаті несвоєчасної
оплати за поставлений у жовтні 2011 року -
квітні 2012 року природній газ згідно
умов Договору №76800 від 30.09.2011 року.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 25.04.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 15.05.2014 року.

В судовому засіданні 15.05.2014 року
оголошено перерву до 17.06.2014 року, для
надання додаткових доказів по справі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі, просив їх задовольнити
та надав додаткові пояснення вх. № 2889
від 17.06.2014р.

Представник відповідача в судовому
засіданні визнав основний борг в сумі
931678,22 грн. та просив задовольнити заяву
про застосування позовної давності (вх.
№ 2300 від 15.05.2014р.) щодо стягнення з ДКП
Управління «Тепловодоканал» пені за
зобов'язаннями, що виникли за договором
№ 76800 від 30.09.2011 року в сумі 83501,73 грн. та
штрафу в сумі 91440,12 грн. і в цій частині
просив відмовити позивачу в
задоволенні позову у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Крім того представник відповідача
звернувся із заявою про зменшення
розміру позовних вимог (вх. № 748 від
15.05.2014 р.), в якій просив суд у
відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК
України зменшити позовні вимоги в
частині стягнення пені на 100%, та заявою
про зменшення розміру позовних вимог
(вх. № 786 від 22.05.2014р.), в якій просив суд у
відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК
України зменшити позовні вимоги в
частині стягнення штрафу на 100%.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна
заява, дослідивши докази які мають
юридичне значення для розгляду
позовної заяви суд встановив:

30.09.2011 року між ПАТ «Чернівцігаз»
(Виконавець) та Державним комунальним
підприємством Управління
«Тепловодоканал» (Замовник) укладено
договір № 76800 на постачання природного
газу для вироблення теплової енергії
для потреб установ та організацій,що
фінансуються з державного та/або
місцевих бюджетів та потреб суб'єктів
господарювання (далі - Договір), згідно
якого ПАТ «Чернівцігаз» зобов'язався
передати відповідачеві у власність
природний газ, а останній взяв на себе
обов'язок прийняти і оплатити
природний газ.

До вказаного договору сторонами було
укладено додаткову угоду № 1 від
30.09.2011р., в якій сторони погодили ціну за
тис. м куб. природного газу 3854,40 грн., в
тому числі ПДВ - 67,46 грн.

У відповідності до пункту 11.1 Договору
він набирає чинності з моменту його
укладення, але поширює свою дію на
відносини, що склалися між сторонами з
01.10.2011р., діє до 31.12.2011р., а в частині
проведення Замовником розрахунків за
газ до їх повного здійснення. Якщо на
день закінчення строку дії цього
договору жодна зі сторін не направила
іншій стороні заяви про його
розірвання, цей Договір вважається
щорічно продовженим до 31 грудня
кожного наступного року на тих самих
умовах.

Таким чином, враховуючи відсутність
заяв сторін про припинення Договору,
останній продовжив свою дію на
наступний 2012 рік.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що
приймання-передача газу, поданого
Виконавцем Замовнику, оформлюється
актом приймання-передачі газу.

Згідно пункту 6.1 Договору оплата за газ
проводиться Замовником виключно
грошовими коштами шляхом
перерахування на рахунок виконавця
оплати в розмірі 100% від вартості
запланованих місячних обсягів не
пізніше ніж за 10 банківських днів до
початку кожного місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за використаний
газ здійснюється Замовником не пізніше
5 числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Як вбачається з наявних у матеріалах
справи актів прийому-передачі
природного газу і визнається
відповідачем, за період з жовтня 2011
року по квітень 2012 року ПАТ
«Чернівцігаз» поставило відповідачеві
620,068 тис. м куб. природного газу на
загальну суму 2441110,87 грн., у тому числі:

- в жовтні 2011 року 46,972 тис. м куб. на суму
181048,88 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 31.10.2011р.;

- в листопаді 2011 року 92,979 тис. м куб. на
суму 358378,26 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 30.11.2011 р.;

- в грудні 2011 року 97,190 тис. м куб. на суму
374609,14 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 31.12.2011р.;

- в січні 2012 року 120,858 тис. м куб. на суму
481969,62 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 31.01.2012 р.;

- в лютому 2012 року 153,822 тис. м куб. на суму
613426,75 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 29.02.2012 р.;

- в березні 2012 року 83,464 тис. м куб. на
суму 332846,09 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 31.03.2012 р.;

- в квітні 2012 року 24,783 тис. м куб. на суму
98832,13 грн. - акт прийому-передачі
природного газу від 30.04.2012 р.

Однак відповідач свої зобов'язання за
Договором виконав лише частково.
Фактично відповідачем сплачено 1509432,65
грн. що підтверджується банківськими
виписками: №1559 від 04.11.2011 року на суму
100000 грн.; №1729 від 23.11.2011 року на суму
81048,88 грн.; №1761 від 28.11.2011 року на суму 50000
грн.; №1927 від 21.12.2011 року на суму 100000
грн.; №1989 від 26.12.2011 року на суму 208378,26
грн.; №2 від 28.12.2011 року на суму 100000 грн.;
№81 від 20.01.2012 року на суму 50000 грн.; №92
від 23.01.2012 року на суму 1000000 грн.; №223 від
08.02.2012 року на суму 124809,14 грн.; №234 від
10.02.2012 року на суму 100000 грн.; №347 від
23.02.2012 року на суму 100000 грн.; №428 від
03.03.2012 року на суму 31969,62 грн.; №481 від
14.03.2012 року на суму 50000 грн.; №565 від
23.03.2012 року на суму 150000 грн.; №568 від
26.03.2012 року на суму 50000 грн.; №573 від
27.03.2012 року на суму 113426,75 грн. та актом
звірки взаємних розрахунків від
12.10.2012р.

Таким чином, сума основного боргу
Державного комунального підприємства
Управління «Тепловодоканал» перед ПАТ
«Чернівцігаз» становить 931678,22 грн.

23.10.2012р. між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Чернівцігаз» (первісний
кредитор) та ПАТ «НАК «Нафтогаз
України»» (новий кредитор) укладено
договір №14/5940/12 про відступлення права
вимоги, відповідно до умов якого
первісний кредитор передає, а новий
кредитор приймає на себе право вимоги
до боржника первісного кредитора ДКП
Управління «Тепловодоканал» за
договором на постачання природного
газу №76800 від 30.09.2011р. у сумі 931678,22 грн.

Згідно п.1.2 договору про відступлення
права вимоги, крім передачі права
вимоги оплати спожитого природного
газу за зобов'язанням, зазначеного в
п.1.1. договору, до нового кредитора
перейшли права вимоги стягнення всіх
штрафних санкцій, інфляційних витрат
та відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням боржником
своїх зобов'язань за зазначеним вище
договором.

За умовами п.2.2 договору про
відступлення права вимоги, право
вимоги вважається переданим після
фактичної передачі документів,
зазначених в п.2.1. цього договору.
Передача документів оформлюється
актом приймання-передачі із
зазначенням переліку переданих
документів.

Відповідний акт приймання-передачі
документів було складено та підписано
Позивачем та ПАТ «Чернівцігаз» 25.10.2012
року. Зазначене підтверджує факт
переходу права вимоги за договором до
Позивача.

На виконання п.2.3 договору про
відступлення права вимоги ПАТ
«Чернівцігаз» 26.10.2012 року надіслало на
адресу ДКП Управління
«Тепловодоканал» повідомлення про
відступлення права вимоги, яке
відповідач отримав 20.11.2012 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 513 Цивільного кодексу
України, правочин щодо зміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у тій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсягах і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, станом на 18.04.2014р. основний
борг ДКП Управління «Тепловодоканал»
перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України»»
складає 931678,22 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 931678,22 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України - учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.7.1 Договору у разі несплати
або несвоєчасної оплати Замовником за
спожитий газ у строки, зазначені у п. 6.1
даного договору, Виконавець має право
стягнути із Замовника, крім суми
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та
трьох відсотків річних за весь час
прострочення, пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу, за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад тридцять
календарних днів окрім пені, додатково
стягується штраф у розмірі семи
відсотків від суми заборгованості.

Пунктами 10.5 Договору встановлено:
сторони домовились, що строк позовної
давності по даному договору щодо
стягнення заборгованості за газ, пені,
штрафу, річних та інфляційних
встановлюються тривалістю у десять
років.

Стаття 259 Цивільного кодексу України
надає сторонам право за взаємною
домовленістю збільшувати позовну
давність, яка встановлена законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з
відповідача 83501,73 грн. пені та 7% штрафу в
сумі 91440,12 грн.

При перевірці зазначених розрахунків,
судом встановлено, що період
нарахування пені за зобов'язаннями:

· за жовтень 2011 року на
заборгованість 81048,88 грн. має
починатись з 08.11.2011р. (оскільки 05.11.2011р. -
субота, відповідно останній день
виконання зобов'язання 07.11.2011р.), а
закінчуватися 22.11.2011р. (тому що день
фактичної сплати боргу (23.11.2011р.) не може
вважатися днем прострочення такої
сплати), що вплинуло на правильність
нарахування пені, яка після
перерахунку становить 516,27 грн. (Дана
правова позиція суду узгоджується з
висновками ВГСУ викладеними у
Постанові ВГСУ від 25.03.2014р. у справі №
925/1491/13.)

· за листопад 2011 року на
заборгованість 308378,26 грн. пеню слід
нараховувати з 06.12.2011р. по 20.12.2011р. (за
21.12.2011р. пеня не нараховується, оскільки
в цей день була проведена часткова
оплата боргу на суму 100000 грн.); на
заборгованість 208378,26 грн. - з 21.12.2011р. по
25.12.2011р. (за 26.12.2011р. пеня не
нараховується, тому що в цей день
заборгованість була погашена
повністю), що вплинуло на правильність
нарахування пені, яка після
перерахунку становить 2406,78 грн.;

· за грудень 2011 року на
заборгованість 274609,14 грн. пеню слід
нараховувати з 06.01.2012р. по 19.01.2012р. (за
20.01.2012р. пеня не нараховується, оскільки
в цей день була проведена часткова
оплата боргу на суму 50000 грн.); на
заборгованість 224609,14 грн. - з 20.01.2012р. по
22.01.2012р. (за 23.01.2012р. пеня не
нараховується, тому що в цей день була
проведена часткова оплата боргу на
суму 100000 грн.); на заборгованість 124609,14
грн. - з 23.01.2012р. по 07.02.2012р. (за 08.02.2012р.
пеня не нараховується, тому що в цей
день заборгованість була погашена
повністю), що вплинуло на правильність
нарахування пені, яка після
перерахунку становить 2757,86 грн.;

· за січень 2012 року на
заборгованість 481969,62 грн. пеню слід
нараховувати з 07.02.2012р. по 09.02.2012р.
(оскільки 05.02.2012р. - неділя, а відповідно
останній день виконання зобов'язання
06.02.2012р.; за 10.02.2012р. пеня не
нараховується, оскільки в цей день борг
був частково погашений на суму 100000
грн.); на заборгованість 381969,62 грн. - з
10.02.2012р. по 22.02.2012р.(за 23.02.2012р. пеня не
нараховується, тому що в цей день була
проведена часткова оплата боргу на
суму 100000 грн.); на заборгованість 281969,62
грн. - з 23.02.2012р. по 02.03.2012р. (за 03.03.2012р.
пеня не нараховується, тому що в цей
день була проведена часткова оплата
боргу на суму 31969,62 грн.); на
заборгованість 250000,00 грн. - з 03.03.2012р. по
13.03.2012р. (за 14.03.2012р. пеня не
нараховується, тому що в цей день була
проведена часткова оплата боргу на
суму 50000 грн.); на заборгованість 200000,00
грн. - з 14.03.2012р. по 22.03.2012р. (за 23.03.2012р.
пеня не нараховується, тому що в цей
день була проведена часткова оплата
боргу на суму 150000 грн.); на
заборгованість 50000,00 грн. - з 23.03.2012р. по
25.03.2012р. (за 26.03.2012р. пеня не
нараховується, тому що в цей день
заборгованість була погашена
повністю), що вплинуло на правильність
нарахування пені, яка після
перерахунку становить 5778,38 грн.;

· за лютий 2012 року на
заборгованість 613423,75 грн. пеню слід
нараховувати з 06.03.2012р. по 26.03.2012р. (за
27.03.2012р. - пеня не нараховується,
оскільки в цей день борг був частково
погашений на суму 113426,75 грн.); на
заборгованість 500000 грн. - з 27.03.2012р. по
05.09.2012р., що вплинуло на правильність
нарахування пені, яка після
перерахунку становить 38618,68 грн.;

· за березень 2012 року пеня в
розмірі 24963,46 грн. нарахована правильно;

· за квітень 2012 року на
заборгованість 98832,13 грн. пеню слід
нараховувати з 08.05.2012р. по 07.11.2012р.
(оскільки 05.05.2012р. - субота, відповідно
останній день виконання зобов'язання
07.05.2012р.), що вплинуло на правильність
нарахування пені, яка після
перерахунку становить 7452,91 грн.

Таким чином, позивач неправильно
провів розрахунок пені, збільшивши її
розмір на 1007,39 грн. до 83501,73 грн., замість
потрібного - 82494,34 грн. Штраф 7%
нарахований правильно і становить 91440,12
грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Тому позивач
заявив вимогу про стягнення з
відповідача за порушення грошового
зобов'язання інфляційних втрат за
листопад 2011 року - березень 2014 року в
сумі 28679,54 грн., а також 3% річних від
простроченої суми в сумі 60383,73 грн. за
період з 05.11.2011 року по 18.04.2014 року.

При перевірці зазначених розрахунків,
судом встановлено, що позивач
інфляційні втрати на суму 28679,54 грн.
нарахував правильно, а при розрахунку
трьох відсотків річних допустив певні
неточності, зокрема:

· за зобов'язаннями жовтня 2011 року
на заборгованість 81048,88 грн.
нарахування має починатись з 08.11.2011р.
(оскільки 05.11.2011р. - субота, відповідно
останній день виконання зобов'язання
07.11.2011р.), а закінчуватися 22.11.2011р. (тому
що день фактичної сплати боргу (23.11.2011р.)
не може вважатися днем прострочення
такої сплати), що вплинуло на
правильність нарахування суми трьох
відсотків річних, яка після
перерахунку становить 99,92 грн.;

· за зобов'язаннями листопада 2011
року на заборгованість 308378,26 грн. три
відсотки річних слід нараховувати з
06.12.2011р. по 20.12.2011р. (за 21.12.2011р. річні не
нараховуються, оскільки в цей день була
проведена часткова оплата боргу на
суму 100000 грн.); на заборгованість 208378,26
грн. - з 21.12.2011р. по 25.12.2011р. (за 26.12.2011р. три
відсотки річних не нараховуються, тому
що в цей день заборгованість була
погашена повністю), що вплинуло на
правильність нарахування суми трьох
відсотків річних, яка після
перерахунку становить 465,82 грн.;

· за зобов'язаннями грудня 2011 року
на заборгованість 274609,14 грн. три
відсотки річних слід нараховувати з
06.01.2012р. по 19.01.2012р. (за 20.01.2012р. три
відсотки річних не нараховуються,
оскільки в цей день була проведена
часткова оплата боргу на суму 50000 грн.);
на заборгованість 224609,14 грн. - з 20.01.2012р.
по 22.01.2012р.(за 23.01.2012р. три відсотки
річних не нараховуються, тому що в цей
день була проведена часткова оплата
боргу на суму 100000 грн.); на
заборгованість 124609,14 грн. - з 23.01.2012р. по
07.02.2012р.(за 08.02.2012р. три відсотки річних
не нараховуються, тому що в цей день
заборгованість була погашена
повністю), що вплинуло на правильність
нарахування суми трьох відсотків
річних, яка після перерахунку
становить 535,24 грн.;

· за зобов'язаннями січня 2012 року
на заборгованість 481969,62 грн. три
відсотки річних слід нараховувати з
07.02.2012р. по 09.02.2012р. (оскільки 05.02.2012р. -
неділя, а відповідно останній день
виконання зобов'язання 06.02.2012р.; за
10.02.2012р. три відсотки річних не
нараховуються, оскільки в цей день борг
був частково погашений на суму 100000
грн.); на заборгованість 381969,62 грн. - з
10.02.2012р. по 22.02.2012р. (за 23.02.2012р. три
відсотки річних не нараховуються, тому
що в цей день була проведена часткова
оплата боргу на суму 100000 грн.); на
заборгованість 281969,62 грн. - з 23.02.2012р. по
02.03.2012р. (за 03.03.2012р. три відсотки річних
не нараховуються, тому що в цей день
була проведена часткова оплата боргу
на суму 31969,62 грн.); на заборгованість
250000,00 грн. - з 03.03.2012р. по 13.03.2012р. (за
14.03.2012р. три відсотки річних не
нараховуються, тому що в цей день була
проведена часткова оплата боргу на
суму 50000 грн.); на заборгованість 200000,00
грн. - з 14.03.2012р. по 22.03.2012р. (за 23.03.2012р. три
відсотки річних не нараховуються, тому
що в цей день була проведена часткова
оплата боргу на суму 150000 грн.); на
заборгованість 50000,00 грн. - з 23.03.2012р. по
25.03.2012р. (за 26.03.2012р. три відсотки річних
не нараховуються, тому що в цей день
заборгованість була погашена
повністю), що вплинуло на правильність
нарахування суми трьох відсотків
річних, яка після перерахунку
становить 1121,86 грн.;

· за зобов'язаннями лютого 2012 року
на заборгованість 613423,75 грн. три
відсотки річних слід нараховувати з
06.03.2012р. по 26.03.2012р. (за 27.03.2012р. - три
відсотки річних не нараховуються,
оскільки в цей день борг був частково
погашений на суму 113426,75 грн.); на
заборгованість 500000 грн. - з 27.03.2012р. по
18.04.2014р., що вплинуло на правильність
нарахування суми трьох відсотків
річних, яка після перерахунку
становить 32004 грн.;

· за зобов'язаннями березня 2012
року на заборгованість 332846,09 грн. три
відсотки річних слід нараховувати з
06.04.2012р. по 18.04.2014р., сума яких становить
20326,41 грн.;

· за зобов'язаннями квітня 2012 року
на заборгованість 98832,13 грн. три
відсотки річних слід нараховувати з
08.05.2012р. по 18.04.2014р. (оскільки 05.05.2012р. -
субота, відповідно останній день
виконання зобов'язання 07.05.2012р.), що
вплинуло на правильність нарахування
трьох відсотків річних, сума яких після
перерахунку становить 5775,59 грн.

Таким чином, позивач неправильно
провів розрахунок трьох відсотків
річних, збільшивши їх розмір на 54,89 грн.
до 60383,73 грн., замість потрібного - 60328,84
грн. Інфляційні нараховані правильно і
становлять 28679,54 грн.

Щодо заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності до неустойки суд зазначає
наступне:

Статтею 258 ЦК України встановлено
спеціальну позовну давність, що
застосовується до вимог про стягнення
неустойки , яка становить один рік.

Стаття 259 ЦК України надає сторонам
право за взаємною домовленістю
збільшувати позовну давність, яка
встановлена законом.

Пунктом 10.5 Договору встановлено:
сторони домовились, що строк позовної
давності по даному договору щодо
стягнення заборгованості за газ, пені,
штрафу, річних та інфляційних
встановлюються тривалістю у десять
років.

Враховуючи вище наведене, позивач не
пропустив строки позовної давності та
правомірно звернувся з вимогою про
стягнення неустойки, оскільки
десятирічний термін починаючи з дня,
коли зобов'язання мало бути виконане на
день звернення з позовом до суду не
минув, тому у задоволенні заяви про
застосування позовної давності слід
відмовити.

Розглянувши заяви відповідача про
зменшення пені на 100% та штрафу на 100%
відповідно, суд вважає за можливе
частково зменшити розмір штрафу та
пені, що підлягають стягненню, виходячи
з наступного:

- ДКП Управління «Тепловодоканал »
відповідно до довідки
Новодністровської міської ради №834 є
від 12.05.2014р. надає послуги з
тепловодопостачання виключно
бюджетним установам міста
Новодністровська (школам, дитячим
дошкільним установам, лікарні,
позашкільному навчальному закладу
освіти, територіальному центру
соціального обслуговування населення,
центру зайнятості);

- відповідач не являється організацією,
створеною з метою отримання прибутку;

- заборгованість держави перед ДКП
Управління «Тепловодоканал»,
нарахована на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р.
№ 30 «Деякі питання надання у 2014 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування» станом на 01.04.2014 року
складає 4330840,48 грн., що підтверджується
Протоколом № 4 від 25.04.14р. обласної
територіальної комісії з погашення
заборгованості підприємств
паливно-енергитичного комплексу щодо
виконання постанови КМУ від 29.01.2014 р. №
30.

- оскільки відповідач не є комерційною
установою і фінансується за рахунок
бюджетних коштів, тому стягнення
надмірно великих санкцій призведе до
невиплат заробітної плати працівникам
підприємства, оплати податків,
відрахувань до соціальних фондів та
вилучення коштів, які підприємство
мало б спрямовувати на відновлення та
обслуговування мереж теплопостачання.

Крім іншого, сплата надмірно великих
штрафних санкцій в даному випадку
зачіпає не лише майнові інтереси
відповідача, а й інші інтереси, зокрема,
можливість вчасного та якісного
надання послуг з гарячого
водопостачання школам, дитячим
дошкільним установам, лікарні.

Також приймаючи рішення стосовно
зменшення розміру штрафу та пені судом
взятий до уваги той факт, що станом на
час розгляду справи в суді відповідач з
позивачем розрахувався повністю за
спожитий газ в 2013-2014 роках, а за період
2012-2013 років складено графік погашення
заборгованості.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора. При цьому повинно
бути взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника. Вирішуючи
питання про зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, суд повинен
з'ясувати наявність значного
перевищення розміру неустойки перед
розміром сторін, які заслуговують на
увагу, ступеня виконання зобов'язань,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Стаття 83 ГПК України надає
господарському суду право приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Окрім того, у п. 7 оглядового листа
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування господарськими судами
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку ВГСУ)» №01-06/767/2013
від 29.04.2013 вказано: положеннями частини
першої статті 233 ГК України
передбачено, що у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно зі збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

З урахуванням вищевикладеного, суд у
відповідності до ст. 233 ГК України та на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України вважає
можливим, з врахуванням майнових
інтересів позивача та відповідача,
частково задовольнити клопотання
відповідача та зменшити розмір пені та
штрафу на 50%. За таких обставин вимога
про стягнення пені та штрафу підлягає
частковому задоволенню в розмірі 41247,17
грн. пені та 45720,06 грн. штрафу.

(Дана правова позиція суду
узгоджується з висновками ВГСУ
викладених у Постанові від 30.01.2014р. у
справі № 922/3896-г).

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
відповідач не надав доказів зменшення
або погашення суми заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог
(з врахування часткової відмови судом в
частині стягнення пені та річних в сумі
1062,28 грн.). Також суд враховує п.4.3.
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» №7 від 21.02.2013, в якій
вказується, що у разі, коли
господарський суд на підставі пункту 3
статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні заяви відповідача про
застосування позовної давності щодо
стягнення пені та штрафу - відмовити.

2. Заяви відповідача про зменшення
розміру пені та штрафу на 100% -
задовольнити частково, зменшити розмір
стягуваної пені та штрафу на 50%.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з активів Державного
комунального підприємства Управління
«Тепловодоканал» (60236, Чернівецька обл.,
м. Новодністровськ, мікрорайон
Промбаза, ідентифікаційний код 14271932)

на користь Публічного акціонерного
товариства «Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»» (01001, м.
Київ, вул. Б. Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720)

- заборгованість в сумі 1107708,72 грн. (у
тому числі: 931678,22 грн. основного боргу,
41247,17 грн. пені, штраф 7% у розмірі 45720,06
грн., 28679,54 грн. інфляційних та 3% річних у
сумі 60383,73 грн.);

- відшкодування судового збору в сумі
23892,43 грн.

5. В решті позовних вимог - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повне рішення складено 19.06.2014 року.

Суддя М.В. Швець