м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6292/14 04.06.14
За позовомПриватного підприємства
«Торговий Дім Поляков»доТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Бєльвєдер»простягнення 25 179,32
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Іванченко І.М.від
відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство «Торговий Дім
Поляков» (надалі - «Підприємство»)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бєльвєдер» (надалі - «Товариство») про
стягнення 29 175,37 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору поставки №2619
від 19.07.2011 р. позивач здійснив поставку
товару, а відповідач належним чином
грошове зобов'язання по оплаті
поставленого товару не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 22 442,59 грн. Крім того, позивачем
заявлено позовну вимогу про стягнення
з відповідача 10% штрафу у розмірі 2 244,26
грн. та 20% штрафу у розмірі 4 488,52 грн. за
прострочення виконання грошового
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.04.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
В судовому засіданні 19.05.2014 р.
представником позивача надано заяву
про зменшення позовних вимог, в якій
позивач просив суд у зв'язку із
частковою оплатою суми основної
заборгованості стягнути з відповідача
основний борг у розмірі 18 446,54 грн., 10%
штраф у розмірі 2 244,26 грн. та 20% штраф у
розмірі 4 488,52 грн. Вказана заява
приймається судом до розгляду.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 р. розгляд справи
відкладено на 04.06.2014 р. у зв'язку із
неявкою представника відповідача та
неподанням витребуваних доказів.
Представник позивача в судове
засідання з'явився, на виконання вимог
ухвали суду надав пояснення по суті
спору, позовні вимоги з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомлення про вручення поштового
відправлення №30069130, отриманим
представником відповідача 03.06.2014 р.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2011 р. між Підприємством
(постачальник) та Товариством
(покупець) було укладено договір
поставки №2619 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця продукти харчування
та інші товари, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
його на умовах даного договору
відповідно до виписаних накладних.

Згідно з п. 1.2 Договору сума товару, що
передається покупцю, ціна одиниці,
асортимент, кількість товару, дата
відвантаження визначені у накладній,
яка є невід'ємною частиною даного
договору. Доставка товару здійснюється
за рахунок постачальника у зазначеній
заявці терміни.

Пунктом 4.2 Договору з урахуванням
додаткової угоди від 16.08.2011 р.
визначено, що покупець здійснює
розрахунки за отриману кожну поставку
товару, окремо, шляхом перерахування 100%
вартості отриманого товару на поточний
рахунок постачальника, на протязі 28
календарних днів з моменту отримання
товару, або шляхом внесення 100% вартості
отриманого товару готівкою в касу
постачальника, на протязі 28
календарних днів з моменту отримання
товару.

На виконання умов Договору позивачем
поставлялася, а відповідачем
приймалася та частково оплачувалась
продукція, що підтверджується
видатковими накладними за період з
06.12.2013 р. по 27.12.2013 р., а також
банківськими виписками з рахунку
позивача.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
згідно Договору товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі суму 18 446,54
грн.

Договір є договором поставки, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові накладні
№КФ-0143089 від 27.12.2013 р., №КФ-0128937 від 13.12.2013
р., №КФ-0137332 від 21.12.2013 р., №КФ-0136078 від
20.12.2013 р., №КФ-0122444 від 06.12.2013 р., №КФ-0137267
від 21.12.2013 р., №КФ-0129221 від 13.12.2013 р.,
№КФ-0143047 від 27.12.2013 р., №КФ-0134920 від 20.12.2013
р., №КФ-0122625 від 06.12.2013 р. та №КФ-0129466
від 13.12.2013 р.) підтверджується передача
відповідачу товару згідно Договору на
загальну суму 27 420,23 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та п. 4.2
Договору, а також часткової оплати
відповідачем поставленої продукції,
заборгованість відповідача за
поставлений товар становить 18 446,54 грн.,
а строк виконання грошового
зобов'язання на момент подання
позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача на підставі Договору за
переданий товар. Відповідачем вказана
заборгованість не спростована, доказів
її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Товариством обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Підприємства про стягнення з
Товариства заборгованості у розмірі 18
446,54 грн. є правомірними та
обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 10% штрафу у
розмірі 2 244,26 грн. та 20% штрафу у розмірі
4 488,52 грн. за прострочення виконання
грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений строк свого обов'язку по
перерахуванню коштів не виконав,
допустивши прострочення виконання
грошового зобов'язання, тому дії
відповідача є порушенням зобов'язання
(ст. 610 Цивільного кодексу України), і
він вважається таким, що прострочив (ст.
612 Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3 Договору при
порушенні відповідачем умов п. 4.2
Договору на строк 30 днів, на
відповідача покладається
відповідальність у вигляді штрафу в
розмірі 10% від простроченої суми.

Згідно з п. 5.4 Договору, при порушенні
відповідачем умов п. 4.2 Договору на
строк 45 днів, на відповідача
покладається відповідальність у
вигляді штрафу в розмірі 20% від
простроченої суми.

Враховуючи, що судом встановлено факт
прострочення виконання зобов'язання з
оплати поставленого товару станом на
момент звернення до суду із даним
позовом більше ніж на 30 та на 45 днів, то
правомірним є стягнення з відповідача
штрафу у розмірі 2 244,26 грн. та 4 488,52
грн. згідно умов п. 5.3 та п. 5.4 Договору
відповідно.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність повного
задоволення позовних вимог та
стягнення з Товариства на користь
Підприємства заборгованості у розмірі
18 446,54 грн., 10% штрафу у розмірі 2 244,26 грн.
та 20% штрафу у розмірі 4 488,52 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
підприємства «Торговий Дім Поляков»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бєльвєдер» (01015, м.
Київ, вул. Цитадельна, 6/8;
ідентифікаційний код 37193930) на користь
Приватного підприємства «Торговий Дім
Поляков» (18005, м. Черкаси, вул. Чехова, 41;
ідентифікаційний код 32268131)
заборгованість у розмір 18 446
(вісімнадцять тисяч чотириста сорок
шість) грн. 54 коп., 10% штраф у розмірі 2 244
(дві тисяч двісті сорок чотири) грн. 26
коп., 20% штраф у розмірі 4 488 (чотири
тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн.
52 коп. та судовий збір у розмірі 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.06.2014 р.

Суддя
В.П. Босий