ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.Справа № 922/1477/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Дизельімпекс", м. Токмак до
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Клич" м. Харків
про стягнення заборгованості в
розмірі 6302,91 грн. за участю
представників сторін :

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Дизельімпекс", м. Токмак (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Клич" м. Харків
про стягнення заборгованості в розмірі
6302,91 грн. В обґрунтування позовних
вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладений на
відповідача обов'язків за Договором
поставки № 130321, в частині повної та
своєчасної оплати за отриманий товар, з
урахуванням чого та враховуючи приписи
ст. ст. 509, 526-527, 530, 610, 612, 625, 655, 692, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175,
193, 218, 265 Господарського кодексу
України, просить суд стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 5969,99 грн., штраф в розмірі 332,92
грн. та суму судового збору в розмірі
1827,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.04.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 20.05.2014
року о 10:30 годині.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.05.2014 року
розгляд справи було відкладено на
11.06.2014 року о 10:30 годині.

Представник позивача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення №329. Проте, до
господарського суду Харківської
області 30.05.2014 року від представника
позивача надійшло клопотання (вх. №
18122), відповідно до якого просить суд
розглядати справу за відсутності його
представника.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення №428.

Суд, розглянувши клопотання (вх. № 18122)
позивача, про розгляд справи за
відсутності його представника, визнав
його таким, що не суперечить вимогам
чинного законодавства та інтересам
сторін, тому задовольнив його.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

21 травня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробнича фірма
"Дизельімпекс", м. Токмак (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма "Клич" м. Харків
(відповідач) було укладено Договір
поставки № 130321 (Договір), відповідно до
умов договору позивач зобов'язався
поставити товар, який був вказаний у
Специфікації від 21. 05. 2013 року, яка є
Додатком та невід'ємною частиною
даного договору, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити його
вартість.

Пунктом 9.11. Договору встановлено, що
він набирає чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками і діє до 31.12.2013р.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України, що кореспондується з нормами
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п. 5.2 Договору поставки,
відповідач зобов'язувався здійснити
передплату у розмірі 50 % від суми
поставки, а інші 50 % протягом 14
банківських днів з моменту
відвантаження.

На виконання умов п.5.2. Договору,
відповідачем було сплачено 50 % від суми
поставки, а саме суму 16 645 грн. 92 коп., про
що свідчить банківська виписка, які
міститься в матеріалах справи. (арк.с. 17)

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач належним чином виконував умови
договору, а саме поставив відповідачу
товар на загальну суму 33291,83 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ РН - 0000015 від 21. 05. 2013 року на суму 18 471
грн. 84 коп., з урахуванням ПДВ та
Видатковою накладною № РН -0000016 від 31. 05.
2013 року на суму 14 819 грн. 99 коп., з
урахуванням ПДВ.(арк.с. 15-16)

Судом встановлено, що відповідач
отримав вищенаведений товар, що
підтверджується підписом
уповноваженого представника
відповідача та печаткою підприємства
відповідача. Крім того, відповідач не
спростував той факт, що він не
отримував товар.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що відповідачем за отриманий від
позивача товар розрахувався частково,
а саме, здійснив попередню оплату в
розмірі 16 645,92 грн. та сплатив суму в
розмір 10675,92 грн., про що свідчить
банківська виписка, яка міститься в
матеріалах справи, а тому не сплаченою
залишилась сума, в розмірі 5969,99 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би спростовував наявність
заборгованості перед позивачем, свого
контррозрахунку позовних вимог, хоча
мав можливість скористуватись своїми
процесуальними правами та надати
документи в обґрунтування своєї
позиції по справі, суд дійшов висновку
про те, що позовна вимога позивача в
частині стягнення заборгованості в
сумі 5969,99 грн. (сума основного боргу)
правомірна та обґрунтована, така, що не
спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача штраф в
розмірі 332,92 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7. 2 Договору сторонами
передбачений штраф у розмірі 1 % від
суми договору за порушення виконання
зобов'язання, який згідно розрахунку
позивача дорівнює сумі 332,92 грн.

Перевіривши нарахування штрафу в
розмірі 332,92 грн., суд приходить до
висновку, що дане нарахування
відповідає чинному законодавству, з
урахуванням чого позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Клич" м. Харків
(61145, м.Харків, вул. Клочківська, будинок
199, кв. 108, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Дизельімпекс", м. Токмак (71701,
Запорізька область, м. Токмак, вул.
Карла Лібкнехта 103, )
суму основного боргу в розмірі 5969,99
грн., штраф в розмірі 332,92 грн. та суму
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.06.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/1477/14