КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р. справа№
5011-23/10949-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:
Добрицькій В.С.

за участю представників: позивача -
Панчук М.І.

відповідача - Кушкова Н.М.

третьої
особи - Печерний С.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трубопровідна
Інтеграційна Компанія»

на рішення Господарського суду м. Києва
від 12.03.2014 р.

у справі № 5011-23/10949-2012 (суддя -
Гавриловська І.О.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Український інститут по
проектуванню об`єктів газової
промисловості «Укргазпроект»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трубопровідна
Інтеграційна Компанія»

третя особа Публічне акціонерне
товариство «Укртрансгаз»

про стягнення 415 521,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Український інститут по
проектуванню об`єктів газової
промисловості «Укргазпроект»
звернулось з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
про стягнення основного боргу за
договором № 3947 від 20.10.2008 р. у сумі 387 829,80
грн та штрафних санкцій у розмірі 57 945,21
грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 09.10.2012 р. у справі № 5011-23/10949-2012 позов
задоволено частково, стягнуто з ТОВ
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
387 829,80 грн основного боргу, 5 642,13 грн 3%
річних, в іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2013 р. у
справі № 5011-23/10949-2012 рішення
Господарського суду м. Києва від 09.10.2012
р. скасовано частково, позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з ТОВ
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
387 829,80 грн основного боргу, 12376,65 грн
інфляційних втрат, 15315,47 грн 3% річних. В
іншій частині рішення місцевого суду
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.04.2013 р. у справі №
5011-23/10949-2012 рішення Господарського суду
м. Києва від 09.10.2012 р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2013 р.
скасовано, справу передано на новий
розгляд до Господарського суду м.
Києва.

В процесі розгляду справи позивач
подав заяву про уточнення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просив стягнути з відповідача 387 829,80
грн основного боргу, 12 376,65 грн
інфляційних втрат та 15 315,47 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 11.06.2013 р. у справі № 5011-23/10949-2012 позов
задоволено повністю, стягнуто з ТОВ
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
387 829,80 грн основного боргу, 12 376,65 грн
інфляційних втрат, 15 315,47 грн 3% річних.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2013 р.
рішення Господарського суду м. Києва
від 11.06.2013 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.12.2013 р. у справі №
5011-23/10949-2012 рішення Господарського суду
м. Києва від 11.06.2013 р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2013 р.
скасовано, справу передано на новий
розгляд до Господарського суду м.
Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 12.03.2014 р. у справі № 5011-23/10949-2012 позов
задоволено повністю, стягнуто з ТОВ
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
387 829,80 грн основного боргу, 12 376,65 грн
інфляційних втрат, 15 315,47 грн 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду м. Києва від 12.03.2014
р. у справі № 5011-23/10949-2012, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржуване рішення
суду та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
відповідач зазначає, що судом першої
інстанції не було надано належної
оцінки такій умові договору від 20.10.2008
р. № 3947, як надходження коштів від
генерального замовника ДК
«Укртрансгаз», наявності вини
відповідача у невиконанні
зобов'язання, не було належним чином
перевірено причини невиконання
відповідачем грошового зобов'язання.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014 р.,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І., судді:
Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 5011-23/10949-2012, а розгляд справи
призначено на 20.05.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 р.
розгляд справи було відкладено до
12.06.2014 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, дослідивши
докази, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

20.10.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Укргазпроект»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Український
інститут по проектуванню об'єктів
газової промисловості «Укргазпроект»,
(далі - позивач, виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Трубопровідна
Інтеграційна Компанія» (далі -
відповідач, замовник) було укладено
договір № 3947(далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець
зобов'язується за технічним завданням
замовника виконати комплекс робіт з
паспортизації магістральних
газопроводів і
газопроводів-відгалужень, що
експлуатуються Одеським ЛВУМГ УМГ
«Прикарпаттрансгаз», ДК «Укртрансгаз»,
а замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконані роботи на умовах
даного договору.

Відповідно до п. 4.2.3 вказаного договору
замовник зобов'язаний прийняти
виконані роботи та оплатити їх на
умовах даного договору.

Як передбачено п. 5.7 договору, замовник
протягом 10 днів з дня отримання актів
здачі-приймання робіт і звітних
документів, зазначених у п. 5.4 договору,
зобов'язаний надіслати виконавцю
підписані акти здачі-приймання робіт
або мотивовану відмову від їх
приймання.

Акти здачі-приймання виконаних робіт є
підставою для проведення розрахунків
замовника з виконавцем за даним
договором (п. 5.8 договору).

Згідно з п. 6.1 договору вартість робіт,
які виконує виконавець згідно з цим
договором, встановлюється протоколом
договірної ціни і складає 6 489 958,80 грн.

Відповідно до п. 6.3 договору оплата
фактично виконаних виконавцем робіт
здійснюється замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок виконавця, після отримання
грошових коштів від генерального
замовника ДК «Укртрансгаз» по даному
об'єму робіт.

Згідно з п. 7.1 договору за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань за
даним договором виконавець і замовник
несуть майнову відповідальність
згідно з чинним законодавством і цим
договором.

Відповідно до п. 13.1 договору даний
договір набирає чинності з моменту
підписання сторонами і діє до повного
виконання сторонами своїх обов'язків.

15.03.2010 р. у зв'язку з корегуванням
вартості робіт між позивачем та
відповідачем була укладена додаткова
угода № 2 до вказаного договору, згідно
умов якої вартість робіт склала 4 789 274,20
грн.

Додатковою угодою № 4 до договору № 3947
від 20.10.2008 р. сторони погодили вартість
робіт згідно з протоколом погодження
договірної ціни, яка склала 3 384 491,80 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
зазначає, що ним були належним чином
виконані зобов'язання за договором №
3947 від 20.10.2008 р. та виконані роботи з
паспортизації магістральних
газопроводів та газопроводів
відгалужень, що експлуатуються
Одеським ЛВУМГ УМГ
«Прикарпаттрансгаз», ДК «Укртрансгаз»,
що підтверджується актами
здачі-приймання робіт № 654 від 04.01.2011 р.
на суму 1 020 600,00 грн та № 693 від 26.12.2011 р.
на суму 112 793,20 грн, які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками, без будь-яких зауважень щодо
виконаних робіт, їх якості та строків
виконання. Відповідач свої
зобов'язання по оплаті за виконані
роботи виконав частково, в результаті
чого у нього виникла заборгованість
перед ПАТ «Український інститут по
проектуванню об'єктів газової
промисловості «Укргазпроект» в
розмірі 387 829,80 грн.

07.05.2012 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією вих. № 01-1/395 з
вимогою про сплату заборгованості.

Листом №19/12 від 30.05.2012 р. відповідач
повідомив, що сплата заборгованості
затримується з причин несвоєчасного
виконання календарного плану робіт за
договорами та недовиконання
заактованих польових робіт, але
гарантував сплатити заборгованість по
їх завершенню.

Станом на момент подачі позову
заборгованість у сумі 387 829,80 грн
відповідачем не сплачена.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору. Договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами (ч. 4
ст. 882 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Як передбачено ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Згідно з ч. 6 ст. 882 ЦК України замовник
має право відмовитися від прийняття
робіт у разі виявлення недоліків, які
виключають можливість використання
об'єкта для вказаної в договорі мети та
не можуть бути усунені підрядником,
замовником або третьою особою.

Встановлено, що на виконання умов
договору № 3947 від 20.10.2008 р. позивачем
були виконані роботи на загальну суму
387 829,80 грн, що підтверджується актами
здачі-прийняття виконаних робіт № 654
від 04.01.2011 р. на суму 275 036,60 грн та № 693
від 26.12.2011 р. на суму 112 793,20 грн, в той час
як відповідач свої зобов'язання по
оплаті виконаних робіт у сумі 387 829,80 грн
не виконав.

Вказані акти здачі-прийняття виконаних
робіт відповідачем підписані без
зауважень, що свідчить про прийняття
останнім виконаних позивачем робіт без
претензій щодо їх якості, об'ємів і
вартості.

Також відповідач в порядку ч. 1 ст. 853 ЦК
України не заявив про допущені у роботі
відступи від умов вказаного договору
або інші недоліки негайно, а тому
втратив право посилатися на обставини
щодо виявлення будь-яких недоліків у
виконаних роботах.

Стосовно вказівок суду касаційної
інстанції, викладених у постанові
Вищого господарського суду України від
23.12.2013 р. у справі № 5011-23/10949-2012 щодо
встановлення, що саме закріплено п. 6.3
договору № 3947 від 20.10.2008 р. -
відкладальна обставина у
відповідності до ч. 1 ст. 212 Цивільного
кодексу України, чи строк виконання
зобов'язання відповідно до ст. 530
Цивільного кодексу України, колегія
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

У п. 6.3 договору № 3947 від 20.10.2008 р.
сторони визначили порядок виконання
відповідачем зобов'язання з оплати
робіт - шляхом перерахування грошових
коштів на рахунок виконавця, та
встановили умову виникнення у
замовника такого зобов'язання - після
отримання грошових коштів від
генерального замовника ДК
«Укртрансгаз» по даному об'єму робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України
особи, які вчиняють правочин, мають
право обумовити настання або зміну
прав та обов'язків обставиною, щодо
якої невідомо, настане вона чи ні
(відкладальна обставина).

Отже, на виконання вказівок Вищого
господарського суду України, було
встановлено, що у пункті 6.3 договору №
3947 від 20.10.2008 р. сторони визначили умову
виникнення зобов'язання відповідача з
оплати.

Таким чином умова настання обов'язку
відповідача розрахуватися з позивачем
за виконані роботи є такою, що настала.

Крім того, відповідно до п. 5.8 договору
акти здачі-приймання виконаних робіт є
підставою для проведення розрахунків
замовника з виконавцем за даним
договором, підписані обома сторонами
без будь-яких зауважень, тому вказані
акти здачі-приймання є самостійними
підставами для виникнення обов'язку у
відповідача здійснити розрахунки за
виконані позивачем роботи.

Отже, умова настання обов'язку
відповідача сплатити за виконані
роботи настала у 2011 році (коли третя
особа повністю розрахувалася з
відповідачем), а строк виконання
відповідачем грошового зобов'язання за
договором № 3947 від 20.10.2008 р. настав у
день підписання актів виконаних робіт,
проте зобов'язання відповідачем в
повному обсязі виконано так і не було.

Враховуючи викладене, колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача основного
боргу по оплаті виконаних робіт за
договором у розмірі 387 829,80 грн є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За прострочення виконання зобов'язання
по оплаті робіт за період з 05.01.2011 р. по
10.08.2012 р. та за період з 27.12.2011 р. по 10.08.2012
р. позивач нарахував та просить суд
стягнути з відповідача інфляційні
втрати в сумі 12 376,65 грн та 3% річних у
сумі 15 315,47 грн.

Відповідно до п. 7.1 договору за
невиконання або неналежне виконання
зобовязань за даним договором
виконавець і замовник несуть майнову
відповідальність згідно з чинним
законодавством і цим договором.

Як передбачено ст. 614 ЦК України, особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином вимога позивача про
стягнення з відповідача інфляційних
втрат у сумі 12 376,65 грн та 3% річних у сумі
15 315,47 грн є обґрунтованою, розмір їх
перевірений судом, відповідає вимогам
чинного законодавства та умовам
укладеного договору.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду про те, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Український інститут по проектуванню
об'єктів газової промисловості
«Укргазпроект» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
про стягнення 387 829,80 грн основного
боргу, 12 376,65 грн інфляційних втрат та 15
315,47 грн 3% річних є обґрунтованими та
такими, що підлягають повному
задоволенню.

При цьому судом першої інстанції було
враховано вказівки касаційної
інстанції під час нового розгляду
справи та вирішено спір на підставі
належних доказів.

Доводи апеляційної скарги наведеного
не спростовують та відхиляються
колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини,
ґрунтуючись на матеріалах справи,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що рішення Господарського суду м. Києва
від 12.03.2014 р. прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Трубопровідна Інтеграційна Компанія»
залишити без задоволення, рішення
Господарського суду м. Києва від 12.03.2014
р. у справі № 5011-23/10949-2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 5011-23/10949 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам
та третій особі.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран