РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.
Справа № 19/5007/12-Б/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

суддів
Огороднік К.М.

суддів
Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши апеляційну скаргу у
справі Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі на ухвалу 12.05.2014р.
у справі № 19/5007/12-Б/12 (суддя Макаревич
В.А. )

за заявою Публічного акціонерного
товариства "Акціонерне товариство
відкритого типу Крошенський цегельний
завод"

про визнання банкрутом

за участю представників:

апелянта - не з"явився

боржника - не з'явився

кредиторів - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 12.05.2014р. серед
іншого визнано грошові вимоги УПФУ в м.
Житомирі Житомирської області на суму
13056,85 грн. основного боргу, які
зобов"язано ліквідатора включити до
третьої черги реєстру вимог кредиторів
боржника, в решті вимог - відмовлено.
Затверджено реєстр вимог кредиторів,
до якого включено вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області на суму 221954,19 грн.
основного боргу та віднесено до другої
черги; 15111,31 грн. основного боргу та
віднесено до третьої черги; 13056,85 грн. та
віднесено до третьої черги; 10418,78 грн.
неустойки (штрафу та пені) та віднесено
до шостої черги.

Не погоджуючись в цій частині з
ухвалою господарського суду
Житомирської області від 12.05.2014р.
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Житомирської області від 12.05.2014р. в
частині відмови у задоволенні заяви
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі № 44853/07 від 04.03.2014р. про
визнання кредиторських вимог до
боржника по заборгованості з фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій на суму 1085,71грн. та в
частині включення всіх вимог щодо
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
зазначених в заяві до третьої черги
задоволення вимог кредиторів.
Прийняти постанову, якою визнати
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що ухвала місцевого
господарського суду в оскаржуваній
частині прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Зокрема, скаржник вважає, що
Закон України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" є
спеціальним по відношенню до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а тому судом
першої інстанції неправомірно
відмовлено у задоволенні заяви
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі про визнання поточних
кредиторських вимог у розмірі 1085,71грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Сторони правом на участь в судовому
засіданні не скористались, хоча про час
та місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалась та додаткові докази судом
не витребовувались, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги без участі
представників сторін за наявними у
справі матеріалами.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, що обгрунтовується таким.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 22.05.2012р.
порушено провадження у справі
№19/5007/12-Б/12 про банкрутство Публічного
акціонерного товариства "Акціонерне
товариство відкритого типу
"Крошенський цегельний завод" ( в
порядку ст. 53 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції чинній до 19.01.2013р.); відкрито
процедуру санації ПАТ "Акціонерне
товариство відкритого типу
"Крошенський цегельний завод",
призначено керуючим санацією боржника
Клинчука Г.В.; введено процедуру
розпорядження майном та призначено
розпорядником майна Борейка А.М.

Постановою господарського суду
Житомирської області від 21.01.2014р.
Публічне акціонерне товариство
"Акціонерне товариство відкритого типу
"Крошенський цегельний завод" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру та призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Борейка А.М.

Після прийняття господарським судом
постанови про визнання банкрутом ПАТ
"Акціонерне товариство відкритого типу
"Крошенський цегельний завод" до суду
надійшла заява УПФУ в м. Житомирі
Житомирської області про визнання
поточних кредиторських вимог на
загальну суму 42 897,34 грн.

06.05.2014р. Управління Пенсійного фонду в
м. Житомирі Житомирської області
звернулося до господарського суду із
заявою про визнання зменшених
кредиторських вимог на суму 14142,56 грн.
заборгованості по фактичних витратах
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
період з липня 2013р. по лютий 2014р.

Обгрунтовуючи вказану заяву кредитор
посилається на розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
передбаченими Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, виконавчим листом №5376/13 у
справі №806/6444/13-а, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.10.2013р.,
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 15.01.2014р. у
справі №806/8233/13-а.

Місцевим господарським судом визнано
грошові вимоги УПФУ в м. Житомирі
Житомирської області на суму 13056,85грн.,
у задоволенні решти вимог (1085,71грн.)
відмовлено з тих підстав, що вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
виникли після винесення постанови про
визнання боржника банкрутом та не є
поточними вимогами.

З таким висновком колегія суддів
погоджується та зазначає.

З 19.01.2013 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року № 4212-VI, яким внесено зміни до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року за № 2343-XII.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 розділу Х
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції з
19.01.2013 р. (далі - Закон в редакції з 19.01.2013
р.), Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Згідно п. 40 листа Вищого
господарського суду від 28.03.2013 р. №
01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)") розгляд справи про банкрутство
за новою редакцією Закону здійснюється
згідно з постановою про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. При цьому
правові підстави прийняття постанови
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
визначаються відповідно до раніше
чинної редакції Закону, а правові
наслідки введення ліквідаційної
процедури - за його новою редакцією.

З матеріалів справи вбачається, що
розгляд спірних вимог Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
здійснюється господарським судом
згідно положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє від 19.01.2013р.

Відповідно абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з абз. 9 ч. 2 ст. 41 Закону України "
Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" -
з дня визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
ліквідатор повідомляє працівників
банкрута про звільнення та здійснює
його відповідно до законодавства
України про працю, тому після
звільнення працівників підприємства -
банкрута фонд оплати праці не
формується і не сплачуються витрати на
виплату і доставку пенсій.

Враховуючи наведені положення Закону,
поточні кредитори можуть звернутися в
ліквідаційній процедурі з грошовими
вимогами до банкрута, які виникли за
період після порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом.

Відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, плату Пенсійному фонду на
покриття фактичних витрат на виплату
пенсій за віком на пільгових умовах
вносять підприємства незалежно від
форм власності та господарювання.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09 липня 2003р. 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць (пункт 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України).

Виходячи з викладеного, платник
зобов'язаний щомісячно до 25-го числа
здійснювати покриття фактичних витрат
на виплату і доставку пенсії за
поточний місяць, призначеної на
пільгових умовах.

Відповідно до ст.38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань (у тому числі зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що в ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута можуть
виникнути виключно у випадках, прямо
передбачених у цьому Законі, і порядок
їх виконання визначений спеціальним
Законом про банкрутство.

В пункті 29 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом у
останнього не може виникати додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури; строк
виконання всіх грошових зобов'язань
вважається таким, що настав.

У ліквідаційній процедурі у
встановлений Законом строк можуть бути
заявлені лише ті вимоги щодо витрат на
виплату і доставку відповідних пенсій,
які виникли в процедурах розпорядження
майном та санації, оскільки після
визнання боржника банкрутом,
відповідні зобов'язання не виникають.
Капіталізація витрат на виплату і
доставку відповідних пенсій, чинним
законодавством не передбачена.

Розгляд грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі ст.23 Закону.

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерне товариство відкритого типу
"Крошенський цегельний завод" визнано
банкрутом постановою господарського
суду від 21.01.2014р.

Законодавством України врегульовано
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, шляхом
введення окремого виду збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" платниками збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Статтею 4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлена ставка збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Проте, при здійсненні процедури
банкрутства боржника (підприємства,
установи, організації) до
правовідносин, які виникли між ним та
іншими господарюючими суб'єктами,
юридичними або фізичними особами, а
також органами доходів і зборів та
іншими державними органами,
застосовується Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
який є спеціальним Законом та має
перевагу серед інших
нормативно-правових актів, в тому
числі, пов'язаних із застосуванням норм
податків і зборів.

Враховуючи викладене, вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі в розмірі 13056,85 грн., які
виникли за період липня 2013 року по
січень 2014 року підтверджуються
судовими рішеннями, а тому місцевим
господарським судом визнані
правомірно.

Згідно ч. 8 ст. 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кошти, які надходять при проведенні
ліквідаційної процедури,
зараховуються на основний рахунок
боржника, з якого здійснюються виплати
кредиторам, у порядку, передбаченому
ст. 45 Закону, з основного рахунку
проводяться такі виплати: поточні
платежі та витрати, пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури.

В статті 45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначено склад витрат, пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури,
яка також не передбачає сплату
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій та внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі в сумі 1085,71 грн.,
які виникли за лютий 2014р. та
підтверджуються розрахунком фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" не мають характеру
поточних, оскільки виникли після
прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом, а тому судом першої
інстанції відхилені правомірно.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України
від 18.03.2014р. у справі №6/108-09, від 08.04.2014 у
справі №10/Б-711.

Відповідно до п. 29 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№01-06/606/2013 від 28.03.2013р. із змінами,
розгляд грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі ст. 23 Закону. За результатами
розгляду грошових вимог кредиторів
господарський суд заново затверджує
реєстр вимог кредиторів (з урахуванням
визнаних конкурсних вимог) та
зобов"язує ліквідатора сформувати
представницькі органи кредиторів
(збори кредиторів та комітет
кредиторів) у порядку, передбаченому
ст. 26 Закону. Подальший рух справи в
ліквідаційній процедурі має
відбуватися тільки за участю
новостворених представницьких органів
кредиторів. Зокрема, це стосується
переходу з ліквідаційної процедури до
процедури санації або затвердження
мирової угоди, прийняття рішення щодо
реалізації активів банкрута, надання
оцінки діяльності ліквідатора,
затвердження звіту ліквідатора.

Законом обмежено строк подання заяв
кредиторів, грошові вимоги яких
виникли під час проведення процедур
банкрутства, двома місяцями з дня
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Такі грошові вимоги включаються до
четвертої черги, за винятком грошових
вимог, черговість задоволення яких
визначена Законом (забезпечені вимоги;
вимоги щодо виплати заробітної плати;
вимоги щодо сплати податків і зборів
(обов"язкових платежів) тощо) та
грошових вимог, що становлять штрафні
санкції, які підлягають включенню у
відповідну чергу. Вимоги кредиторів,
які у встановлений строк не звернулися
до господарського суду, погашаються в
шосту чергу.

Господарським судом ухвалою від
11.06.2014р. також затверджено реєстр вимог
кредиторів, відповідно до якого вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
віднесені на суму: 221954,19 грн. основного
боргу до другої черги; 15111,31 грн. до
третьої черги; 13056,85 грн. до третьої
черги; 10418,78 грн. неустойка (штраф та
пеня) до шостої черги.

Отже, доводи скаржника про
неправомірне включення вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі до четвертої черги
задоволення вимог не відповідає
дійсності.

Таким чином, ухвала господарського
суду Житомирської області від 12.05.2014р. в
оскаржуваній частині є законною та
обґрунтованою, доводи скаржника
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому підстав для
скасування чи зміни ухвали
господарського суду від 12.05.2014р. в
оскаржуваній частині, колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Житомирі залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 12.05.2014р. у
справі №19/5007/12-Б/12 в частині вимог
Управління Пенсійного фонду України в
місті Житомирі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Демидюк О.О.