м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/3211/14 06.06.14
За позовом Приватного
акціонерного товариства «Європейський
До Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія»
Про стягнення 13 274,85 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: не з`явився
від відповідача: Семенова А.С.,
довіреність № б/н від 20.03.2014р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Європейський страховий альянс» (далі -
позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» (далі - відповідач) про
стягнення 13 274,85 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем, як страховиком, відповідно
до договору страхування наземного
транспорту № 1035860 від 01.06.2012р. було
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 13 274,85 грн.,
внаслідок чого, до позивача в порядку
ст. 27 Закону України "Про страхування"
та статті 228 Господарського кодексу
України перейшло право вимоги (регресу)
в межах здійснених фактичних затрат до
відповідача, як до особи, яка
відповідальна за відшкодування шкоди,
оскільки саме з вини особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована у відповідача,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми
Ухвалою суду від 04.03.2014р. порушено
провадження у справі № 910/3211/14 та
призначено розгляд на 28.03.2014 р.
28.03.2014р. представник позивача у судове
засіданні не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про причини своєї
відсутності суд не повідомив
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив,
вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі не виконав.
Суд відклав розгляд справи на 05.05.2014р., у
зв`язку з відсутністю представника
31.03.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов.
04.04.2014р. до суду надійшла відповідь від
05.05.2014р. представник позивача у
судовому засідання надав пояснення по
справі.
Представник відповідача проти позову
Сторони подали клопотання про
продовження строку вирішення спору.
Суд задовольнив клопотання сторін,
продовжив строк вирішення спору та
відклав розгляд справи на 06.06.2014р.
06.06.2014р. представник позивача у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив,
надав докази того, що автомобіль, який
спричинив ДТП взагалі не був
застрахований на момент ДТП.
Суд вирішив відмовити у задоволенні
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012 між ПрАТ «Європейський
страховий альянс» (далі - позивач) та
ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» як
страхувальником, було укладено договір
страхування № 1035860, згідно умов якого
об'єктом страхування є транспортний
засіб марки «Нісан», державний
номерний знак НОМЕР_1.

18.06.2013 у м. Києві сталася ДТП за участю
транспортного засобу «Нісан»,
державний номерний знак НОМЕР_1, ща
належить ТОВ «Метро Кеш Енд Кері
Україна» та під керуванням ОСОБА_6, та
транспортного засобу «Мерседес Бенц»,
державний номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5

Відповідно до постанови Дарницького
районного суду м.Києва від 12.07.2013р., гр.
ОСОБА_5 визнано винним у
правопорушенні, передбаченому ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу.

Відповідно до звіту № С13-720 від 22.08.2013
про визначення матеріального збитку,
завданого внаслідок ДТП, пошкодження
транспортного засобу марки «Нісан»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
внаслідок ДТП та калькуляції до нього
визнано позивачем страховим випадком
та призначено до виплати в якості
страхового відшкодування 19166,37
грн., які були виплачені згідно
платіжних доручень № 5541 від 21.10.2013 р. та
№ 5539 від 18.10.2013р.

Як зазначав позивач у своєму позові,
згідно його даних винуватець ДТП
ОСОБА_5, на дату його настання, був
застрахований у компанії відповідача.

Позивач у своєму позові просив
суд стягнути з відповідача 13274,85 грн.
боргу (сума визначено експертним
звітом) та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу
України встановлено, що до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено
визначення: „Джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України
„Про страхування" страховик має право
вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" суди, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, а між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

У судовому засіданні 18.03.2013 представник
відповідача проти позову заперечив,
посилаючись на те, винуватець ДТП не
був застрахований компанією
відопвідача.

Судом встановлено, згідно доказів
наявних в матеріалах справи, що
відповідальність водія автомобіля
«Мерседес Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_2, станом на момент ДТП не
була застрахована.

Представники позивача та відповідача
не змогли надати суду копію полісу,
згідно якого було б доведено факт
страхування цивільно-адміністративної
відповідальності водія автомобіля
«Мерседес Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_2.

Таким чином, оскільки відповідачем не
було застраховано відповідальність
власника транспортного засобу
«Мерседес Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_2, вимога позивача про
стягнення з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» 13 274,85
грн. відшкодування в порядку регресу
не підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні
докази в обґрунтування позову.

Враховуючи викладене, вимога позивача
про стягнення з відповідача 13 274,85 грн.
заборгованості, є не обґрунтованою,
документально не підтверджено, та
такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита,
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу згідно ст.49 ГПК
України, при відмові в задоволенні
позовних вимог покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення складено: 11.06.2014)

Суддя
Мельник В.І.