КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.
Справа№ 910/143/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Кондес Л.О.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Глущенко О.Л.,
дов. від 10.01.2014 №01-38-04;

від відповідача Жарикова О.В., дов.
від 23.12.2013 №б/н,

розглянувши апеляційну скаргу
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

на рішення Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014

(дата підписання - 05.03.2014)

у справі №910/143/14 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України"

про стягнення 2861864,24 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 відмовлено у
задоволенні позову Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Електронний світ
України" (далі - відповідач) про
стягнення 2861864,24 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
відповідачем порушено умови договору
щодо поставки товару (товар неякісний
та порушено строки поставки), в
результаті чого відповідач повинен
заплатити 803170,90 грн штрафу за поставку
неякісного товару, 830476,64 грн пені та
штрафу за порушення термінів поставки
товару та 1228216,70 грн пені і штрафу за
непоставку згідно договору від 20.12.2012
№1137/08/12.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 для
розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Рябуха В.І., судді
Кондес Л.О., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 23.04.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 01.04.2014) позивачу та
відповідачу - 03.04.2014, долучені до
матеріалів справи.

22.04.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засідання 23.04.2014 оголошено
перерву до 02.06.2014.

12.05.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
додаткові обґрунтування до відзиву на
апеляційну скаргу.

28.05.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
копії листів від 27.03.2013 №27/1-13, від 03.04.2013
№07-35-915, від 17.04.2013 №08-40-1052.

У судовому засіданні 02.06.2014 оголошено
перерву до 16.06.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.06.2014
продовжено строк вирішення спору на 15
днів.

16.06.2014 у судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, рішення
Господарського суду міста Києва від
27.02.2014 скасувати, постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив
доводи апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як зазначено в ст.526 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В статті 655 ЦК України вказано, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.,

Оскільки договір між сторонами
укладено з метою здійснення закупівлі
товару за рахунок державних кошти,
вартість предмета закупівлі перевищує
100 тисяч гривень, то до відносин між
сторонами слід застосовувати Закон
України "Про здійснення державних
закупівель" (ст.2 Закону України "Про
здійснення державних закупівель" - далі
Закон).

Згідно ст.40 Закону договір про
закупівлю укладається в письмовій
формі, а у разі здійснення закупівель
за процедурою електронного
реверсивного аукціону - у формі
електронного документа, відповідно до
положень Цивільного та Господарського
кодексів України, законів України "Про
електронний цифровий підпис", "Про
електронні документи та електронний
документообіг" з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.12.2012 між ТОВ "Електронний світ
України" (постачальник) та Виконавчою
дирекцією Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності (покупець) укладено
договір про закупівлю (поставку)
товарів №1137/08/12 (далі - договір),
відповідно до якого постачальник
зобов'язується протягом І кварталу 2013
року поставити покупцеві устаткування
для автоматичного оброблення
інформації (електронно-обчислювальні
машини та інше устаткування для
автоматичного оброблення інформації,
вузли та приладдя для нього (сервери БД
та сервери застосувань, програмне
забезпечення для Виконавчої дирекції
Фонду та робочих органів Фонду), код ДК
016-97:30.02.1 (надалі - товари), зазначене в
додатках до договору, а покупець
прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 в
редакції додаткового договору від
27.12.2012 №1).

Кількість товарів та їх найменування
(номенклатура, асортимент, одиниця
виміру, співвідношення за видами,
марками, типами, технічні
характеристики) визначено в додатку № 1
до договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 в редакції
додаткового договору від 27.12.2012 №1
строк (термін) поставки (передачі)
товарів - І квартал 2013 року.

За умовами п. 6.3. договору постачальник
зобов'язаний забезпечити поставку
товару у строки, встановлені цим
договором.

Як зазначено у п. 10.1 договору (в
редакції додаткового договору від
27.12.2012 №1) він набуває чинності з дня
його підписання і діє до 31.03.2013.
Закінчення строку дії договору не
звільняє сторони від відповідальності
за порушення його умов та від виконання
зобов'язань, передбачених договором.

На виконання умов договору відповідач
передав, а позивач прийняв визначений
умовами договору №1137/08/12 товар, що
підтверджується видатковими
накладними від 28.03.2013 № -З-09 на
суму 179200,00 грн, від 01.08.2013 № -З-11 на
суму 3815720,35 грн та від 01.08.2013 № -З-12
на суму 112051,97 грн.

На оплату поставленого товару
відповідачем було виставлено
рахунки-фактур від 01.08.2013 №Б-25885944-9 на
суму 179200,00 грн, №Б- на суму 3815720,35
грн та №Б- на суму 112051,97 грн з
посиланням на договір №1137/08/12.

28.03.2013 та 01.08.2013 сторонами підписано та
скріплено печатками акти
приймання-передачі товарів згідно
вказаних вище видаткових накладних, де
зазначено, що товар передано з усіма
документами в якості та комплекті,
вказаному у видатковій накладній,
сторони не мають претензій та
зауважень одна до одної по кількості та
якості.

Згідно акта здачі-приймання послуг від
01.08.2013 №-З-13, який підписано та
скріплено печатками обох сторін,
відповідач надав, а позивач прийняв
послуги з налаштування переданого
згідно договору товару (серверів) на
суму 397625,38 грн. Акт підписаний
сторонами без зауважень та заперечень.

Продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства (ст. 662 ЦК
України).

Договором сторони передбачили заходи,
що мають застосовуватись замовником
при отриманні неякісного товару чи
виявлення недоліків у товарі.

Так, у пункті 2.1 договору зазначено, що
постачальник повинен передати
(поставити) покупцеві товар (товари),
якість якого (якісні, технічні,
стандартні характеристики) відповідає
умовам, що зазначені цим договором.
Товар повинен бути виробленим не
раніше 2012 року та не бути таким, що
вживався чи експлуатувався.

Пунктом 2.2 договору визначено, що у разі
виявлення протягом гарантійного
строку в поставленому товарі недоліків
(дефектів), покупець повідомляє
постачальника про необхідність
прибути для складання акта щодо
порядку та строків усунення виявлених
недоліків (дефектів). Якщо постачальник
не з'явиться у визначений покупцем
строк покупець вправі скласти такий
акт одноособово.

Відповідно до п. 2.3 договору
постачальник зобов'язаний безоплатно
усунути недоліки (дефекти) у порядку та
строки, що встановлені покупцем та
визначені в акті про виявлені недоліки
(дефекти), який направляється
постачальнику для виконання, в тому
числі замінити неякісні товари (з
доставкою покупцю товарів, якими
замінено товари неналежної якості).

Товари вважаються наданими у
розпорядження покупця після
підписання обома сторонами акту
приймання-передачі товарів, який
складається в двох примірниках (по
одному примірнику для кожної із
сторін). Право власності на товари та
ризик випадкової загибелі чи
ушкодження товарів переходять до
покупця з моменту підписання ним акту
приймання-передачі товарів (п. 5.4
договору).

Якщо товари не відповідають вимогам
відповідних умов договору та/або
документи, що стосуються товарів, не
передані постачальником одночасно з
товарами, то акт приймання-передачі
товарів не підписується, а подальше
приймання товарів призупиняється до
прибуття представника постачальника,
виклик якого є обов'язковим (п. 5.5
договору).

Відповідно до п. 5.6 договору
представник постачальника має прибути
за викликом протягом 5-денного терміну
з дня отримання виклику покупця та мати
належним чином оформлені повноваження
на підписання акту про недоліки, які
виявлені під час приймання товарів. В
цьому акті зазначається перелік
виявлених недоліків (невідповідність
товарів умовам договору, перелік
відсутніх документів тощо), а також
порядок та строк їх безоплатного
усунення постачальником. При цьому
право визначати порядок і строк
усунення недоліків належить покупцю.
Після усунення постачальником
недоліків сторони підписують акт
передачі товарів відповідно до умов
договору, а якщо недоліки не усунуті, то
покупець після спливу встановленого в
акті про недоліки строку вправі вжити
заходів відповідно до чинного
законодавства України, в тому числі
розірвати договір.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що у
разі постачання товару неналежної
якості, в неналежній упаковці/без
визначеного маркування, незалежно від
можливості використання товару за
призначенням, покупець має право
вимагати заміни товару у термін,
визначений в акті виявлених недоліків
або розірвати договір.

За порушення умов зобов'язання щодо
якості товарів постачальник повинен
сплатити на користь замовника штраф
згідно з частиною 2 ст. 231
Господарського кодексу України в
розмірі 20% ціни неякісних товарів (п.7.3.3
договору).

22.08.2013 позивач направив відповідачу
претензію №07-37-2260, в якій просив
сплатити 2570888,61 грн штрафних санкцій за
поставку неякісних товарів, за
непоставку та за порушення строків
поставки.

Претензія отримана відповідачем 29.08.2013.

Дослідивши претензію, колегією суддів
встановлено, що позивач повідомив
відповідача про виявлення недоліків в
якості товарів та про відсутність
гарантійних документів на техніку.
Однак, позивач всупереч умов договору
не дотримався процедури повідомлення
відповідача про необхідність
направити його представника для
складання акта щодо порядку та строків
усунення виявлених недоліків
(дефектів), а одразу здійснив
розрахунок штрафних санкцій.

Наказом позивача від 09.09.2013 №132
створено комісію з питань виявлення
прихованих недоліків, якій доручено з
11.09.2013 по 12.11.2013 здійснити перевірку
товарів поставлених відповідачем
згідно договору та у разі виявлення
недоліків скласти відповідні акти.

В матеріалах справи наявний лист
позивача від 09.09.2013 №08-40-2418,
адресований відповідачу, в якому
позивач повідомляє про виявлення
прихованих недоліків (дефектів)
товарів, поставлених згідно договору,
та просить 11 та 12 вересня 2013 направити
повноважного представника для участі
в роботі комісії.

Доказів вручення або надіслання
вказаного листа відповідачу позивачем
не надано, тому встановити чи був
повідомлений відповідач належним
чином про проведення перевірки товарів
неможливо. Отже, твердження позивача,
що він належним чином повідомив
відповідача про необхідність прибуття
уповноваженого представника, не
підтверджені матеріалами справи.

11.09.2013 та 12.09.2013 представниками
визначеної позивачем комісії складено
акти про відсутність представника
відповідача для участі у роботі
комісії з питань виявлення прихованих
недоліків поставлених товарів.

12.09.2013 комісією позивача складено акт
про виявлені приховані недоліки,
неналежну якість, дефекти,
невідповідність товарів, поставлених
відповідачем, відповідно до умов
договору від 20.12.2012 № 1137/08/12.

В даному акті зазначено, що у
поставленій техніці виявлено такий
недолік як відсутність гарантійних
талонів.

Проте, як вже було зазначено, за умовами
п. 5.5 договору при непередані
документів, що стосуються товару акт
приймання-передачі товарів не
підписується.

Таким чином, факт підписання позивачем
актів приймання-передачі товарів від
28.03.2013 та від 01.08.2013 без зауважень та
заперечень свідчить про прийняття
товару з усіма документами.

З огляду на викладене вище, судом
першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги твердження позивача
про наявність недоліків товару, що був
йому поставлений.

Доводи позивача в апеляційній скарзі,
що упакування та опломбування коробок
з маркуванням іноземної країни, в яких
знаходилась поставлена техніка,
перешкодило позивачу перевірити
наявність гарантійних талонів, не
приймаються колегією суддів з підстав
їх необґрунтованості, оскільки
цивільним законодавством замовник
(покупець) наділений необмеженим
правом перевірити комплектацію та
документацію товару, який приймає
(купує), незалежно від складності
упаковки і виконавець не може йому в
цьому відмовити.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 678 ЦК України
покупець, якому переданий товар
неналежної якості, має право, незалежно
від можливості використання товару за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором, зокрема, безоплатного
усунення недоліків товару в розумний
строк.

В матеріалах справи наявний лист
позивача від 20.11.2013 №08-40-3178, адресований
відповідачу, в якому позивач
повідомляє про виявлення прихованих
недоліків (дефектів) товарів,
поставлених згідно договору, та
просить усунути виявлені недоліки
(дефекти) поставлених товарів.

Належних доказів вручення вказаного
листа відповідачу позивачем також не
надано.

Позивачем не дотримано умов договору
щодо порядку виклику представника
відповідача та звернення до нього з
вимогою про усунення виявлених
недоліків.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовної вимоги про стягнення з
відповідача 803170,90 грн штрафу за
поставку товару неналежної якості.

Позивач також просив стягнути з
відповідача:

830476,64 грн пені (за період з 01.04.2013 по
01.08.2013) та штрафу за порушення строків
поставки товару, нарахованих на суму
4325397,70 грн;

1228216,70 грн пені (за період з 01.04.2013 по
01.10.2013) та штрафу за недопоставку
товару, нарахованих на суму 4854615,27 грн.

Суд першої інстанції відмовив у
задоволенні вказаних вимог позивача,
обґрунтовуючи своє рішення тим, що
договірні штрафні санкції не
підлягають задоволенню, оскільки
нараховані за періоди після 31.03.2013, коли
умови договору щодо їх застосування
вже не діяли (після закінчення строку
договору), що суперечить ч. 7 ст. 180 ГК
України та ч. 4 ст.631 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з рішенням місцевого
господарського суду в цій частині, з
огляду на наступне.

Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Частиною 7 ст. 180 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) встановлено,
що строком дії господарського договору
є час, впродовж якого існують
господарські зобов'язання сторін, що
виникли на основі цього договору.

На зобов'язання, що виникли у сторін до
укладення ними господарського
договору, не поширюються умови
укладеного договору, якщо договором не
передбачено інше.

Закінчення строку дії господарського
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення, що
мало місце під час дії договору.

У статті 631 ЦК України вказано, що
строком дії договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору. Договір
набирає чинності з моменту його
укладення. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п.10.1 договір набирає
чинності з дня підписання і діє до
31.12.2012. Закінчення строку дії договору
не звільняє сторони від
відповідальності за порушення його
умов та від виконання зобов'язань,
передбачених договором.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідач мав поставити позивачу
товар протягом І кварталу 2013 року,
тобто до 31.03.2013, проте до вказаного
строку (до закінчення строку дії
договору) відповідач не поставив товар
позивачу.

Проаналізувавши договір, судом
апеляційної інстанції встановлено, що
строк виконання зобов'язання по
поставці товару та закінчення строку
дії договору співпадають - до 31.03.2013.
Таким чином, з 01.04.2013 у відповідача
виникає порушення строків поставки, а
договір припиняє свою дію. Але
сторонами погоджено, що закінчення
строку дії договору не звільняє
сторони від відповідальності за
порушення його умов та від виконання
зобов'язань, передбачених договором.

Отже, 01.04.2013, незважаючи на закінчення
строку дії договору, його умови щодо
здійснення поставки (зобов'язання
відповідача) та відповідальності за
прострочку поставки діють, в разі
порушення яких штрафні санкції,
встановлені договором, підлягають
застосуванню.

Доводи відповідача, що листи позивача
від 03.04.2014 №07-35-913, №07-35-914, від 17.04.2013
№08-40-1052 та від 20.06.2013 №08-40-1624, №20/06-13 є
односторонньою відмовою від договору є
хибними, оскільки такі листи надіслано
після 31.03.2013 (коли право сторін щодо
односторонньої відмови від договору
припинено), в них позивач констатує
факт закінчення строку договору, тому
листи не можна вважати односторонньою
відмовою сторони від договору в
розумінні ст.615 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст.231 ГК України
передбачено, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за
погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах, зокрема, за порушення
строків виконання зобов'язання
стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка
вартості товарів (робіт, послуг), з яких
допущено прострочення виконання за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.3.2 договору визначено, що у
разі порушення встановленого умовами
договору строку поставки постачальник
повинен сплатити покупцю згідно з ч. 2
ст. 231 ГК України пеню в розмірі 0,1 % ціни
товарів, поставлених з простроченням,
за кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково сплатити штраф в розмірі 7%
від вказаної суми.

Як вже було вказано вище, позивач також
просив стягнути з відповідача 830476,64 грн
пені (за період з 01.04.2013 по 01.08.2013) та
штрафу за порушення строків поставки
товару, нарахованих на суму 4325397,70 грн
та 1228216,70 грн пені (за період з 01.04.2013 по
01.10.2013) і штрафу за недопоставку товару,
нарахованих на суму 4854615,27 грн.

Видатковими накладними від 01.08.2013 №
-З-11 на суму 3815720,35 грн та від 01.08.2013
№ -З-12 на суму 112051,97 грн
підтверджується порушення
відповідачем строків поставки товару
на загальну суму 3927772,32 грн згідно
договору від 20.12.2012 №1137/08/12.

Таким чином, за розрахунком суду
апеляційної інстанції до стягнення з
відповідача за порушення строків
поставки товару підлягають 483116,00 грн 0,1%
пені (за період з 01.04.2013 по 01.08.2013) та
274944,06 грн 7% штрафу.

Зі специфікації до договору (додаток
№1) вбачається, що загальна сума
договору становить 10044793,23 грн.

Матеріали справи свідчать, що
відповідачем здійснено поставку
товару по договору від 20.12.2012 №1137/08/12 на
суму 4106972,32 грн (179200,00 грн + 3815720,35 грн +
112051,97 грн). Таким чином, недопоставлено
товару на суму 5937820,91 грн. Відповідно, за
розрахунком суду, сума штрафних
санкцій становить 1092559,05 грн 0,1% пені (за
період з 01.04.2013 по 01.10.2013) та 415647,46 грн 7%
штрафу.

Оскільки чинним законодавством не
передбачено право суду виходити за
межі позовних вимог, до стягнення за
недопоставку підлягають 1228216,70 грн,
заявлені в позовній заяві, з яких: 888393,63
грн 0,1% пені (за період з 01.04.2013 по 01.10.2013)
та 339823,07 грн 7% штрафу, нарахованих на
суму боргу згідно позову - 4854615,27 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню в сумі 1986276,76
грн, з яких: 758060,06 грн пені та штрафу за
несвоєчасну поставку та 1228216,70 грн пені
та штрафу за недопоставку товару.

Стосовно розрахунку штрафних санкцій
позивачем не надано грунтовних
пояснень, а відповідачем - належного
контррозрахунку.

Лише у виняткових випадках, коли є
докази, що сторона, яка не виконала
зобов'язання, зробила все від неї
залежне, щоб виконати зобов'язання,
вона може бути звільнена від
відповідальності.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження неможливості виконання
свого обов'язку вчасної поставки
товару, будь-яких листів чи повідомлень
позивачу не надсилалось, а тому
твердження про будь-які форс-мажорні
обставини судом апеляційної інстанції
не приймаються до уваги. Доводи
відповідача про фактичне здійснення
поставки товару 01.04.2013 також не знайшли
свого підтвердження матеріалами
справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
рішення Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 підлягає скасуванню в
частині відмови у задоволенні вимоги
про стягнення штрафних санкцій за
прострочку поставки товару та його
недопоставку, як таке, що прийняте з
порушенням норм матеріального права,
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 27.02.2014 у справі №910/143/14
скасувати в частині відмови у
задоволенні вимоги про стягнення
штрафних санкцій за прострочку
поставки товару та його недопоставку.

3. Прийняти в цій частині нове
рішення, яким задовольнити частково
позовні вимоги Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" (03113, м. Київ,
пр-т Перемоги, буд.68/1, офіс 2, код 35332120) на
користь Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (04070, м. Київ, вул.
Боричів тік, буд.28, код 25885,76 грн
штрафних санкцій, з яких:

758060 (сімсот п'ятдесят вісім тисяч
шістдесят) грн 06 коп. 0,1% пені та 7% штрафу
за прострочку поставки товару,

1228216 (мільйон двісті двадцять вісім
тисяч двісті шістнадцять) грн 70 коп. 0,1%
пені та 7% штрафу за недопоставку
товару.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Електронний світ України" (03113, м. Київ,
пр-т Перемоги, буд.68/1, офіс 2, код 35332120) в
доход Державного бюджету України 39725
(тридцять дев'ять тисяч сімсот двадцять
п'ять) грн 52 коп. судового збору за
подання позовної заяви та 19862
(дев'ятнадцять тисяч вісімсот
шістдесят дві) грн 76 коп. судового збору
за подання апеляційної скарги.

6. В іншій частині рішення
Господарського суду міста Києва від
27.02.2014 у справі №910/143/14 залишити без
змін.

7. Видачу наказу доручити
Господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи №910/143/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Л.О. Кондес

Л.М. Ропій