номер провадження справи 5/28/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014
Справа № 908/1175/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запорізька пивна
компанія" (69002, Запорізька область, м.
Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду /
вул. Грязнова, 40/7, прим. 37)

До відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (69114, АДРЕСА_1)

про стягнення 4 399, 99 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Вишнепольська О.І.,
довіреність № б/н від 03.01.2014 р.

Від відповідача: ОСОБА_1, паспорт серія
НОМЕР_1 від 27.07.1996 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

09.04.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запорізька пивна
компанія" до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4 399, 99
грн.

Ухвалою суду від 09.04.2014 р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі № 908/1175/14,
присвоєно справі номер провадження -
5/28/14, розгляд справи призначено на
12.05.2014 р. Розгляд справи неодноразово
відкладався.

У судовому засіданні 29.05.2014 р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

За письмовою заявою представників
сторін розгляд справи відбувався без
фіксації судового процесу за допомогою
технічних засобів.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просить суд стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 вартість
неповернутого майна у розмірі 4 399,99
грн. з урахуванням ПДВ. Представник
позивача зазначив, що 09.05.2013 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Запорізька пивна
компанія" та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1, за погодженням з
власником майна, що орендується -
Публічним акціонерним товариством
«Оболонь» укладено договір суборенди
майна №18935 З-02971, відповідно до якого
позивач з метою популяризації,
демонстрації, зберігання та реалізації
продукції, що виробляється /
реалізується ПАТ «Оболонь» передав
відповідачу у строкове платне
користування, а відповідач прийняв
торгово-рекламне обладнання про що
свідчить акт приймання-передачі майна,
яке було встановлено за адресою:
АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2» Під час
перевірки предмету суборенди в
порядку, передбаченому п.2.7. договору
представниками позивача та ПАТ
«Оболонь» було встановлено
відсутність виборки продукції
«Оболонь», відсутність орендованого
майна про, що зазначеними
представниками складено відповідний
акт. 26.12.2013 р. відповідачу направлено
повідомлення про розірвання договору.
Відповідачем не повернуто 2 парасолі ТМ
«Оболонь» 4x4 вартістю 1833,33 грн. без ПДВ
кожна. Таким чином, загальна вартість
неповернутого майна складає 3666,66 грн., з
врахуванням ПДВ вартість майна складає
4 399,99 грн.

В обґрунтування позову посилається на
договір суборенди майна №18935 З-02971 від
09.05.2013 р., ст. ст. 526, 611, 615 ЦК України, ст.
ст. 193 ГК України. Просить суд позов
задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на
позовну заяву, у якому зазначає, що
проти задоволення позовних вимог
заперечує з огляду на наступне. 16.07.2013 р.
невстановлена особа шляхом вільного
доступу на території кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2"
за адресою: АДРЕСА_2 викрала два зонти
«Оболонь». Відповідно до п.2.12 договору,
суборендарем в телефонному режимі було
повідомлено орендаря про викрадення
майна. По факту викрадення відповідач
неодноразово звертався до Жовтневого
РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області. 22.08.2013 р. тільки після того, як
Орендарем надано належним чином
оформлений екземпляр договору
суборенди від 09.05.2013 р. слідчим
Жовтневого РВ УМВС України в
Запорізькій області прийнято та
зареєстровано в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за №00002256
заяву відповідача та розпочато
досудове слідство зазначеної події.
Тобто, шляхом дії обставин
непереборної сили, які не залежали від
відповідача, а саме шляхом викрадення
майна невстановленою особою,
відповідач позбавлений можливості
належним чином виконати умови
договору. Крім того, лист №218 від 23.12.2013
р. в якому позивач звернувся до
відповідача з вимогою про розірвання
договору суборенди, відповідачем було
отримано лише у квітні місяці 2014 р.
разом з копією позовної заяви. Шляхом
переговорів з позивачем, відповідачем
було вжито всі можливі заходи
необхідні для належного виконання
зобов'язання за договором. В порушення
п. 8.6. договору позивачем не надано
жодних доказів неможливості вирішення
спору в позасудовому порядку та не
здійснено жодних дій, які сприяють
вирішенню даного спору. Таким чином,
заявлені позовні вимог є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.05.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Запорізька пивна
компанія" (далі - Орендар) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі -
Суборендар), за погодженням з власником
майна, що орендується - Публічним
акціонерним товариством «Оболонь»
(далі - Власник) укладено договір
суборенди майна №18935 З-02971, відповідно
до п.1.1. якого Орендар передає
Суборендарю у строкове платне
користування (оперативну суборенду), а
Суборендар приймає торгово-рекламне
обладнання (далі - Майно) та
зобов'язується сплачувати Орендарю
орендну плату.

Пунктом 1.2. передбачено, що за
необхідності перелік, модель,
заводський номер (за наявності), рік
виробництва Майна, місцезнаходження,
вартість та кількість Майна можуть
зазначатися в Специфікації, що
оформлюється сторонами та
погоджується Власником у вигляді
додатку до договору і є його
невід'ємною частиною.

Згідно з п. 1.4. майно надається
Суборендарю у користування з метою
популяризації, демонстрації,
зберігання та реалізації продукції, що
виробляється/реалізується Власником
та корпоративними підприємствами
Власника.

У пункті 2.2. договору визначено, що факт
передачі майна в суборенду
підтверджується актом
прийому-передачі, який підписується
уповноваженими представниками сторін,
погоджується уповноваженою особою
власника та скріплюється печатками
сторін і власника. Акт прийому-передачі
майна в суборенду є невід'ємною
частиною цього договору.

Відповідно до п.2.3. договору Майно
повинно бути повернуто Суборендарем та
прийняте орендарем/Власником протягом
10 робочих днів з дати закінчення дії
договору (в тому числі дострокового).
Суборендар несе ризик випадкової
загибелі, пошкодження або втрати Майна
до моменту його фактичного повернення
Орендарю або Власнику.

У пункті 2.7. договору визначено, що
представники Орендаря та Власника
мають право здійснювати необмежений
контроль за використанням
Суборендарем Майна як шляхом
безпосередньої перевірки порядку
експлуатації Суборендарем Майна і
проведення інвентаризації, так і
шляхом направлення Суборендарю
відповідних запитів з вимогою про
надання інформації і документів,
підтверджуючих поточний стан Майна та
порядок його використання.

Згідно з п.5.1. договору суборендар
зобов'язується: утримувати Майно у
належному технічному стані та
дотримуватися належного режиму
експлуатації та зберігання Майна, а
також забезпечувати збереження
нанесених на Майно маркувань,
включаючи найменування бренду,
таблички, наклейки та інші позначення,
що містять заводські та інвентарні
номери, номери агрегатів та/або іншу
інформацію, нанесену виробником Майна
чи Власником (п.5.1.3.); нести всі ризики
спричинення шкоди Майном власному
майну та майну третіх осіб (п.5.1.11);
самостійно і за свій рахунок
забезпечити належне збереження Майна
(п. 5.1.12.); протягом 10 днів робочих днів
після закінчення дії договору (в т.ч.
дострокового) повернути Майно Орендарю
(а в разі отримання відповідної вимоги -
Власнику) у діючому стані, технічно
справне та комплектне, з урахуванням
його нормального зносу (п. 5.1.13);
унеможливлювати доступ до Майна
некомпетентних та не уповноважених
осіб (п. 5.1.14).

Відповідно до вимог п. 6.2. Договору у
випадку втрати (повного знищення)
Суборендарем майна (окрім випадків, що
мають підтвердження актами
відповідних органів і які виникли
внаслідок дії обставин непереборної
сили) або неповерненні майна у
відповідності з п. 2.3. даного Договору,
Суборендар зобов'язаний відшкодувати
Орендарю (або за письмовою вимогою -
безпосередньо Власнику) вартість
майна, вказану в п. 1.2. даного договору
(або в Специфікації), із врахуванням
ПДВ, якщо інша сумі відшкодуванню не
буде додатково узгоджена між сторонами
та Власником.

Пунктом 6.10 договору передбачено, що
сторона не нестиме відповідальності за
порушення умов даного договору, якщо
порушення сталося не з її вини і якщо
сторона доведе, що нею було вжито всіх
необхідних заходів щодо належного
виконання умов даного договору.

Орендар або Власник мають право
достроково розірвати цей договір
шляхом письмового повідомлення
Суборендаря за 10 календарних днів до
дати розірвання, в разі, якщо
Суборендар своєю недбалою поведінкою
або бездіяльністю створює загрозу
пошкодження, втрати або знищення Майна.
(п.7.5.)

Цей договір складено у третьої
автентичних примірниках, що мають
однакову юридичну силу, по одному
примірнику для кожної із сторін та один
примірник для Власника. (п.8.1.)

Відповідно до п.8.6. договору усі спору,
що виникають з даного договору або
пов'язані з ним, вирішуються шляхом
переговорів між Суборендарем,
Орендарем та Власником. Якщо
відповідний спір не можливо вирішити
шляхом переговорів, він вирішується в
судовому порядку за встановленою
підвідомчістю та підсудністю такого
спору відповідно до чинного
законодавства України.

Специфікацією від 09.05.2013 р. до вказаного
договору сторонами погоджено майно,
яке орендар передає в суборенду, а
суборендар приймає в суборенду
торгово-рекламне обладнання (далі -
Майно), окрім іншого: 2 (дві) парасолі ТМ
«Оболонь» 4x4 вартістю 1833,33 грн. без ПДВ
кожна, інвентарні номери 966881, 966882, рік
виробництва: 2010 р. з зазначенням
місцезнаходження майна: АДРЕСА_2,
«ІНФОРМАЦІЯ_2». (а.с.10)

09.05.2013 р. відповідно до акту
прийому-передачі майна орендар передав
в суборенду, а суборендар прийняв майно
визначене у Специфікації від 09.05.2013 р.
(а.с. 11)

26.08.2013 р. представниками ПАТ «Оболонь»
та ТОВ «Запорізька пивна компанія»
проведено контрольну перевірку
наявності переданого в оренду майна за
адресою: АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2». Під
час здійснення перевірки було виявлено
відсутність виборки продукції ПАТ
«Оболонь» та його корпоративних
підприємств, відсутність переданого в
суборенду майна, а саме: парасолі ТМ
«Оболонь» 4x4 тросова, інвентарний номер
966881, парасолі ТМ «Оболонь» 4x4 тросова,
інвентарний номер 966882. За результатами
перевірки складено відповідний акт від
26.08.2013 р. (а.с. 16)

26.12.2013 р. позивачем на адресу
відповідача направлено лист від 23.12.2013
р. за вих. № 218, у якому зазначено, що
відповідно до п.7.5. договору просить
договір суборенди №18935 З-02971 від 09.05.2013
р. вважати розірваним, починаючи з
одинадцятого календарного дня з
моменту отримання даного повідомлення,
а також просить повернути отримане за
актом приймання-передачі майно
протягом 10 робочих днів з моменту
розірвання договору, а в разі його
неповернення в зазначений термін -
відшкодувати вартість вказаного майна
з урахуванням ПДВ - 4 399,99 грн. (а.с. 13)

Однак, відповідачем зазначений лист
залишений без відповіді, майно не
повернуто, вартість майна не сплачено.

Оцінивши представлені докази в їх
сукупності суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутністю конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань. Аналогічні норми
містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Договір, укладений сторонами з
дотримання вимог, необхідних для
чинності правочину, у тому числі
відповідно до чинних
нормативно-правових актів, має
обов'язкову силу для сторін. Будучи
пов'язаними взаємними правами та
обов'язками (зобов'язаннями), сторони не
можуть в односторонньому порядку
відмовлятись від виконання
зобов'язання.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Запорізька пивна
компанія" та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1, за погодженням з
власником майна, що орендується -
Публічним акціонерним товариством
«Оболонь» укладено договір суборенди
майна №18935 З-02971 від 09.05.2013 р.

Відповідно до умов зазначеного
договору, позивач передав в суборенду,
а відповідач прийняв майно зазначене у
Специфікації від 09.05.2013 р., що
підтверджується Актом
прийому-передачі від 09.05.2013 р.

На моменту укладення договору та
підписання зазначеного Акту
відповідач не заперечував щодо
визначеної сторонами вартості майна у
розмірі 1 833,33 грн. без ПДВ за одну
парасолю ТМ «Оболонь».

Під час проведення представниками ПАТ
«Оболонь» та ТОВ «Запорізька пивна
компанія» контрольної перевірки ФОП
ОСОБА_1 відповідно до договору
суборенди №18935 З-02971 від 09.05.2013 р. було
встановлено відсутність за адресою
АДРЕСА_2, «ІНФОРМАЦІЯ_2» переданого в
оренду майна, а саме: дві парасолі ТМ
«Оболонь» 4x4 (інвентарні номери 966881,
966882) про, що складено акт перевірки від
26.08.2013 р. Від підпису зазначеного акту
ФОП ОСОБА_1 відмовилась.

Позивачем на адресу відповідача
направлено лист від 23.12.2013 р. за вих. №218
про розірвання договору суборенди №18935
З-02971 від 09.05.2013 р. з вимогою повернути 2
парасолі ТМ «Оболонь» вартістю 1 833,33
грн. без ПДВ кожна, на загальну суму
3666,66грн. без ПДВ. В разі неповернення
зазначеного майна відшкодувати
вартість майна з урахуванням ПДВ - 4
399,99 грн. (а.с. 13)

Факт направлення зазначеної
кореспонденції підтверджується
реєстром відправлення рекомендованих
листів з повідомленням від 26.12.2013 р.,
списком №1782 рекомендованих поштових
відправлень рекомендованого листа №
№259 від 26.12.2013 р. та фіскальним
чеком №6756 від 26.12.2013 р. (а.с. 14)

Відповідач зазначає, що лист з вимогою
про розірвання договору суборенди та
повернення вказаного майна, ним
отримано лише у квітні місяці 2014 р.
разом з копією позовної заяви.

Однак, відповідно до листа Запорізької
дирекції Українського державного
підприємства зв'язку «Укрпошта» від
27.05.2014 р. №26-13-154 проведеною перевіркою
встановлено, що рекомендований лист з
рекомендованим повідомленням №259
від 26.12.2013 р., прийнятий у відділенні
поштового зв'язку (ВПЗ) Запоріжжя 2, який
адресованій ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1,
надійшов до (ВПЗ) Запоріжжя 114 - 27.12.2013 р.
Цього ж дня вищезазначений
рекомендований лист доставлявся
листоношею за вказаною адресою, однак
через відсутність адресата вдома,
залишився не врученим. Через
закінчення терміну зберігання та
неявку адресата за одержанням листа,
зазначений лист було повернуто за
зворотною адресою 28.01.2014 р. та вручений
уповноваженій особі ТОВ «Запорізька
пивна компанія» Севрюк - 03.02.2014 р. (а.с. 46)

Таким чином, відповідач не отримав лист
від 23.12.2013 р. за вих. №218 ТОВ «Запорізька
пивна компанія» про розірвання
договору суборенди №18935 З-02971 від 09.05.2013
р. та вимогою повернути майно, у зв'язку
із неявкою його до поштового
відділення.

Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Суд зазначає, що договір суборенди №18935
З-02971 від 09.05.2013 р. є розірваним на
підставі п. 7.5. зазначеного договору,
правовідносини між сторонами
припинилися.

Однак, відповідачем не повернуто
позивачу 2 парасолі ТМ «Оболонь»
вартістю 4399,99 грн. з урахуванням ПДВ.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.
Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України
сторони застосовують заходи
досудового врегулювання
господарського спору за домовленістю
між собою.

Порядок досудового врегулювання
спорів визначається цим Кодексом, якщо
інший порядок не встановлено діючим на
території України законодавством, яке
регулює конкретний вид господарських
відносин.

Згідно рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2002 р. №15-рп/2002 (справа №
1-2/2002) право особи на звернення до суду
за вирішенням спору не може бути
обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист.

З огляду на викладене, посилання
відповідача на те, що позивачем було
порушено п.8.6 договору щодо порядку
досудового врегулювання спору і це є
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог, судом до уваги не
приймається.

Посилання відповідача на те, що ФОП
ОСОБА_1 позбавлена можливості належним
чином виконати умови договору у
зв'язку з викрадення майна
невстановленою особою, тобто шляхом
дії обставин непереборної сили, які не
залежали від відповідача, судом до
уваги не приймається, з огляду на
наступне.

В матеріалах справи міститься
повідомлення слідчого Жовтневого РВ
ГУМВС України в Запорізькій області
Балкового М.Л. про прийняття та
реєстрацію заяви ФОП ОСОБА_1 від 22.08.2013
р. про те, що 16.07.2013 р. невстановлена
особа шляхом вільного доступу на
території кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" за
адресою: АДРЕСА_2 шляхом вільного
доступу викрала два зонти. Зазначену
заяву прийнято та зареєстровано у
Єдиному реєстрі досудових
розслідувань, реєстраційний
№0002256. (а.с. 32)

Відповідно до п. 6.2. Договору у випадку
втрати (повного знищення) Суборендарем
майна (окрім випадків, що мають
підтвердження актами відповідних
органів і які виникли внаслідок дії
обставин непереборної сили) або
неповерненні майна у відповідності з п.
2.3. даного Договору, Суборендар
зобов'язаний відшкодувати Орендарю
(або за письмовою вимогою -
безпосередньо Власнику) вартість
майна, вказану в п. 1.2. даного договору
(або в Специфікації), із врахуванням
ПДВ, якщо інша сумі відшкодуванню не
буде додатково узгоджена між сторонами
та Власником.

Пунктом 6.10 договору передбачено, що
сторона не нестиме відповідальності за
порушення умов даного договору, якщо
порушення сталося не з її вини і якщо
сторона доведе, що нею було вжито всіх
необхідних заходів щодо належного
виконання умов даного договору.

Суд зазначає, що повідомлення слідчого
від 22.08.2013 р. підтверджує, що заяву ФОП
ОСОБА_1 про викрадення зонтів прийнято
та зареєстровано у Єдиному реєстрі
досудових розслідувань, однак
відповідачем не надано постанови про
відкриття кримінального провадження
за вказаним фактом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду належні та
допустимі докази в підтвердження, що
порушення сталося не з його вини і що
ним було вжито всіх необхідних заходів
щодо належного виконання умов
вказаного договору.

Крім цього, у фабулі, яка викладена у
Витягу з Єдиного реєстру досудових
розслідувань зазначено, що 16.07.2013 р.
невстановлена особа, знаходячись на
літньому майданчику кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом вільного доступу
таємно здійснила крадіжку двох зонтів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач не вжив належних заходів
щодо зберігання та забезпечення
охорони спірного майна, яке передане
йому в суборенду.

На підставі викладеного, вимоги
позивача про стягнення з відповідача
суми у розмірі 4399,99 грн. вартості
неповернутого майна (з урахуванням ПДВ)
є обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (69114, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_2) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запорізька пивна
компанія" (69002, Запорізька область,
м.Запоріжжя, вул. Героїв
Сталінграду/вул. Грязнова, 40/7, прим. 37,
р/р8001 в АТ «АБ ТАСкомбанк», м. Київ,
МФО 339500, ) вартість
неповернутого майна у розмірі 4 399
(чотири тисячі триста дев'яносто
дев'ять) грн. 99 коп., судовий збір у
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя
К.В.Проскуряков

Рішення господарського суду набирає
чинності протягом 10 днів із дня його
підписання.

Рішення оформлено у повному
обсязі та підписано 02.06.2014.