ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.
Справа № 914/68/14

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Гриців В.М.

Зварич О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління житлово-комунального
господарства і будівництва
Трускавецької міської ради від 07.04.2014
року

на рішення Господарського суду
Львівської області від 14.03.2014 року

у справі № 914/68/14

за позовом: Управління
житлово-комунального господарства і
будівництва Трускавецької міської
ради, м. Трускавець

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Трускавець

про спонукання до укладення договору,

за участю представників за первісним
позовом:

від позивача: ОСОБА_3 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 - підприємець

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 14.03.2014 року у
справі № 914/68/14 (суддя Березяк Н.Є.) у
задоволені позовних вимог Управління
житлово-комунального господарства і
будівництва Трускавецької міської
ради до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про спонукання до укладення
договору про пайову участь у створенні
і розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Трускавця - відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що на момент виникнення наміру
забудови земельної ділянки діяли
положення Закону України "Про
планування та забудову територій», які
не передбачали обов'язку брати участь
замовника будівництва у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури, а також
укладення договору про пайову участь.
Така норма Закону була прийнята на
підставі Закону України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо сприяння будівництву"№
509-УІ від 16.09.2008 року (набрав чинності
14.10.2008 року), який доповнив Закон
України "Про планування та забудову
територій» ст. 27-1, яка передбачала, що
замовник, який має намір здійснити
будівництво об'єкта містобудування у
населеному пункті, зобов'язаний взяти
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті. Договір про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до одержання дозволу на
виконання будівельних робіт (ч. 10 ст. 27-1
Закону).

Таким чином, на момент початку
виконання будівельних робіт та
отримання відповідних дозволів у
відповідача, не існувало його обов'язку
на укладення договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури, а отже, укладення
зазначеного договору є правом, а не
обов'язком відповідача з урахуванням
положень чинного законодавства, що
діяло на момент виникнення права на
забудову.

Окрім цього, місцевий господарський
суд у рішенні зазначив, що застосування
до спірних правовідносин положення
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (який набрав
чинності в березні 2011 року) з метою
укладення договору в редакції,
затвердженій рішенням Трускавецької
міської ради №176 від 26.07.2011 року є
необґрунтованим, оскільки наведений
Закон, на який посилається позивач, як
на обов'язок відповідача укласти
договір про пайову участь, не має
зворотної дії в часі і положення
зазначеного Закону не можуть
розповсюджуватися на ті
правовідносини, які існували до
набрання ним чинності.

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду, Управління
житлово-комунального господарства і
будівництва Трускавецької міської
ради подало апеляційну скаргу, в якій
просить рішення господарського суду
Львівської області від 14.03.2014 року
скасувати та прийняти нове, яким
задоволити позовні вимоги. Зокрема, в
апеляційній скарзі апелянт
покликається на те, що пунктом 7 рішення
Виконавчого комітету Трускавецької
міської ради № 8 від 26.01.2006 р. «Про
надання дозволу на будівництво» що є
складовою вихідних даних на
проектування об'єкта містобудування,
відповідача зобов'язано укласти з
позивачем договір про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Трускавець.

Так, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про
планування і забудову території» (у
редакції, чинній момент прийняття
вищезазначеного рішення) передбачено,
що вихідними даними можуть визначатися
також вимоги до пайової участі
замовників на розвиток інженерно-
транспортної та соціальної
інфраструктури населених пунктів.

Таким чином, апелянт вважає, що з огляду
на те, що вищезазначеними Законом та
рішенням відповідача зобов'язано
укласти з позивачем договір пайової
участі, висновок місцевого
господарського суду щодо відсутності у
відповідача на момент початку
виконання будівельних робіт та
отримання ним відповідних дозволів,
обов'язку укласти договір є
необґрунтованим і таким, що суперечить
законодавству.

Також, апелянт зазначає, що на момент
виникнення переддоговірного спору та
його вирішення в судовому порядку діяв
Закон України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а тому
посилання господарського суду при
вирішенні даного спору на положення
Закону України «Про планування і
забудову територій» є необґрунтованим.

Окрім цього, апелянт зазначає, що
положеннями Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено особливості укладення
договору про пайову участь у створенні
і розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, відповідно до яких на
відповідача покладено обов'язок подати
звернення щодо укладення договору про
пайову участь та документів, що
підтверджують вартість будівництва
(реконструкції) об'єкта містобудування
не пізніше ніж за 15 робочих днів до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію з тим, щоб протягом
зазначеного часу позивачем було
підготовлено необхідний розрахунок
розміру пайової участі та проект
договору про пайову участь, який
відповідач після ознайомлення
зобов'язаний підписати з дотриманням
вимоги щодо терміну - до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію.

Зважаючи на те, що відповідачем було
здійснено добудову банкетного залу
кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по вул. Мазепи, 23а у
м. Труекавець, забудова земельної
ділянки мала місце, що породжує у нього
обов'язок взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Трускавець та укласти з Управлінням
ЖКГіБ Трускавецької міської ради
договір про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Трускавець, проте відповідач ухилився
від виконання обов'язку, позивач
вважає, що порушене відповідачем право
підлягає захисту судом, а договір про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Трускавець має бути
укладений на підставі рішення суду.

При цьому, апелянт вважає, що ухилення
відповідачем від виконання обов'язку
укласти договір пайової участі до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію не може бути підставою
для відмови від його укладення, а для
господарського суду - підставою для
відмови в задоволенні позову.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу вимоги апеляційної скарги
заперечив, просить рішення
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.
Зокрема, відповідач в спростування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що рішення виконавчого комітету не є
складовою вихідних даних, а тому
твердження позивача щодо обов'язку
відповідача укласти спірний договір є
необґрунтованим та помилковим. Крім
того, позивач, знаючи про не укладення
спірної угоди у визначений строк,
жодних звернень чи будь-яких претензій
не скеровував відповідачу, хоча вправі
був вжити необхідних заходів на захист
свого цивільного права та інтересу.

Також, відповідач зазначає, що згідно
із ч. 2 ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту.

Пайова участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
полягає у перерахуванні замовником до
прийняття об'єкта в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

Договір про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію (ч. 9 ст. 40
Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, даний об'єкт прийнятий у
встановленому законом порядку в
експлуатацію, що підтверджується
зареєстрованою Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області 09 квітня 2013 року
декларацією про готовність об'єкта до
експлуатації, а тому звернення
позивача після прийняття об'єкту
будівництва в експлуатацію з
пропозицією укласти договір про пайову
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту, є безпідставним.

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши доводи та
заперечення представника позивача та
відповідача, апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до витягу з рішення
виконавчого комітету Трускавецької
міської ради Львівської області № 8 від
26.01.2006 року «Про надання дозволу на
будівництво» (а.с. 35) ПП ОСОБА_2 було
надано дозвіл на будівництво авто
мийки і добудову банкетного залу кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на орендованій
земельній ділянці комплексного
обслуговування автомобілів по АДРЕСА_1.
Одночасно, даним рішенням було
зобов'язано ПП ОСОБА_2 укласти з
управлінням житлово-комунального
господарства і будівництва угоду про
участь у соціально-економічному
розвитку міста.

14 квітня 2008 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Трускавець видано відповідачу Дозвіл
на виконання будівельних робіт № 9-НБ-7
(а.с. 69).

09.04.2013 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Львівській області зареєстровано за №
ЛФ 98 та видано відповідачу
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації (а.с. 45).

Як зазначає позивач, 08.10.2013 року він
звернувся до відповідача з письмовою
пропозицією № 394 (а.с. 9) про укладення
договору про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Трускавець.

Однак, відповідач залишив поза увагою
вказаний лист про укладення договору
про пайову участь замовників
будівництва у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста, в зв'язку з чим
позивач і звернувся до суду з позовом
про укладення такого договору.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського
кодексу України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

Виходячи із вищезазначеного,
спонукання до укладення договору
можливе лише тоді, коли хоча б одна із
сторін є зобов'язаною укласти договір
через пряму вказівку закону або на
підставі обов'язкового для виконання
акта планування, у тому числі
державного замовлення, яке видано
компетентним органом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, в обґрунтування заявлених
позовних вимог, посилається на
обов'язковість укладення договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури на підставі ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та рішення
Трускавецької міської ради №176 від
26.07.2011 року, яким затверджено типову
форму договору та встановлено порядок
залучення та встановлення розміру
пайової участі.

У відповідності до частини 2 статті 40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року № 3038-VI (із змінами і доповненнями)
(норми якого діють на час виникнення
спору, подання позову та його розгляду
у даній справі) замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту.

Частиною 9 статті 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(яка набула чинності з 01 січня 2013р. у
відповідності до Прикінцевих
положення Закону) визначено, що договір
про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з матеріалів
справи, закінчений будівництвом об'єкт
відповідача (будівництво автомийки і
добудова банкетного залу кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» на орендованій
земельній ділянці комплексного
обслуговування автомобілів по АДРЕСА_1)
було прийнято в експлуатацію, про що
видано Декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації від 09.04.2013 року
(а.с. 45).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що укладення спірного договору
про пайову участь у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Трускавця, в
редакції, запропонованій позивачем,
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію є безпідставним та
суперечить вимогам ч. 9 ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», у зв'язку з
чим місцевим господарським судом
зроблено обґрунтований висновок, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Окрім цього, як вірно зазначив місцевий
господарський суд, дозвіл на виконання
будівельних робіт № 9-НБ-7 виданий
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Трускавця 18.04.2007 року. На момент
виникнення наміру забудови земельної
ділянки діяли положення Закону України
"Про планування та забудову територій",
який лише у 2008 році був доповнений ст..
27-1 Закону (з 14.10.2008 року набрала
чинності) стосовно пайової участі
замовника у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури.

Частиною 10 ст. 27-1 Закону України "Про
планування та забудову територій"
передбачено, що договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до одержання дозволу на
виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене, на момент
початку виконання відповідачем
будівельних робіт та отримання
відповідних дозволів не існувало його
обов'язку на укладення договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури, а отже, укладення
зазначеного договору є правом, а не
обов'язком відповідача з урахуванням
положень чинного законодавства, що
діяло на момент виникнення права на
забудову.

Щодо покликання апелянта на те, що
обов'язок відповідача на укладення
договору про пайову участь у створенні
і розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Трускавець випливає із п. 7 рішення
Виконавчого комітету Трускавецької
міської ради № 8 від 26.01.2006 р. «Про
надання дозволу на будівництво» що є
складовою вихідних даних на
проектування об'єкта містобудування,
оскільки даним пунктом відповідача
зобов'язано укласти з позивачем
договір, колегія суддів такі доводи до
уваги не приймає, оскільки позивач у
позовній заяві не обґрунтовував свої
доводи з посиланням на п. 7 рішення
Виконавчого комітету Трускавецької
міської ради № 8 від 26.01.2006 р.. Окрім
цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що на момент
прийняття виконавчим комітетом
Трускавецької міської ради рішення № 8
від 26.01.2006 р., Закон України "Про
планування та забудову територій" (який
діяв на момент прийняття
вищенаведеного рішення) не містив
обов'язку щодо укладення договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23 березня 2012 року № 6 «Про судове
рішення», рішення з господарського
спору повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.
Твердження апелянта про порушення і
неправильне застосування місцевим
господарським судом норм
законодавства при прийнятті постанови
не знайшли свого підтвердження, в
зв'язку з чим підстав для скасування
законного та обґрунтованого рішення,
колегія суддів не вбачає. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків викладених у рішенні
місцевого господарського суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського
Львівської області від 14.03.2014 року у
даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу Управління
житлово-комунального господарства і
будівництва Трускавецької міської
ради - без задоволення.

2. Постанова набирає
законної сили з дня її прийняття і може
бути оскаржена до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК
України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Гриців В.М.

суддя
Зварич О.В.