ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 червня 2014 року Справа № 914/2784/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О.
Кролевець О.А. Попікової
О.В.розглянувши касаційну скаргу
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиціїна рішення
господарського суду Львівської
області від 10.09.2013 р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. у
справі № 914/2784/13
господарського суду
Львівської областіза
позовомДержавного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця"до1. Головного
управління Державної казначейської
служби України у Львівській області, 2.
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиціїза участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Підрозділу
примусового виконання рішень Відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Вищого господарського суду
України від 10.04.2014 р. касаційну скаргу
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на рішення
господарського суду Львівської
області від 10.09.2013 р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. у
даній справі повернуто скаржнику на
підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України у
зв'язку з тим, що скаржником не було
надано доказів надіслання копії
касаційної скарги третій особі по
справі та доказів сплати судового
збору.

Згідно з ч. 3 ст. 1113 ГПК України після
усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї
статті, касаційна скарга може бути
подана повторно.

Скаржником повторно подано касаційну
скаргу на рішення господарського суду
Львівської області від 10.09.2013 р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. у
даній справі. При повторному зверненні
з касаційною скаргою Галицьким
відділом Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на рішення господарського суду
Львівської області від 10.09.2013 р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. у
справі № 914/2784/13 заявлено клопотання
про відновлення процесуального строку.
Скаржником не зазначено жодних
мотивів, з яких він просить відновити
пропущений процесуальний строк.

Повторне подання касаційної скарги в
порядку ч. 3 ст. 1113 ГПК України вимагає
від скаржника дотримання загального
порядку касаційного оскарження. Так
само і клопотання про поновлення
строків касаційного оскарження
розглядається в загальному порядку ст.
53 ГПК України, тобто на предмет
поважності причин пропуску
зазначеного строку.

Втім, колегія суддів звертає увагу на
те, що, виходячи із змісту ст. 53 ГПК
України, поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій. Причини пропуску
скаржником процесуального строку не
можуть вважатись поважними в розумінні
наведеної норми, оскільки стали
наслідком порушення саме скаржником
норм Господарського процесуального
кодексу України, дотримання яких є
обов'язковим для всіх учасників
господарського процесу і залежить
виключно від добросовісності
скаржника.

З клопотання Галицького відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції не вбачається існування
перешкод для підготовки належно
оформленої касаційної скарги, які б
об'єктивно перешкоджали скаржнику
реалізувати своє право на подання
касаційної скарги протягом
законодавчо встановленого терміну.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
поданого клопотання в порядку ст. 53 ГПК
України.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються,
зокрема, докази надсилання касаційної
скарги сторонам.

Виходячи зі змісту наведеної норми,
особа, яка оскаржує судове рішення,
повинна надавати суду прямий доказ,
який однозначно свідчив би про
повідомлення сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку (оригінал касового
чека, розрахункової квитанції тощо),
може вважатися належним доказом
надсилання іншій стороні у справі
копії касаційної скарги і доданих до
неї документів (абзац 3 пункту 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
р. № 11 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII-1
Господарського процесуального кодексу
України").

Враховуючи викладене, надані
скаржником ксерокопії фіскального
чеку № 0365, реєстру рекомендованої
кореспонденції та списку згрупованих
відправлень рекомендованих листів № 569
від 30.04.2014 р. не можуть вважатись
належними доказами надсилання копії
касаційної скарги іншим учасникам
судового процесу в розумінні ч. 2 ст. 36
ГПК України.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються
докази сплати судового збору.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" визначено, що
за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 2%
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати, а
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати станом на
1 січня календарного року. При поданні
касаційної скарги на рішення суду
судовий збір справляється у розмірі 70%
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50%
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Відповідно до листа Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від
07.02.2012 р. реквізити для сплати судового
збору за подання касаційної скарги до
Вищого господарського суду України є
наступними:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030004,
символ звітності банку 254.

Втім, згідно з доданим до касаційної
скарги платіжним дорученням № 1129 від
21.03.2014 р. сплачений Галицьким
відділом Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції судовий збір у розмірі 1 204,35
грн. перерахований за неналежними
реквізитами, а саме у вищезазначеному
платіжному дорученні невірно вказано
рахунок отримувача.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 111, п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст.
1113 ГПК України, Вищий господарський суд
України

у х в а л и в:

1. Відмовити Галицькому відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції у задоволенні клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку для подачі
касаційної скарги на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. у
справі № 914/2784/13.

2. Повернути касаційну скаргу
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції рішення
господарського суду Львівської
області від 10.09.2013 р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 р. у
справі № 914/2784/13 із доданими
матеріалами скаржнику.

Головуючий суддяО. Євсіков СуддіО.
Кролевець О. Попікова