ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 червня 2014 р. Справа №
903/380/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія", м.
Луцьк

про стягнення 1147601,55грн.

Суддя Слободян П. Р.

Секретар судового засідання Коваль О.М.

Представники сторін:

від позивача: Мацегорін А. О. -
представник(довіреність у справі).

від відповідача: Пасічник О. О. -
представник(довіреність у справі)

Суть спору: позивач - дочірня компанія
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ
звернувся в господарський суд з
позовною заявою до відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія",м.
Луцьк в якій просить стягнути
1147601,55грн., з яких: 938696,32 грн. - 3% річних за
несвоєчасні розрахунки, 177 375, 10 грн.
-інфляції, 4 949, 01 грн. - інфляції
стосовно пені, 26 581, 12 грн. -3% річних
стосовно пені.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі, оскільки, послуги про надання
природного газу відповідно до умов
договору № 06/10-2658 ТЕ-2 від 20 грудня 2010
року виконав, проте відповідних
розрахунків не здійснив.

Представник відповідача Пасічник О.О. в
судовому засіданні позов заперечив, в
частині нарахування інфляційних та 3-ох
% річних за несвоєчасні розрахунки
стосовно пені, вважає, що розрахуноки
здійснено не вірно, однак
контр-розрахунку та доказів в
обґрунтування заперечень не надав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін , господарський суд, в с т а н о в
и в:

20 грудня 2010 року між дочірньою
компанією «Газ України» національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія» був
укладений договір № 06/10-2658 ТЕ-2 про
закупівлю природного газу за державні
кошти (далі - договір), згідно з цим
договором позивач зобов'язується
передати відповідачу протягом
січня-вересня 2011 року природний газ, а
відповідач повинен прийняти та
здійснити розрахунки за поставлений
природний газ.

За умовами даного договору (п. 1.1)
постачальник зобов'язався поставити
покупцеві імпортований природний газ,
а покупець - прийняти і оплатити його в
обсязі, зазначеному у п. 1.2 договору.
Поставлений постачальником газ
використовується покупцем виключно
для вироблення теплової енергії для
потреб установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання.

По пункту 1.2 постачальник передає
покупцю в період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р.
природний газ з урахуванням вартості
його транспортування в обсязі до 37761,0
тис. куб. м.

Факт поставки природного газу
відповідачу по договору січня - вересня
2011 року на загальну суму 25 624 238.47 грн.,
підтверджено актами прийому-передачі
природного газу від:

31.01.2011 року на суму - 6 844 313, 00 грн.;

28.02.2011 року на суму-6 752 510,59 грн.;

31.03.2011 року на суму-5 787 729,70 грн.;

30.04.2011року на суму-2 908 627,39 грн.;

31.05.2011 року на суму-1 448 966.26 грн.;

30.06 2011 року на суму-526 086,31 грн.;

31.08.2011 року на суму403 927,48 грн.;

30.09.2011 року на суму-952 077,74 грн.

Згідно п. 4.1 розрахунки проводяться
шляхом поетапної оплати у такому
прядку:

- перша оплата в розмірі 34 відсотки від
вартості запропонованих, місячних
обсягів постачання газу проводяться не
пізніше 10 числа місяця поставки;

- подальші оплати проводяться
плановими платежами по 33 відсотки від
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу до 20 та 30 (31)
числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 10 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Водночас, відповідачем оплата
природного газу не проведена, в
результаті чого на момент звернення до
суду заборгованість складає 494900,75грн.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 05.03.2012 року у
справі №5004/25898/11 з відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія» на
користь дочірньої компанії " Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
стягнуто 14412234,27грн. з них 13644238,47грн.
заборгованості, 494900,75грн. пені, 10579,87грн.
інфляційних втрат, 262515,18грн. - 3% річних,
за період з 26.06.2011р. по 26.12.2011р.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність про порушення
грошових зобов'язань» за відсутності
інших підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом, в
тому числі й грошове, припиняється його
виконанням, проведеним належним
чином(ст. 599 ЦК України). Саме лише
прийняття господарським судом рішення
про задоволення вимог кредитора, якщо
таке рішення не виконане в
установленому законом порядку, не
припиняє зобов'язальних відносин
сторін і не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобовязаннята не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених частиною 2 статті 625 ЦК
України сум.

Рішення господарського суду
Волинської області від 05.03.2012 року у
справі №5004/25898/11 про стягнення з
боржника коштів фактично не виконано,
кредитор вправі вимагати стягнення з
нього в судовому порядку сум
інфляційних нарахувань та відсотків
річних аж до повного виконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до розрахунків позивача,
зазначеного в позовній заяві,
інфляційні нарахування від основного
боргу - 177375,10грн. (за період з грудня 2011
року по лютий 2014 року), 3% річних від
основного боргу - 938696,32грн. (за період з
27.12.2011р. по 14.04.2014р.), інфляційні
нарахування від пені - 4949,01грн. (за
період з грудня 2011 року по лютий 2014
року), 3% річних від пені - 26581,12грн. (за
період з 28.06.2012р. по 14.04.2014р.) Дані
розрахунки перевірено судом, визнано
правомірним і такими, що підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З врахуванням зазначеного вище, суд
дійшов висновку, що відповідачем у
справі не доведено належним чином та не
представлено відповідних доказів в
підтвердження обставин, що стали
підставою для заперечень, а, отже позов
є обґрунтованим і таким, що підлягає до
задоволення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю.

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача витрати по сплаті судового
збору, слід віднести за рахунок
відповідачів пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст. 599,ч.2 ст. 625, Цивільного
кодексу України, ст.ст. 32, 33. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Східноєвропейська
теплоелектрогенеруюча компанія" (43023, м.
Луцьк, вул. Карбишева, 2, )
на користь Дочірньої компанії " Газ
України" НАК "Нафтогаз України" (04116, м.
Київ, вул. Шолуденка,1, )
938696,32грн. - 3 % річних за несвоєчасні
розрахунки, 177375,10грн. - інфляції за
несвоєчасні розрахунки, 4949,01грн -
інфляції стосовно пені, 26581,12грн. - 3 %
річних стосовно пені, а також 22953,00грн. -
витрат по судовому зборі.

Повний текст рішення

складено 10.06.14

Суддя
П. Р. Слободян