м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23572/13 19.05.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДАКС"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПЛЕКТСОЮЗ"

про стягнення 855.751,45 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Графінчук С.С. - за
довіреністю від 15.05.2014 № б/н;

відповідача: Висторобець В.О. - за
довіреністю від 11.11.2013 № б/н.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "БУДАКС" звернулося
до Господарського суду міста Києва із
позовною заявою від 04.12.2013 № б/н до
товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПЛЕКТСОЮЗ" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 855.751,45 грн.

Суть спору: позовні вимоги мотивовані
тим, що позивач на підставі укладеного
між сторонами спору договору поставки
від 11.06.2013 № 36 перерахував на користь
відповідача грошові кошти в сумі 830.318,68
грн в якості попередньої оплати товару,
з яких: 500.000,00 грн складає 30 % вартості
товару і 330.318,68 грн - 20 %. Відповідно до
умов договору поставки, товар має бути
поставлений протягом 70 календарних
днів з моменту оплати позивачем 30 %
вартості товару. Тридцять відсотків
вартості товару позивач сплатив
відповідачеві 26 червня 2013, а тому товар
мав бути поставлений останнім 04
вересня 2013 року. Проте, товар
відповідачем у передбачений договором
термін поставлений не був. Наведена
обставина призвела до втрати у
позивача інтересу до виконання
відповідачем його зобов'язання за
договором від 11.06.2013 № 36, яке полягає у
поставці товару, та звернення до
господарського суду за захистом свого
порушеного права шляхом стягнення з
відповідача суми попередньої оплати в
розмірі 830.318,68 грн. Також, з огляду на те,
що відповідачем порушено зобов'язання
за договором від 11.06.2013 № 36, позивачем
заявлено позовну вимогу про стягнення
з відповідача неустойки у вигляді пені,
сума якої складає 25.432,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 прийнято позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДАКС" до розгляду
та порушено провадження у справі №
910/23572/13.

Відповідач скориставшись правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю, з урахуванням такого.

Як вказує відповідач, твердження
позивача про те, що товар мав бути
поставлений протягом 70 календарних
днів після здійснення позивачем
передоплати товару в розмірі 30 % його
вартості не відповідають дійсності,
оскільки за умовами договору від 11.06.2013
№ 36 відвантаження товару позивачеві
мало бути здійснено після оплати
останнім решти 50 % вартості товару,
тобто після оплати 100 % вартості товару.

Відповідно до тверджень відповідача,
останній з метою виконання договору
від 11.06.2013 № 36 уклав із третьою
особою-виробником товару контракт, на
підставі якого відповідач замовив у
третьої особи товар, який є предметом
договору від 11.06.2013 № 36, і здійснив 50 %
попередньої оплати.

01 жовтня 2013 року відповідачеві
надійшов лист позивача № 65, згідно із
яким останній просив повідомити його
про дату поставки товару, на що
відповідач своїм листом від 02.10.2013 №
038/13 повідомив позивача про те, що
поставка товару планується на 01.11.2013.

09 жовтня 2013 відповідач отримав від
виробника товару підтвердження про те,
що товар виготовлений та направлений
до місця доставки.

07 листопада 2013 року товар прибув до
місця доставки - Іллічівський морський
торговельний порт.

Відповідач стверджує, що 03.12.2013
надіслав позивачеві телеграму із
вимогою сплатити решту 50 % вартості
товару, проте, вказана вимога залишена
відповідачем без виконання.

З урахуванням наведеного вище,
відповідач вважає, що поставка товару
не відбулася з вини позивача, який в
односторонньому порядку відмовився
від виконання своїх грошових
зобов'язань.

Позивач із запереченнями відповідача,
викладених у відзиві не погодився, на
надав додаткові пояснення по суті
спору від 10.02.2014 та докази, з яких
вбачається, що товар в термін
обумовлений сторонами спору в договорі
від 11.06.2013 № 36 поставлений не був, також
відповідач був обізнаний про те, що
товар надійшов на адресу
вантажоотримувача (морський
торговельний порт) - відповідача 07.11.2013,
проте, останній товар не отримав, на
свій склад не доставив і, відповідно,
позивачеві не відвантажив. Відносно
сплати останніх 50 % вартості товару,
позивач зазначив, що останній мав
інформацію про скрутне фінансове
становище відповідача, про що свідчить
господарська справа № 910/19555/13 про
стягнення з відповідача на користь
третьої особи заборгованості, а також
про відсутність товару в Україні, і з
урахуванням наведених обставин
позивач не мав підстав здійснювати на
користь відповідача повну оплату
товару.

Також позивач зазначив, що вимога
відповідача про здійснення позивачем
повної оплати товару є безпідставною,
оскільки 08.01.2014 товару у морському
торговельному порту вже не було, товар
було видано новому вантажоотримувачу -
компанії "ALIRA GARANT" LTD.

Відповідач, у свою чергу, із наведеними
вище твердженнями позивача не
погодився та зазначив, що станом на
17.03.2014 відсутні судові рішення, які
набрали законної сили, про стягнення з
відповідача грошових коштів. Відносно
безпідставності вимог про виконання
позивачем грошових зобов'язань,
відповідач зазначив, що станом на
момент звернення позивача до
господарського суду, відповідач
виконав взяті на себе зобов'язання за
договором від 11.06.2013 № 36 в повному
обсязі. Крім того, відповідач зі свого
боку має можливість виконати свої
зобов'язання за договором і в цей час.

Також відповідач стосовно вивезення
товару із морського торговельного
порту компанією "ALIRA GARANT" LTD зазначив, що
відповідачеві достовірно відомо, що
вказана компанія належить
співвласникам позивача. Товар, який
ввезено на територію України, має
логотип Panabond A2 і право на використання
цього знаку має виключно відповідач.
Відповідачеві також відомо, що товар
був використаний на будівництві
позивача. Виходячи з наведеного,
відповідач вважає, що позивачем та
компанією "ALIRA GARANT" LTD порушені права
інтелектуальної власності.

Крім того, відповідач зазначив таке. За
інформацією відповідача, отриманої від
його контрагента, який є виробником
товару за контрактом, компанією "ALIRA
GARANT" LTD було перераховано на рахунок
вказаного контрагента різницю
вартості товару, яка була неоплачена
саме відповідачем.

Позивач із наведеними вище
твердженнями відповідача не погодився
з таких підстав. По-перше, за умовами
договору поставки від 11.06.2013 № 36 товар
мав бути поставлений 04.09.2013, проте, в
обумовлений договором від 11.06.2013 № 36
термін відповідач товар не поставив.
Відповідач повідомив позивача листом
від 02.10.2013 № 038/13, що поставка планується
01.11.2013. Виходячи з наведеного, позивач
вважає, що відповідач цим листом визнав
порушення ним умов договору поставки.
Як вказує позивач, вказана умова є
суттєвою та критичною у зв'язку із
виконанням графіку будівництва.
По-друге, між позивачем та компанією
"ALIRA GARANT" LTD немає ніякого зв'язку.
Позивач із компанією "ALIRA GARANT" LTD
договорів не укладав. Позивач був
змушений придбати товар у товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛЮТАЛ", що
підтверджується договором поставки
від 10.12.2013 № 35/1-13.

Позивачем в судовому засіданні 10.02.2014
заявлялося клопотання про
витребування додаткових доказів.
Вказане клопотання судом відхилено.

В судовому засіданні 26 травня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін даної справи по
суті спору та дослідивши наявні у
матеріалах даної справи докази,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "БУДАКС", як покупцем,
(далі - позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"КОМПЛЕКТСОЮЗ", як продавцем, (далі -
відповідач) укладено договір поставки
від 11.06.2013 № 36 (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору
відповідач зобов'язується передати у
встановлені Договором строки у
власність позивача алюмінієвий
композитний матеріал Panabond A2 (далі -
товар), повне найменування, асортимент,
ціна, одиниця виміру, кількість і
строки поставки якого вказуються у
Договорі та/або у відповідних додатках,
що є невід'ємною частиною Договору, а
позивач зобов'язується у встановлені
Договором строки прийняти та оплатити
товар (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.2.2 Договору умовна одиниця
буде розраховуватися позивачем
самостійно у гривневому еквіваленті на
день здійснення платежів згідно курсу
придбання долару США в ПАТ
"УКРГАЗПРОМБАНК", встановленого на день
здійснення оплати.

Вартість товару складає 1.651.593,38 грн, що
еквівалентно 202.401,15 доларів США, станом
на день підписання Договору. Сторони
домовилися, що вартість товару буде
розраховуватися відповідно до п. 2.2.2
Договору (п. 2.5.1 Договору).

Відповідно до п. 6.2 Договору, відповідач
за недопоставку чи за прострочення
строків поставки товару до фактичного
виконання зобов'язань, сплачує
позивачеві неустойку в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України від
вартості товару, який повинен бути
поставлений, за кожен день
прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), які повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору (ст. 526
Цивільного кодексу України), а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин,
останні є відносинами з поставки
товару, відтак, права і обов'язки сторін
визначаються, у тому числі, положеннями
глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

У пункті 2.6 Договору визначений порядок
оплати, який складається з ІІІ етапів:

1) протягом 10 банківських днів, після
підписання Договору позивач здійснює
передоплату в розмірі 30 % від загальної
вартості товару (підпункт 2.5.1 Таблиця №
2) на поточний рахунок відповідача
згідно Договору (п. 2.6.1 Договору);

2) наступні 20 % від загальної вартості
товару (підпункт 2.5.1 Таблиця № 2)позивач
вносить на поточний рахунок
відповідача через 15 банківських днів
після передоплати перших 30 % від
загальної вартості товару (п. 2.6.2
Договору);

3) останні 50 % вартості товару,
визначеної у Таблиці № 2 (підпункт 2.5.1
Договору), сплачуються позивачем за 10
календарних днів до надходження партії
товару на склад відповідача в місто
Київ, про що відповідач інформує
позивача у письмові формі (п. 2.6.4
Договору).

Як визначено у п. 2.6.3 Договору, датою
здійснення оплати вважається дата
отримання коштів на банківський
рахунок відповідача.

Після отримання 100 % оплати, товар
(матеріал) відвантажується в повному
обсязі, силами позивача у строки,
вказані у Договорі та/або в додатках,
крім випадків передбачених п. 2.8
Договору, у якому визначено, що
відповідач має право затримати
поставку замовленого товару в разі
невиконання позивачем своїх грошових
зобов'язань за Договором на строк
виконання позивачем своїх зобов'язань,
передбачених Договором. При цьому
відповідач не буде нести матеріальної
відповідальності за порушення строків,
передбачених Договором (п. 2.8 Договору).

Виходячи з умов, визначених в Таблиці №
2, яка наведена у п. 2.5.1 Договору, (далі -
Таблиця № 2) поставка товару
здійснюється в такий термін - 70
календарних днів після здійснення 30 %
передоплати, враховуючи вимоги,
встановлені підпунктами 2.6.2, 2.6.4
Договору.

Поставка кожної партії товару
здійснюється шляхом доставки товару
силами та за рахунок відповідача.
Місцем передачі товару від відповідача
до позивача є склад відповідача (м.
Київ, вул. Берковецька, 6-А).
Відвантаження товару позивачеві
виконується відповідачем після
отримання 100 відсотків оплати за товар
у строки, вказані у підпункті 2.5.1
Договору (Таблиця № 2) (п. 3.1 Договору).

Виходячи з умов, встановлених
сторонами в Таблиці № 2, товар має бути
поставлений відповідачем у
сімдесятиденний термін з дати
здійснення позивачем 30 % вартості
товару. При цьому, з огляду на умови,
передбачені підпунктом 2.6.4 Договору,
позивач зобов'язаний здійснити ІІІ
етап оплати товару, перерахувати на
поточний рахунок відповідача грошові
кошти в розмірі 50 % від вартості товару,
за десять днів до його надходження на
склад відповідача, про що останній
повинен проінформувати позивача
письмово, і ці дії повинні бути
здійснені сторонами Договору до
настання останніх десяти днів до
поставки товару в межах
сімдесятиденного терміну, тобто в
межах шістдесяти календарних днів з
моменту здійснення позивачем оплати 30 %
вартості товару.

Так, на виконання взятих на себе
грошових зобов'язань за Договором, 13
червня 2013 року платіжним дорученням №
210 позивач виконав І етап оплати товару,
передбаченого підпунктом 2.6.1 Договору,
перерахувавши на поточний рахунок
відповідача грошові кошти в сумі 500.000,00
грн, тобто позивачем сплачено 30 % від
загальної вартості товару.

26 червня 2013 року позивачем виконано ІІ
етап оплати товару, визначеного
підпунктом 2.6.2 Договору, позивачем
платіжним дорученням № 260 перераховано
на поточний рахунок відповідача
грошові кошти в сумі 330.318,68 грн, що
складає 20 % від загальної вартості
товару.

За умовами підпункту 2.6.4 Договору,
відповідач має повідомити позивача про
надходження товару в строк до 11 серпня
2013, тобто за 10 календарних днів до
надходження товару на склад
відповідача, а позивач, у свою чергу,
після отримання вказаної інформації в
такий же строк зобов'язаний здійснити
на користь відповідача останню оплату
в розмірі 50 % вартості товару.

Беручи до уваги дату, коли позивачем
здійснено оплату 30 % вартості товару
(платіжне доручення від 13.06.2013 № 210 на
суму 500.000,00 грн), та умови, визначені у
Таблиці № 2, і в розумінні п. 3.1 Договору,
товар має бути відвантажений
позивачеві зі складу відповідача в
строк до 21 серпня 2013 року, включно, при
цьому, за умовами додержання з боку
позивача вимог, визначених 2.6.2, 2.6.4
Договору.

З огляду на зазначені вище
розрахункові документи, які наявні в
матеріалах справи, позивачем виконані
умови, які визначені підпунктами 2.6.1 і
2.6.2 Договору, повністю, останнім
сплачено на користь відповідача 50 %
вартості товару в розмірі 830.318,68 грн.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем зобов'язання за
Договором, яке полягає у поставці
позивачеві товару в термін, визначений
в Таблиці № 2, яка наведена в п. 2.5.1
Договору. Відповідачем не було
повідомлено позивача за 10 календарних
днів до надходження товару на склад
відповідача, в межах сімдесятиденного
терміну, товар в передбачений
Договором термін поставлений
позивачеві не був. Наведена обставина
призвела до втрати у позивача інтересу
до виконання відповідачем його
зобов'язання за Договором та звернення
до господарського суду за захистом
свого порушеного права шляхом
стягнення з відповідача суми
попередньої оплати, яка становить
830.318,68 грн.

Також, враховуючи, що відповідачем
порушені правила здійснення
господарської діяльності, позивачем
заявлена позовна вимога про
застосування до відповідача санкції у
вигляді пені, сума якої складає 25.432,77
грн.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДАКС" підлягає
задоволенню частково, з урахуванням
такого.

Відповідач, з метою виконання свого
зобов'язання за Договором, уклав із
компанією Shanghai alumental decorative material Co., Ltd
(далі - продавець) Контракт від 04.03.2013 №
01-13-А, за умовами якого остання
поставляє, а відповідач купує товари
виробника, згідно специфікацій, які є
невід'ємною частиною контракту.

Товар, передбачений інвойсами від
14.06.2013 № SHALMTACP130614, відправлено
продавцем відповідачеві, як
вантажоотримувачу, 09 жовтня 2013 року, що
підтверджується коносаментами від
09.10.2013 № SHAILK011886 і № SHAILK011887. Місцем
призначення вантажу за вказаними
коносаментами є Іллічівський морський
торговельний порт.

Позивач звернувся до відповідача із
листом від 01.10.2013 № 65, згідно із яким
просив повідомити про дату поставки
товару, який є предметом Договору, на що
відповідач, у свою чергу, листом 02.10.2013
№ 038/13 відповів, що поставка товару
планується на 01 листопада 2013 року.

Компанія "ЧАЙНА ШИППІНГ (УКРАЇНА)
ЕЙДЖЕНСІ", як представництво компанії
China Shipping Containers Lines, яке є перевізником
вантажу, (далі - перевізник) повторно
повідомило відповідача листами від
19.12.2013 із вихідним № 266 і № 227 про те, що
вантаж згідно коносаментів від 09.10.2013 №
SHAILK011886 і № SHAILK011887 прибув до місця
призначення - Іллічівського морського
торговельного порту 07 листопада 2013
року. Водночас вказаними листами
перевізник просив відповідача у строк
до 27 грудня 2013 року направити на його
адресу всі необхідні для вивезення
контейнерів документи або офіційне
відмовлення від вантажу. Також, згідно
вказаних листів, перевізник повідомив
відповідача про те, що у разі ненадання
документів або офіційної відповіді на
вказані листи у вказаний строк, вантаж
буде вилучений та реалізований у
відповідності до п. 6 положень, умов
коносаментів та чинного законодавства
України.

У зв'язку із тим, що відповідачем, у
встановлений перевізником строк, не
виконано вимог останнього, 27 грудня 2013
року коносаменти від 09.10.2013 № SHAILK011886 і
№ SHAILK011887 були відкориговані
Іллічівським морським торговельним
портом і вантаж за вказаними
документами був виданий новому
отримувачу - компанії "ALIRA GARANT" LTD. Вантаж
був вивезений з порту вказаною
компанією 09 січня 2014 року. Наведена
обставина підтверджується наявними в
матеріалах справи документами, а саме:
листом перевізника від 05.02.2014 № 17,
відкоригованими коносаментами
(засвідчені копії) та міжнародною
товарно-транспортною накладною (CMR) від
09.01.2014 № 0901 (засвідчена копія).

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Таким чином, наведені вище обставини
свідчать про те, що, по-перше,
відповідач за 10 календарних днів до
закінчення сімдесятиденного терміну
поставки позивача про надходження
товару на склад відповідача не
повідомив, внаслідок чого позивач не
виконав свої грошові зобов'язання, які
передбачені підпунктом 2.6.4 Договору,
оскільки виконання цього обов'язку
поставлено в залежність від
повідомлення відповідачем про
надходження товару; по-друге, товар у
період з 12.08.2013 по 21.08.2013 (останні 10 днів
до закінчення сімдесятиденного
терміну поставки), на складі
відповідача був відсутній, оскільки
згідно коносаментів від 09.10.2013 № SHAILK011886
і № SHAILK011887, товар був направлений на
адресу призначення - Іллічівський
морський торговельний порт 09 жовтня 2013
року; по-третє, навіть після того, як
відповідач був повідомлений
перевізником про надходження товару на
адресу призначення, відповідач не
отримав вантаж та не доставив його на
свій склад, як того вимагає умова,
встановлена п. 3.1 Договору (поставка
кожної партії товару здійснюється
шляхом доставки товару силами та за
рахунок продавця - відповідача). При
цьому суд відзначає, що за умовами
підпункту 2.6.5 і п. 3.1 Договору, виконання
позивачем стовідсоткової оплати
товару не залежить від отримання
відповідачем вантажу в місці до якого
надійшов вантаж (морський торговельний
порт); по-четверте, у зв'язку із
невиконанням відповідачем вимог
перевізника, поставлений вантаж за
коносаментами від 09.10.2013 № SHAILK011886 і №
SHAILK011887 був виданий третій особі.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України унормовано,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК
України).

За приписом ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо
внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України
якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Підсумовуючи сукупність наведених
вище фактичних обставин, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача суми
попередньої оплати товару в розмірі
830.318,68 грн є правомірною, оскільки товар
у встановлений Договором термін
поставлений відповідачем не був, що
призвело до втрати інтересу позивача
до виконання відповідачем його
зобов'язання.

Відносно позовної вимоги про
застосування до відповідача неустойки
у вигляді пені, що складає 25.432,77 грн, суд
зазначає, що вказана вимога
залишається судом без розгляду в
порядку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки позивачем не надано
суду розрахунку неустойки із
зазначенням у ньому, в тому числі,
періоду, за який нарахована пеня.

Враховуючи, що позов товариства з
обмеженою відповідальністю "БУДАКС"
підлягає задоволенню частково, то
згідно ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
господарські витрати покладаються на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, п. 5 ч. 1
ст. 81, та статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДАКС" задовольнити
частково.

2. Позовну вимогу у справі № 910/23572/13 в
частині стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю
"КОМПЛЕКТСОЮЗ" пені в сумі 25.432,77 грн
залишити без розгляду.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "КОМПЛЕКТСОЮЗ" (03028, м.
Київ, вул. Велика Китаївська, буд. 10-А,
офіс 201; ідентифікаційний код 38516262, з
будь-якого його рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "БУДАКС"
(04201, м. Київ, вул. Кондратюка, буд. 1;
ідентифікаційний код 38511196, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) заборгованість в сумі 830.318,68
(вісімсот тридцять тисяч триста
вісімнадцять) грн 68 коп.; витрати по
сплаті судового збору в сумі 16.606,37
(шістнадцять тисяч шістсот шість) грн 37
коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26 травня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац