номер провадження справи 14/30/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014
Справа № 908/1028/14

Суддя господарського суду
Запорізької області Сушко Л.М.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Міського комунального
підприємства «ОСНОВАНІЄ» (адреса - 69095,
м. Запоріжжя, вул. Українська, 29а)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Караван» (юридична
адреса - 72350, смт. Мирне, Мелітопольський
район, Запорізька область вул.
Північна, 10/6, фактична адреса - 72313, м.
Мелітополь, Запорізька область, вул. 50
років Перемоги, 22)

про стягнення авансового платежу

за участю уповноважених представників
сторін:

від позивача: Припишна О.С., довіреність
174 від 26.12.2013р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

27 березня 2014 року Позивач Міське
комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ»
(далі за текстом МКП «ОСНОВАНІЄ»)
звернувся до суду з позовною заявою до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Караван» (далі за
текстом ТОВ «Караван») про стягнення
авансового платежу.

Системою документообігу
господарського суду здійснено
автоматичний розподіл справи для
розгляду між суддями та справу
призначено до розгляду головуючому
судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.03.2014р.
порушено провадження у справі №908/1028/14,
розгляд справи призначено в судовому
засіданні 15.04.2014р., при цьому
витребувано від сторін документи,
необхідні для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.04.2014р.
розгляд справи відкладено до 20.05.2014р. у
зв'язку з неявкою Відповідача.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.05.2014р., за
клопотанням представника Позивача,
продовжено строк вирішення спору у
справі на п'ятнадцять днів, до 11.06.2014р. У
зв'язку з неявкою Відповідача, розгляд
справи відкладено до 05.06.2014р..

В судовому засіданні 05.06.2014р. справу
розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК
України, за згодою представника
Позивача, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
повідомлено про час складання повного
рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що 20.05.2013р. між ТОВ «Караван»
(Підрядник) та МКП «ОСНОВАНІЄ»
(Замовник) був укладений Договір
підряду № 20/1-зп, за яким Замовник
доручив, а Підрядник зобов'язався
виконати ремонтні роботи частини 1
поверху та частини цокольного
приміщення, розташованого за адресою:
м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської
України.

На виконання умов Договору, на підставі
рахунку Відповідача №18 від 03.06.2013 року,
МКП «ОСНОВАНІЄ» здійснило авансом
оплату вартості робіт на загальну суму
1 108 500,53 грн. Відповідно до умов Договору
ТОВ «Караван» зобов'язано було
виконати роботи в термін до 31.12.2013р.,
проте Відповідач в порушення умов
Договору, підрядні роботи не виконав.

24.02.2014р. на адресу Відповідача була
надіслана претензія, в якій була
заявлена відмова від Договору,
враховуючи істотне порушення
підрядником термінів виконання робіт,
а також вимога про повернення до
14.02.2014р. 1108500,53 грн., перерахованих в
якості авансу та вимога про сплату
387975,18 грн. штрафних санкцій,
встановлених п. 7.2. Договору. Однак
відповідь на претензію не отримана,
кошти Відповідачем не повернуті.

З урахуванням зазначених обставин,
Позивач просить стягнути з ТОВ
«Караван» на користь МКП «ОСНОВАНІЄ»
грошові кошти у сумі 1 108 500,53 грн. та
віднести на Відповідача судові витрати
по справі.

Представник Відповідача в судові
засідання 15.04.2014р., 20.05.2014р., 05.06.2014р. не
з'явився, про причини нез'явлення суд не
повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Ухвали господарського суду
Запорізької області від 28.03.2014р. про
порушення провадження у справі та від
15.04.2014р., 20.05.2014р. про відкладення
розгляду справи були направлені за
адресою місця реєстрації ТОВ
«Караван», вказаною у Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Таким
чином, Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду господарським судом та про
час і місце проведення судових
засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав ї охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Крім того, відповідно
до статті 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребовує від них
документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору та
вчиняє інші дії спрямовані на
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справи.
Відповідачем вимоги ухвали суду не
виконано, не надано письмового відзиву
та письмових заперечень по суті
заявлених вимог, а також не надано
доказів які б підтверджували
поважність та винятковість причин
пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського
суду з прав людини у справах проти
України визнано порушення пункту 1
статті 6 «Право на справедливий розсуд»
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, що, зокрема,
полягало у тому, що національними
судами не забезпечено розгляд справи
заявника в «розумний строк» через
затримки у провадженні, в основному з
вини судів першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, суд
визнав за можливе розглянути справу за
відсутності представника Відповідача.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами
статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд
встановив наступне.

20.05.2013р. між ТОВ «Караван» - Підрядник та
МКП «ОСНОВАНІЄ» - Замовник укладено
Договір підряду №20/1-зп (далі за текстом
Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, Замовник
доручив, а Підрядник зобов'язався
виконати ремонтні роботи частини 1
поверху та частини цокольного
приміщення, розташованого за адресою:
м. Запоріжжя, вул.40 років Радянської
України, 39а. Замовник зобов'язався
прийняти роботи виконані Підрядником
роботи та оплатити їх в повному обсязі.

Згідно п.2.1 Договору вартість робіт
(ціна Договору) визначається сторонами
згідно кошторисної документації, яка є
невід'ємною частиною Договору, і
складає 1 108 500,53 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2. Договору
Замовник зобов'язаний оплатити
Підряднику вартість робіт в наступному
порядку:

50% вартості робіт, що становить 554 250,56
грн., Замовник сплачує у вигляді авансу
протягом 3 (трьох) банківських днів з
моменту отримання рахунку від
Підрядника.

50 % вартості робіт, що становить 554 250, 57
грн., Замовник оплачує після підписання
Сторонами відповідних документів, що
підтверджують факт виконання робіт. Ця
частина вартості робіт сплачується
протягом 3 (трьох) банківських днів з
моменту отримані рахунку від
Підрядника.

В пункті 3.1 Договору (з урахуванням
Додаткової угоди №1 від 30.07.2013р. до
Договору) сторони передбачили, що
Підрядник зобов'язується виконати
роботу, передбачену даним Договором, до
31.12.2013 року.

Відповідно до п. 4.1. Договору після
закінчення виконаних робіт Підрядник
надає Замовнику двосторонній акт
здачі-приймання виконаних робіт,
виготовлений в 2 екземплярах.

Згідно п. 8.1. Договору, цей Договір
вступає в силу з моменту підписання
Сторонами та діє до повного виконання
зобов'язань по Договору Сторонами.

На виконання п.2.2. Договору МКП
«ОСНОВАНІЄ» на підставі рахунків №18
від 03.06.2013 р. здійснено оплату вартості
робіт на загальну суму 1 108 500,53 грн.
наступними платіжними дорученнями:

- №2698 від 04.06.2013 р. на суму 554 250,56
грн.;

- № 3262 від 03.07.2013 р. на суму 300 000,00
грн.;

- №4215 від 08.08.2013 р. на суму 254 249,97
грн.

Таким чином, свої зобов'язання за
Договором МКП «ОСНОВАНК виконало в
повному обсязі.

Проте, в порушення умов Договору
Відповідачем підрядні роботи не
виконані.

24.02.2014р. на адресу Відповідача була
надіслана претензія №2607/05, в якій була
заявлена відмова від Договору,
враховуючи істотне порушення
підрядником термінів виконання робіт,
вимога про повернення до 14.02.2014 р. 1 108
500,53 грн., перерахованих в якості авансу
за роботи, та вимога про сплату 387 975,18
грн. штрафних санкцій, встановлених п.7.2
Договору (із розрахунку 35 днів
прострочення, тобто станом на 04.02.2014р.).

Відповідно до рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, вказана вимога отримана
ТОВ «Караван» 27.02.2014р. Однак, до
теперішнього часу відповідь на
претензію Відповідач не надав та
зобов'язання щодо повернення
авансового платежу не виконав.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Згідно ч. 2 статті 320 ГК України у разі
якщо підрядник не береться своєчасно
за виконання договору або виконує
роботу настільки повільно, що
закінчення її до строку стає явно
неможливим, замовник має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків,

Статтею 598 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України передбачено,
що якщо підрядник своєчасно не
розпочав роботу або виконує її
настільки повільно, що закінчення її в
строк стає явно неможливим, замовник
має право відмовитись від договору
підряду та вимагати відшкодування
збитків.

На підставі ст. 849 ЦК України, 24.02.2014р.
МКП «ОСНОВАНІЄ» на адресу ТОВ
«Караван» надіслана претензія №2607/05, в
якій було заявлено вимогу про відмову
від Договору та відшкодування збитків.

Станом на час розгляду справи,
відповіді на претензію ТОВ «Караван»
не надано.

Виходячи зі змісту ст.ст.651, 653 ЦК
України у разі односторонньої відмови
від договору, якщо право на таку
відмову встановлено договором або
законом, договір є розірваним, а у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Отже, внаслідок відмови Позивача від
Договору підряду він вважається
розірваним і внаслідок його розірвання
зобов'язання сторін за договором
припиняються.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, підстави, на яких
Відповідачеві були перераховані
грошові кошти в сумі 1 108 500,53 грн.,
відпали, відтак у Позивача достатньо
підстав вимагати повернення
зазначених грошових коштів.

Враховуючи викладене, вимога МКП
«Основаніє» про стягнення з ТОВ
«Караван» авансового платежу в сумі 1 108
500,53 грн. підлягає задоволенню.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів віднесено на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що Позивачем надано всі
докази на підтвердження своїх позовних
вимог.

Разом з тим, Відповідач свої правом
участі в судовому засіданні не
скористався, відзив на позовну заяву не
надав.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального
підприємства «ОСНОВАНІЄ» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Караван» про
стягнення авансового платежу
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Караван» (юридична
адреса - 72350, смт. Мирне, Мелітопольський
район, Запорізька область вул.
Північна, 10/6, фактична адреса - 72313, м.
Мелітополь, Запорізька область, вул. 50
років Перемоги, 22, ) на
користь Міського комунального
підприємства «Основаніє» (69095 м.
Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ) 1 108 500 (один мільйон сто
вісім тисяч п'ятсот) грн. 53 коп.
заборгованості; 22 170 (двадцять дві
тисячі сто сімдесят) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.М. Сушко

Рішення суду оформлено та
підписано відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 06.06.2014р.