м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7509/14 11.06.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії

до відповідача Державного
підприємства "Агентство морської
безпеки"

про стягнення 28 740,28 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Скварцова О.В. -
юрисконсульт першої категорії

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовними вимогами до
Державного підприємства "Агенство
морської безпеки" про стягнення
заборгованості в сумі 28 000 грн.,
інфляційних у сумі 535,88 грн. та
відсотків за користування грошовими
коштами у сумі 204,40 грн.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач стверджує, що його права
порушені, а тому наполягає на заявлених
позовних вимогах.

Неприбуття у судове засідання
представника відповідача, який був
належним чином повідомлений про час та
місце проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
пояснення позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 22.05.2013 між
Державним підприємством "Агентство
морської безпеки", далі Виконавець, та
Державним підприємством "Іллічівський
морський торговельний порт", далі
Замовник, укладений договір № 439-0, далі
Договір, відповідно до предмету якого
(п. 1.1 Договору) Виконавець
зобов'язується на умовах цього
Договору надати, а Замовник прийняти та
оплатити послуги, пов'язані з
забезпеченням функціонування системи
морської безпеки на морському та
річковому транспорті України, а саме:
розробка плану охорони портового
засобу UAILK-0002 "Вантажний комплекс "ДП
"Іллічівський МТП".

У зв'язку з реорганізацією Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" та утворення
внаслідок виділу Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" було укладено угоду до
Договору щодо заміни сторони у
зобов'язанні від 14.06.2013, відповідно до
якої Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" стало Замовником за даним
Договором.

Додатком № 2 до Договору "Технічне
завдання на розробка плану охорони
портового засобу UAILK-0002 "Вантажний
комплекс" встановлено зміст, вимоги до
послуги, а також строки надання послуг,
відповідно до п. 3 даного Додатку
встановлені наступні строки надання
послуги початок - з моменту підписання
договору, закінчення - 20 грудня 2013 року.

Згідно п. 2.2 Договору оплата вартості
послуги здійснюється Замовником
авансовим платежем у розмірі 50% від
договірної ціни не пізніше 30 днів від
дати отримання рахунку-фактури від
Виконавця.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору
приймання послуги здійснюється
відповідно до вимог технічного
завдання. Після закінчення надання
послуги Виконавець надає Замовнику акт
наданих послуг у 2-х примірниках та
комплект документації, передбаченої
технічним завданням.

Додатком № 1 до Договору - Протоколом
погодження договірної ціни сторонами
досягнуто угоди про розмір договірної
ціни на надання послуги з розробки
плану охорони портового засобу у сумі 56
000 грн.

На виконання п. 2.2 Договору позивач
перерахував відповідачу авансовий
платіж в сумі 28 000 грн., на підтвердження
чого надав платіжне доручення від
22.08.2013 № 136 за розробку плану охорони
портового засобу.

Згідно п. 10.1 Договору цей договір
набирає чинності з моменту підписання
обома сторонами, та дія цього договору
припиняється 30 грудня 2013 року, але не
раніше повного виконання сторонами
взятих на себе зобов'язань за цим
договором.

Позивач стверджує, що відповідач у
встановлені договором строки, до 20
грудня 2013 року, зазначені умови
договору не виконав, а саме не надав акт
надання послуг та комплект
документації, передбаченої технічним
завданням. Враховуючи, що строк дії
Договору закінчився 30.12.2013, а послуги не
надані, просить суд стягнути з
відповідача перерахований авансовий
платіж у розмірі 28 000 грн.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у
випадку невиконання своїх зобов'язань
за Договором Виконавець повертає
Замовнику перераховану згідно п. 2.2
Договору суму авансу з урахуванням
індексу інфляції з дати здійснення
відповідного платежу, а також сплачує
відсотки у розмірі 0,1% від сплаченої
суми авансу за користування грошовими
коштами Замовника за місяць. Тому
позивач намагається стягнути з
відповідача суму інфляційних втрат з
дати здійснення авансового платежу в
розмірі 535,88 грн. та суму відсотків у
розмірі 0,1% від сплаченої суми авансу за
користування коштами замовника за
місяць у розмірі 204,40 грн.

Дослідивши правову норму, яка
підлягає застосуванню у спірних
відносинах сторін, суд дійшов висновку
про необґрунтованість доводів
позивача, виходячи із наступного.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 903 ЦК України
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором. В силу загальної норми
передбаченої у статті 599 ЦК України та
спеціальної нормі визначеної у частині
першої ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач стверджує, що на виконання умов
договору від 22.05.20123 № 439-0 перерахував
відповідачу авансовий платіж за
розробку плану охорони портового
засобу в сумі 28 000 грн., на підтвердження
чого надав платіжне доручення від
22.08.2013 № 136. З даного платіжного
доручення, копія якого міститься в
матеріалах справи, вбачається, що
Іллічівська філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" сплатила 28 000 грн. на
рахунок Державного підприємства
"Агенство морської безпеки" за розробку
плану охорони портового засобу за
договором № 440-0. В даній справі
предметом розгляду є договір № 439-0, а не
№ 440-0.

За таких обставин, у задоволенні позову
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії до
Державного підприємства "Агенство
морської безпеки" про стягнення
заборгованості в сумі 28 000 грн.,
інфляційних у сумі 535,88 грн. та
відсотків за користування грошовими
коштами у сумі 204,40 грн. слід відмовити,
як необґрунтовано заявлених.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача - Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії, згідно ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
11.06.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 599, 629, 901, 903 ЦК України, ст.
193 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84,
частиною другою та третьою ст. 85 ГПК
України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії до Державного підприємства
"Агенство морської безпеки" про
стягнення заборгованості в сумі 28 000
грн., інфляційних у сумі 535,88 грн. та
відсотків за користування грошовими
коштами у сумі 204,40 грн. відмовити.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 16.06.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко