ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2014р.
Справа №
905/2946/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
Третьяков»,

, м.Шахтарськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Азов Акварель»,

, м.Маріуполь

про стягнення 17436 грн. 71 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Макарова М.М.-по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
Третьяков", м.Шахтарськ, позивач,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Азов Акварель",
м.Маріуполь, про стягнення 17436,71 грн., у
тому числі основний борг в сумі 9374 грн.
58 коп. та пеня в сумі 8062 грн. 13 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №01/097/13
від 11.07.2013р., видаткові накладні №3474 від
19.09.2013р., №3539 від 24.09.2013р., №3617 від
27.09.2013р., претензію від 23.01.2014р.
розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви та витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Азов Акварель"
зареєстроване за адресою: 87500 Донецька
область, м.Маріуполь, пр.Металургів, 50,
за якою і здійснювалось направлення
поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам та учасникам
судового процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Отже, відповідача було належним чином
повідомлено про час та місце
проведення судового засідання, тому
судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43
Господарського процесуального кодексу
України створені всі необхідні умови
для вирішення спору на принципах
змагальності, рівності учасників
процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи
достатність зібраних по справі
доказів, згідно зі ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

11.07.2013р. між сторонами був підписаний
договір поставки №01/097/13 за умовами
якого, позивач (постачальник)
зобов'язався продати, а відповідач
(покупець) - прийняти продукти
харчування в кількості та за ціною, у
відповідності з супровідними
документами на поставку товару, які є
доповненням до договору.

Відповідно до п.3.1 договору якість,
маркування та упакування товару
повинні відповідати документам про
якість товару, які представляються
відповідно до діючого законодавства.

Згідно з п.п.4.1, 4.2 договору поставки
№01/097/13 від 11.07.2013р. загальна сума
договору становить вартість товару,
отриманого по всім супровідним
накладним на товар (видаткових
накладних, товарно-транспортних
накладних і т.д.), які, за згодою обох
сторін, мають чинність специфікацій.
Ціни на товар, кількість і загальну
вартість товару, визначається окремо
по кожній партії товару, згідно
супровідних накладних на товар
(видаткових накладних,
товарно-транспортних накладних і т.д.)

Приписами п.4.3 договору поставки №01/097/13
від 11.07.2013р. передбачено, що товар, що
відвантажується, оплачується покупцем
у строк не пізніше 7 (семи) календарних
днів з дня поставки партії товару
покупцеві. Товар вважається отриманим
покупцем з моменту підписання
супровідних накладних на товар
(видаткових накладних,
товарно-транспортних накладних і т.д.)

Цей договір набирає чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2014р.
(п.9.1 договору поставки №01/097/13 від
11.07.2013р.).

Як встановлено судом, відповідно до
наданих до матеріалів справи
видаткових накладних №3474 від 19.09.2013р.,
№3539 від 24.09.2013р., №3617 від 27.09.2013р.
позивачем було поставлено відповідачу
товар на суму 9374 грн. 58 коп., з
урахуванням часткового погашення
боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму з боку відповідача не
спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як зазначалось вище, пунктом 4.3
договору поставки №01/097/13 від 11.07.2013р.
передбачено, що товар, що
відвантажується, оплачується покупцем
у строк не пізніше 7 (семи) календарних
днів з дня поставки партії товару
покупцеві.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 9374 грн.
58 коп. за договором поставки №01/097/13 від
11.07.2013р., всупереч ст.526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 5.1 договору поставки №01/097/13 від
11.07.2013р. встановлено, що у випадку
несвоєчасної оплати вартості товару,
покупець оплачує на користь
постачальника пеню в розмірі 0,5% (нуль
п'ять десятих відсотка) від вартості
неоплаченого товару за кожний день
прострочення, враховуючи день
фактичної оплати.

Таким чином, позивачем на підставі п.5.1
договору поставки №01/097/13 від 11.07.2013р.
заявлені вимоги про стягнення з
відповідача пені в сумі 8062 грн. 13 коп. за
період з 05.10.2013р. по 25.03.2014р.

Проте, як встановлено судом, договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
врегульовані Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".
Суб'єктами зазначених правовідносин є
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
господарювання, а також фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно з Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Одночасно, відповідно до ст.3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" розмір пені, передбачений
статтею 1 цього закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Тобто, Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", який
регулює правовідносини між платниками
та одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
встановлені обмеження щодо розміру
пені, яка може застосовуватись за
згодою сторін.

Як встановлено судом, розрахунок суми
пені проведений позивачем виходячи зі
ставки 0,5% від суми заборгованості за
кожний день прострочення, що перевищує
подвійну облікову ставку НБУ в
розрахунковому періоді.

За таких обставин, з урахуванням вимог
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає пеня у сумі
574,29 грн. за період з 05.10.2013р. по 25.03.2013р.,
виходячи з проведеного судом
перерахунку суми пені із обмеженням її
розміру подвійною обліковою ставкою
Національного банку України.

Відповідач заперечень проти позовних
вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
проте в частині вимог про стягнення
пені в сумі 7487,84 грн. є неправомірними,
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості підлягають частковому
задоволенню в сумі 9948,87 грн., у тому
числі основний борг в сумі 9374 грн. 58 коп.
та пеня в сумі 574 грн. 29 коп.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю, враховуючи, що,
за висновками суду, спір по справі
виник внаслідок неправильних дій
останнього.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
Третьяков", м.Шахтарськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Азов
Акварель", м.Маріуполь про стягнення 17436
грн. 71 коп., у тому числі основний борг в
сумі 9374 грн. 58 коп. та пеня в сумі 8062 грн.
13 коп., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Азов Акварель" (87500,
м.Маріуполь, проспект Металургів, буд.50,
, р/р7201 в ПАТ
«Альфа-Банк», МФО 300346) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
Третьяков" (86200, м.Шахтарськ, м-н. 7, 11/34,
, 83119, м.Донецьк,
вул.Щетиніна, 24а, р/р 5027 в ДРУ
«ПриватБанк», м.Донецьк, МФО 335496)
основний борг в сумі 9374 грн. 58 коп. та
пеню в сумі 574 грн. 29 коп., всього
заборгованість в сумі 9948 грн. 87 коп.,
судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

В судовому засіданні 19.06.2014р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина