ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.06.14р. Справа № 904/2334/14

За позовом Фізичної особи - підприємцю
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

до Криворізької міської ради, м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська область

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 18.11.2013
року №2717

від відповідача: Іванова Н.А., дов від
27.12.2013 року № 7/26-1144

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою, в якій просить суд
визнати недійсним з моменту укладання
договір оренди земельної ділянки,
укладений 15.05.2006 року між Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 та
Криворізькою міською радою,
зареєстрований у Криворізькому
відділі Дніпропетровської
регіональної філії ДП "Цент державного
земельного кадастру" 24.05.2006 року за №
08.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на те, що передання у
користування одному власнику
приміщення багатоквартирного жилого
будинку частки прибудинкової
території суперечить нормам
земельного законодавства, оскільки
законодавство передбачає надання
таких земельних ділянок у постійне
користування лише тим організаціям,
які здійснюють управління
багатоквартирними будинками, або
надаватися у користування або
передаватися безоплатно у власність
об'єднанню власників.

Відповідач у відзиві на позов просить
суд провадження у справі припинити у
зв'язку з відсутністю предмету спору,
зокрема, через розірвання спірного
договору в добровільному порядку.

В судовому засіданні 10.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно зі ст.
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача, дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2006 року між Позивачем (Орендарем) та
Відповідачем (Орендодавцем) укладено
договір оренди земельної ділянки,
зареєстрований у Криворізькому
відділі Дніпропетровської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру" 24.05.2006
р. за № 08 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Орендодавець на
підставі рішення міської ради від
27.01.2006 року № 3999 надає. а Орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку прибудинкової
території житлового будинку
відповідно до частки власності у
житловому будинку для розміщення
вбудованого магазину непродовольчих
товарів, з метою
несільськогосподарського призначення,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В оренду передається земельна ділянка
загальною площею 248 кв.м. (п. 2.1.
Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору
кадастровий номер ділянки -
:02:006:0007.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу
України, земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками. У разі
приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками.

Чинним земельне законодавство України
не передбачає можливості відведення
власникам приміщень у
багатоквартирних будинках, земельних
ділянок прибудинкової території, на
яких розташовано багатоквартирний
будинок, відповідно до частки
власності у житловому будинку.

Окрім того, спірний договір не
відповідає вимогам Закону України
„Про оренду землі", зокрема, ч. 1 ст. 15
вказаного Закону, яка визначає однією з
істотних умов договору оренди землі -
об'єкт оренди (місце розташування та
розмір земельної ділянки), та ч. 4
вказаної статті, згідно якої,
невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у разі його
розроблення згідно із законом.

Так спірний Договір не містить
істотних умов договору оренди землі та
невід'ємних частин (додатків) до
договору щодо зазначення об'єкта
оренди, а саме конкретного визначення
на місцевості плану, або схеми
переданої в оренди земельної ділянки.
При цьому доданий до Договору план
землекористування (а.с. 11), є планом
прибудинкової території житлового
будинку АДРЕСА_2, а не планом земельної
ділянки, яка є предметом спірного
договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Умови спірного договору щодо передачі
в оренду не визначеної на місцевості
частини прибудинкової території
житлового будинку, пропорційно частики
власності Позивача у вказаному
житловому будинку, суперечать вимогам
земельного законодавства, що
відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є
підставою недійсності зазначеного
правочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 Господарського
кодексу України виконання
господарського зобов'язання,
визнаного судом недійсним повністю або
в частині, припиняється повністю або в
частині з дня набрання рішенням суду
законної сили як таке, що вважається
недійсним з моменту його виникнення. У
разі якщо за змістом зобов'язання воно
може бути припинено лише на майбутнє,
таке зобов'язання визнається недійсним
і припиняється на майбутнє.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що за договором оренди, який фактично
виконувався сторонами, зобов'язання
може бути припиненим лише на майбутнє,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню частково,
шляхом визнання спірного договору
недійсним на майбутнє.

Клопотання Відповідача про припинення
провадження у справі за відсутністю
предмету спору, яке мотивовано тим, що
сторони в добровільному порядку
розірвали спірний договір, судом до
уваги не приймається, оскільки
розірвання договору, виконаного
повністю або частково, не позбавляє
сторони права на звернення в
майбутньому з позовом про визнання
такого договору недійсним.

Судовий збір у справі покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог, згідно ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним на майбутнє договір
оренди земельної ділянки, укладений
15.05.2006 року між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 та Криворізькою
міською радою, зареєстрований у
Криворізькому відділі
Дніпропетровської регіональної філії
ДП "Цент державного земельного
кадастру" 24.05.2006 року за № 08.

Стягнути з Криворізької міської ради
(50101, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, пл. Радянська, 1, ) на користь Фізичної особи -
підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 609 грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору,
видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 16.06.2014

Суддя О.В. Ліпинський