ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 923/86/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Бєляновського В.В.,

Суддів: Мишкіної М.А.,

Будішевської Л.О.

при секретарі - Бєлянкіній Г.Є.,

за участю представників:

Від прокурора: Лянна О.А.

Від ФДМ України: не з'явився

Від Регіонального відділення ФДМ
України: не з'явився

Від ВАТ "Херсонський бавовняний
комбінат": не з'явився

Від ТОВ «Компанія «Херсон-Плаза»:
Харченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Херсон-Плаза»

на рішення господарського суду
Херсонської області

від 11.03.2014 року

у справі № 923/86/14

за позовом: Заступника прокурора
Херсонської області в інтересах
держави в особі

Фонду державного майна України,
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області та Відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат"до відповідача:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Херсон-Плаза»

про витребування майна з чужого
незаконного володіння

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року заступник
прокурора Херсонської області
звернувся до господарського суду
Херсонської області з позовом в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України,
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Херсонській області та Відкритого
акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
"Херсон-Плаза" та з урахуванням заяви
про виправлення помилки від 07.03.2014р.
просив господарський суд витребувати з
незаконного володіння відповідача на
користь ВАТ Херсонський бавовняний
комбінат" об'єкти нерухомості
цілісного майнового комплексу -
прядильна фабрика № 4, вартістю 299000
грн., а саме: приготувальний та
прядильний цехи «К» загальною площею
2592,7 кв.м., розпушувальні та тріпальний
цехи «И» загальною площею 304,0 кв.м.,
кондиціонерна «П» загальною площею
забудови 135,5 кв.м., загальною площею 106,1
кв.м., які знаходяться за адресою: м.
Херсон, вул. Робоча, 5 та зобов'язати
повернути вказані об'єкти відкритому
акціонерному товариству «Херсонський
бавовняний комбінат». В
обґрунтування пред'явлених вимог
заступник прокурора посилався на те, що
відповідач безпідставно володіє
спірним нерухомим майном, оскільки це
майно вибуло з власності позивача і
було набуто у власність ЗАТ
«Волинський шовковий комбінат» на
підставі рішення господарського суду
Херсонської області від 23.02.2006р. у
справі № 7/89-ПН-06, яке скасовано
постановою Вищого господарського суду
України від 14.06.2006р. Але, незважаючи на
скасування судового рішення, яке стало
підставою для набуття права власності
ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» на
спірне майно, у наступному за
нотаріально посвідченими договорами
купівлі - продажу це майно неодноразово
відчужувалося на користь третіх осіб і
останнім власником спірного майна є
відповідач на підставі договору
купівлі - продажу від 30.12.2009р. А тому, на
підставі ст. ст. 330, 388, 657, 658 ЦК України
заступник прокурора просив
задовольнити позов.

ТОВ «Компанія «Херсон-Плаза» не
визнало позов посилаючись, зокрема на
те, що є добросовісним набувачем
спірного майна відповідно до договору
купівлі - продажу від 30.12.2009р., який був
укладений відповідно до вимог
законодавства України.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 11.03.2014 року
(суддя - Александрова Л.І) позовні
вимоги задоволено з мотивів їх
обґрунтованості, витребувано з
володіння ТОВ "Компанія "Херсон-Плаза"
на користь ВАТ "Херсонський бавовняний
комбінат" будівлі та споруди цілісного
майнового комплексу - прядильної
фабрики № 4 вартістю 299000,00 грн., що
включає такі об'єкти: приготувальний та
прядильний цех, К, загальною площею 2592,7
кв.м.; розпушувальні та тріпальний цехи,
И, загальною площею 304,0 кв.м.;
кондиціонерна, П, загальною площею
забудови 135,5 кв.м., загальною площею 106,1
кв.м., які знаходяться за адресою: м.
Херсон, вул. Робоча, 5. Зобов'язано ТОВ
"Компанія "Херсон-Плаза" повернути
перелічені об'єкти ВАТ "Херсонський
бавовняний комбінат".

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ТОВ "Компанія "Херсон-Плаза" звернулося
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
і прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована
тими самими доводами, що і відзив на
позовну заяву.

Про день, час і місце розгляду
апеляційної скарги сторони
заздалегідь були повідомлені належним
чином, проте позивачі двічі не
скористалися наданим законом правом на
участь своїх представників в засіданні
суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САА
№ 998543 від 17.12.2003р., виданого Херсонською
міською радою, ВАТ "Херсонський
бавовняний комбінат" є власником
комплексу будівель та споруд
прядильної фабрики № 4, розташованого
за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 5, до
складу якого входить нерухоме майно, що
є предметом даного спору.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 21.11.2005р. у
справі №12/68-Б про визнання банкрутом
ВАТ "ХБК" здійснено заміну кредитора -
підприємства з іноземними
інвестиціями "АФС - Україна" на Закрите
акціонерне товариство "Волинський
шовковий комбінат" з вимогами 3217253,31
грн. Затверджено мирову угоду від
21.11.2005р., укладену сторонами, предметом
якої є відстрочка оплати грошових
зобов'язань 3215253,31 грн. терміном на 1 рік,
провадження у справі припинено.

У наступному, ЗАТ "Волинський шовковий
комбінат" звернулося до господарського
суду Херсонської області з позовом до
ВАТ "ХБК" з вимогами про визнання права
власності на майно, в тому числі і
майно, що є предметом даного спору,
зазначене в укладеному між сторонами
доповненні № 1 від 25.01.2006р. до мирової
угоди від 21.11.2005р., укладеної у справі
№12/68-Б про банкрутство ВАТ "ХБК",
затвердженої ухвалою господарського
суду Херсонської області від 21.11.2005р.
Рішенням господарського Херсонської
області суду від 23.02.2006р. у справі №
7/89-ПН-06 позовні вимоги задоволено,
визнано за ЗАТ "Волинський шовковий
комбінат" право власності на майно, що
належить ВАТ "ХБК", передане згідно з
доповненням № 1 від 25.01.2006р. до мирової
угоди від 21.11.2005р. (затвердженої ухвалою
господарського суду Херсонської
області від 21.11.2005р. у справі №12/68-Б про
визнання банкрутом ВАТ "ХБК").

Постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 30.03.2006р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від
21.06.2006р., скасовано пункти 2, 3, 4 ухвали
господарського суду Херсонської
області від 21.11.2005р. у справі № 12/68-Б про
визнання банкрутом ВАТ "ХБК", в тому
числі й пункт, яким затверджено мирову
угоду між ВАТ "ХБК" та ЗАТ "Волинський
шовковий комбінат".

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.06.2006р. скасовано рішення
господарського суду від 23.02.2006р. у
справі № 7/89-ПН-06 про визнання права
власності за ЗАТ "Волинський шовковий
комбінат" на майно, що належить ВАТ
"ХБК", передане згідно з доповненням № 1
від 25.01.2006р. до мирової угоди від 21.11.2005р.
(затвердженої ухвалою господарського
суду Херсонської області від 21.11.2005р. у
справі № 12/68-Б про визнання банкрутом
ВАТ "ХБК") справу направлено на новий
розгляд. За результатами нового
розгляду провадження у справі №7/89-ПН-06
припинено у зв'язку з відмовою ЗАТ
"Волинський шовковий комбінат" від
позову, що підтверджується ухвалою
господарського суду Херсонської
області від 25.10.2007р., залишеною без змін
постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 17.01.2008 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 21.05.2008р.

З огляду на зазначені обставини, а
також не надання ЗАТ "Волинський
шовковий комбінат" суду інших правових
підстав володіння спірним майном, суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку, що ЗАТ "Волинський шовковий
комбінат" не набуло права власності на
спірне майно, заволоділо ним незаконно,
без відповідної правової підстави.

Місцевим господарським судом також
встановлено, і це підтверджується
матеріалами справи, що незважаючи на
скасування судового рішення, яке стало
підставою для набуття права власності
ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" на
майно ВАТ "Херсонський бавовняний
комбінат", ЗАТ "Волинський шовковий
комбінат" 23.03.2006р. уклало з Приватним
підприємством "Хімтехстандарт" договір
купівлі-продажу нерухомого майна, за
яким спірне майно у складі іншого
нерухомого майна, було продано
останньому. У наступному, ПП
"Хімтехстандарт" за договором
купівлі-продажу від 08.06.2006р. здійснило
продаж спірного майна ПВКП "Техноленд",
яке за договором купівлі-продажу від
13.06.2006р. здійснило продаж спірного
майна ТОВ "Торговий дом "Айсберг Плюс".
Останнє, в свою чергу, за договором
купівлі - продажу від 30.12.2009р. здійснило
подальший продаж спірного майна ТОВ
«Компанія «Херсон-Плаза».

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 21.01.2014р.
№ 16492737 вбачається, що відповідач
зареєстрував за собою право власності
на спірне нерухоме майно на підставі
вказаного вище договору купівлі -
продажу від 30.12.2009р. Отже, ТОВ «Компанія
«Херсон-Плаза» і є власником спірних
об'єктів нерухомості цілісного
майнового комплексу - прядильної
фабрики № 4 на час розгляду даної
справи.

Статтею 316 ЦК України визначено, що
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Можливість витребування майна,
придбаного за відплатним договором, з
чужого незаконного володіння закон
ставить у залежність насамперед від
того, є володілець майна добросовісним
чи недобросовісним його набувачем.

Як встановлено судом, ТОВ «Компанія
«Херсон-Плаза» є особою, яка не знала і
не могла знати про те, що особа, у якої
майно придбано, не має права його
відчужувати, тобто є добросовісним
набувачем в силу ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що
якщо майно відчужене особою, яка не
мала на це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно
за відплатним договором придбане в
особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Таким чином, статтею 388 ЦК України
передбачена можливість витребування
майна власником від добросовісного
набувача, такі випадки обмежені та
можуть мати місце за умови, що майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він його передав, поза їх волею.

У разі коли відчуження майна мало місце
два і більше разів після недійсного
(нікчемного) правочину, це майно може
бути витребувано від особи, яка не є
стороною недійсного чи нікчемного
правочину, шляхом подання
віндикаційного позову, зокрема, від
добросовісного набувача - з підстав,
передбачених частиною 1 ст. 388 ЦК
України.

І у такому випадку діюче законодавство
не пов'язує можливість витребування
майна у добросовісного набувача з
обставинами щодо наявності у
відчужувача за останнім у ланцюгу
договорів договором, яким у даній
справі є договір купівлі - продажу від
30.12.2009р., права відчужувати це майно.

Вказаної правової позиції
дотримується Верховний Суд України при
здійсненні перегляду судових рішень
господарських судів з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах (постанова Верховного
Суду України від 11.10.2011р. у справі
№ 5002-8/5447-2010).

З огляду на вищенаведене, місцевий
господарський суд врахувавши, що
власником спірного нерухомого майна є
ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат»
і воно вибуло з його володіння не з його
волі, за прийнятими судами першої
інстанції неправомірними рішеннями, у
наступному скасованими судами вищих
інстанцій, а також встановивши, що ЗАТ
"Волинський шовковий комбінат" не було
належним власником спірного
нерухомого майна і не мало права його
відчужувати, дійшов обґрунтованих
висновків про задоволення заявлених
позовних вимог.

Судом першої інстанції цілком
правомірно відхилено доводи
відповідача в обґрунтування своїх
заперечень, що наведені у відзиві на
позовну заяву. Даний позов пред'явлено
заступником прокурора у межах його
повноважень, визначених ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру», враховуючи,
що частка держави у статутному
капіталі ВАТ «Херсонський бавовняний
комбінат» становить 25%+1 акція, а
органом уповноваженим державою
реалізовувати право власності, є Фонд
державного майна України. Посилання
відповідача на те, що ЗАТ «Волинський
шовковий комбінат» відшкодувало ВАТ
«ХБК» вартість майна отриманого згідно
з мировою угодою від 21.11.2005р., не має
значення для даної справи за
визначеними заступником прокурора
предметом і підставами позову.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами та не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини. За таких обставин
колегія суддів не знаходить законних
підстав для повного чи часткового
задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було повно та
всебічно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, надано їм належну
правову оцінку та винесено рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, що дає підстави
для залишення його без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Херсонської області від 11 березня 2014
року у справі № 923/86/14 залишити без змін,
а апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Херсон-Плаза» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Мишкіна М.А.

Будішевська Л.О.