ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Справа № 915/483/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді: Бритавської
Ю.С.,

при секретарі судового засідання:
Мартиненко М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Годза Л.П., довіреність
від 22.03.2012р. №90/01-8

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому справу
за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Будівельна фірма
«Миколаївбуд» (54015, м. Миколаїв, вул.
Робоча, 2-А, )

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (54018, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про: стягнення 5188,84 грн., -

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство «Будівельна фірма
«Миколаївбуд» звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
5130,16 грн., з яких: 4390,37 грн. основного
боргу за договором №123/13 найму (оренди)
нежитлового приміщення від 01.01.2013р. та
договором №123/14 найму (оренди)
нежитлового приміщення від 30.01.2014р., 114,54
грн. трьох відсотків річних, 171,40 грн.
індексу інфляції та 453,85 грн. пені.

27.05.2014р. за вх.№9587/14 до суду від позивача
надійшли письмові пояснення з
обґрунтуванням розміру позовних вимог,
які за своєю правовою суттю є заявою
про збільшення розміру позовних вимог,
згідно з якими ПАТ «БФ «Миколаївбуд» у
відповідності ст. 22 ГПК України
збільшило розмір позовних вимог та
просить стягнути з відповідача 5188,84
грн., з яких: 4390,37 грн. основного боргу за
договором №123/13 найму (оренди)
нежитлового приміщення від 01.01.2013р. та
договором №123/14 найму (оренди)
нежитлового приміщення від 30.01.2014р., 119,97
грн. трьох відсотків річних, 248,30 грн.
індексу інфляції та 430,20 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
за договором №123/13 найму (оренди)
нежитлового приміщення від 01.01.2013р. та
договором №123/14 найму (оренди)
нежитлового приміщення від 30.01.2014р. в
частині своєчасної та повної сплати
орендної плати та інших передбачених
платежів.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
урахуванням поданої заяви про
збільшення розміру позовних вимог та
просив їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлений,
про що свідчать відповідні
повідомлення про вручення поштових
відправлень від 15.04.2014р., від 16.05.2014р. та
від 20.05.2014р., відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав.

За таких обставин господарський суд
визнав за можливе розглянути справу за
відсутністю представника відповідача
в порядку ст. 75 ГПК України - за наявними
матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд встановив:

01.01.2013р. між Публічним акціонерним
товариством «Будівельна фірма
«Миколаївбуд» (Орендодавець, позивач)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(Орендар, відповідач) укладений договір
№123/13 найму (оренди) нежитлового
приміщення, за умовами якого
Орендодавець здав Орендарю в строкове,
орендне, платне користування нежитлове
приміщення для використання під офіс в
будівлі АДРЕСА_2 на 1-му поверсі площею
18,1 кв.м. + 5,4 кв.м місця загального
використання. Всього 23,5 кв.м.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що за
вказане приміщення Орендар щомісячно
сплачує (із урахуванням вартості 1 кв.м.
орендованого приміщення 37,50 грн.)
щомісячно орендну плату в сумі 881,26 грн.,
в т.ч. ПДВ 146,88 грн. Електроенергія та
опалення сплачуються додатково (за
показниками електролічильника та
відповідно до рахунків ОКП
«Миколаївоблтеплоенерго»).

Відповідно до п.2.2 договору вказана в
п.2.1 договору плата не є стабільною на
весь період його дії та може
змінюватись за пропозицією
Орендодавця у зв'язку зі зміною цін і
тарифів на послуги, енергоносії,
матеріали та ін., що оформлюється
додатковою угодою.

Згідно з п.2.3 договору Орендар сплачує
орендні та інші платежі, передбачені
п.2.1 цього договору, щомісячно не
пізніше 10 числа поточного місяця.

Пунктами 2.4-2.5 договору визначено, що в
разі несвоєчасної сплати Орендарем
платежів, вказаних в п.п 2.1, 2.3 даного
договору, Орендодавець має право:
стягувати індексовану суму боргу та 3%
річних; нарахувати пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період прострочення оплати, за
кожний день прострочки платежу на день
фактичної оплати та стягнути її в межах
строку позовної давності; відмовитись
від договору оренди та вимагати
повернення приміщення, якщо Орендатор
не вносить плату за користування
орендованим приміщенням протягом
трьох місяців підряд. В такому випадку
договір оренди вважається розірваним з
моменту отримання наймачем
повідомлення про відмову від договору.
У випадку прострочення виконання умов
п.4.6 договору, Орендодавець має право
стягнути неустойку в розмірі подвійної
плати за оренду приміщення за час
прострочення повернення приміщення.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
Орендодавець надає приміщення за актом
приймання-передачі, у триденний строк
після укладення договору.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.5, 4.6 договору
Орендар зобов'язався: використовувати
орендне приміщення за прямим
призначенням, вказаним в п.1.1 даного
договору; своєчасно сплачувати орендну
плату та інші платежі; при закінченні
дії договору оренди, повернути
орендоване приміщення за актом
приймання-передачі в триденний строк у
стані, в якому воно було отримано з
урахуванням нормального зносу та змін,
які були здійснені з дозволу
Орендодавця.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору останній діє
з дати його підписання по 31.12.2013р.
Орендар, який належно виконував
обов'язки за даним договором, має
переважне право на укладання договору
оренди на новий строк.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання, передавши
відповідачу обумовлене в договорі
приміщення, про що свідчить підписаний
сторонами 01.01.2013р. Акт
приймання-передачі нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_2 згідно
договору оренди №123/13 від 01.01.2013р.

Між тим, відповідач в порушення
договірних зобов'язань здійснював
сплату орендної плати та інших
передбачених договором платежів
несвоєчасно та не в повному обсязі.

Листом за вих.№84/01-7 від 26.03.2013р. ПАТ «БФ
«Миколаївбуд» задовольнило клопотання
ФО-П ОСОБА_2 про розстрочення погашення
заборгованості в сумі 2800 грн.

Листом за вих.№247/01-8 від 12.11.2013р. позивач
повідомив відповідача про
неможливість укладання нового
договору найму нерухомого майна площею
23,5 кв.м. на першому поверсі будинку по
АДРЕСА_2 після закінчення 31.12.2013р.
договору найму №123/13 від 01.01.2013р. у
зв'язку з несвоєчасним здійсненням
відповідачем орендних платежів.

Між тим, в подальшому, як вказує
позивач, відповідач у січні 2014 року
продовжив користуватись приміщенням,
орендоване приміщення відповідачем
позивачу не поверталось.

30.01.2014р. на ідентичних з вищевказаним
договором умовах між позивачем та
відповідачем був укладений договір
№123/14 найму (оренди) нежитлового
приміщення, за умовами якого
Орендодавець здав Орендарю в строкове,
орендне, платне користування нежитлове
приміщення для використання під офіс в
будівлі АДРЕСА_2 на 1-му поверсі площею
18,1 кв.м. + 5,4 кв.м місця загального
використання. Всього 23,5 кв.м.

Згідно з п.6.1 договору №123/14 від 30.01.2014р.
останній діє з 01.02.2014р. по 30.04.2014р.

Позивач належним чином виконав свої
договірні зобов'язання, передавши
відповідачу обумовлене в договорі від
30.01.2014р. №123/14 приміщення, про що
свідчить підписаний сторонами 30.01.2014р.
Акт приймання-передачі нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_2 згідно
договору оренди №123/14 від 30.01.2014р.

Між тим, відповідач в порушення
зобов'язань за договором оренди №123/14
від 30.01.2014р. не здійснював сплату
орендної плати та інших передбачених
договором платежів, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 2449,23 грн.

Листом за вих.№377/01-8 від 08.04.2014р. позивач
повідомив відповідача про
неможливість укладання нового
договору найму нерухомого майна площею
23,5 кв.м. на першому поверсі будинку по
АДРЕСА_2 після закінчення 30.04.2014р.
договору найму №123/14 від 30.01.2014р. у
зв'язку з несвоєчасним здійсненням
відповідачем орендних платежів.

Несплата відповідачем боргу за
договорами найму (оренди) нежитлового
приміщення №123/13 від 01.01.2013р. та №123/14
від 30.01.2014р. у розмірі 4390,37 грн. стала
підставою для звернення позивача до
господарського суду з відповідним
позовом про стягнення основного боргу
та нарахованих позивачем за неналежне
виконання договірних зобов'язань на
підставі п.2.4 договорів:

- 3% річних у сумі 119,97 грн., в т.ч. за
договором №123/13 від 01.01.2013р. у сумі 111,42
грн. за період з 11.01.2013р. по 07.04.2014р., за
договором №123/14 від 30.01.2014р. у сумі 8,55
грн. за період з 11.02.2014р. по 07.04.2014р.;

- індекс інфляції у сумі 248,30 грн., в т.ч.
за договором №123/13 від 01.01.2013р. у сумі
186,22 грн. за період з січня 2013 року по
березень 2014 року; за договором №123/14 від
30.01.2014р. у сумі 62,08 грн. за період з
лютого по березень 2014 року;

- пеня у сумі 430,20 грн., в т.ч. за договором
№123/13 від 01.01.2013р. у сумі 391,73 грн. за
період з 11.04.2013р. по 07.04.2014р.; за
договором №123/14 від 30.01.2014р. у сумі 38,47
грн. за період з 11.02.2014р. по 07.04.2014р.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частинами 1,6 ст. 283 ГК України
передбачено, що за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено,
що за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено,
що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарським судом виходячи з наявних
матеріалів справи встановлено
неналежне виконання відповідачем
своїх договірних зобов'язань в частині
сплати орендної плати, сплати
електроенергії та опалення, у зв'язку з
чим у відповідача виник борг перед
позивачем за договором №123/13 найму
(оренди) нежитлового приміщення від
01.01.2013р. та договором №123/14 найму
(оренди) нежитлового приміщення від
30.01.2014р. у розмірі 4390,37 грн.

Докази сплати наявного боргу в
матеріалах справи відсутні та
відповідачем до суду не надані.

Враховуючи вищевикладене, є
підставними та підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача боргу в розмірі 4390,37 грн.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України також
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки, а в
силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними
санкціями в цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги
наведені позивачем у письмових
поясненнях розрахунки трьох відсотків
річних, індексу інфляції та пені,
вважає їх обґрунтованими.

З огляду на вищенаведене, є підставними
та підлягають задоволенню позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 119,97 грн. трьох відсотків
річних, 248,30 грн. індексу інфляції та 430,20
грн. пені.

За таких обставин, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ
«БФ «Миколаївбуд» є правомірними та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати позивача по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Будівельна фірма
«Миколаївбуд» задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (54018, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Будівельна
фірма «Миколаївбуд» (54015, м. Миколаїв,
вул. Робоча, 2-А, ) 4390
(чотири тисячі триста дев'яносто) грн. 37
коп. боргу, 119 (сто дев'ятнадцять) грн. 97
коп. трьох відсотків річних, 248 (двісті
сорок вісім) грн. 30 коп. індексу
інфляції, 430 (чотириста тридцять) грн. 20
коп. пені та 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Одеського апеляційного господарського
суду через господарський суд
Миколаївської області.

Повне рішення складено 10 червня 2014
року.

Суддя
Ю.С. Бритавська