ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.14р. Справа № 904/3400/14За позовом
Прокурора Центрально-Міського району
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Криворізької міської ради в особі
позивача Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа",
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська
область

про стягнення 38 631,66 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від прокуратури: Пономаренко А.Є.,
посвідчення №023761 видане 20.12.2013р.

від позивача: не з'явився

від відповідача: Алімагомедова Г.М.,
довіреність б/н від 22.04.2014р.

Суть спору:

Прокурор Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі Криворізької
міської ради в особі позивача
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" з позовом
до Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20" (далі-відповідач) про стягнення 36349,62
грн. - заборгованості за теплову
енергію, 1048,27 грн. - пені, 991,86 грн. -
інфляційних, 241,91 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань щодо оплати
поставленої теплової енергії по
договору на відпуск теплової енергії
на потреби опалення, вентиляції,
гарячого водопостачання № 1221 від
21.10.2003 року.

Прокурор у судовому засіданні
наполягав на задоволені своїх позовних
вимог в повному обсязі.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. 03.06.2014 через
канцелярію суду надав клопотання, в
якому просить розглянути справу без
представника позивача.

Представник відповідача позовні
вимоги визнає частково. У відзиві на
позов просить визнати частково позовні
вимоги позивача, зменшивши розмір
неустойки (штрафу, пені) та розстрочити
виконання рішення суду терміном на два
роки, за графіком зазначеному у відзиві
на позов.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини судового
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2003 року між позивачем (далі -
постачальник) та відповідачем (далі -
споживач) укладено договір № 1221 на
відпуск теплової енергії на потреби
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання (далі - Договір),
відповідно до розділу 1 якого
постачальник бере на себе
відповідальність відпускати споживачу
теплову енергію на потреби опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання в
потрібних йому розмірах, споживач
зобов'язується сплачувати отриману
теплову енергію по встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбаченими цим Договором.

Даний Договір укладається з 01 жовтня
2003 року по 31 грудня 2004 року і діє
протягом року, у випадку не надходження
ні від однієї зі сторін заяви про
розірвання Договору не пізніше, чим за
один місяць до закінчення терміну
Договору, Договір вважається
пролонгованим на наступний рік (п. 6.1.
Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
оплата за споживчу теплову енергію
проводиться в грошовій формі,
векселями, взаємозаліками. Форма
оплати попередньо узгоджується перед
кожним платежем.

Відповідно до Закону України від 20.05.1999
р. № 686-XIV"Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення оплати за
споживання комунальних послуг, та
утримання при будинкових територій"
споживач сплачує відпущену теплову
енергію протягом 14 днів після
отримання рахунка постачальника (п. 3.2.
Договору).

Згідно п. 3.3. Договору споживач
проводить передоплату в грошовій
формі, в розмірі 50 % місячного
споживання в термін до 25 числа кожного
місяця (РІК від 08.11.2000 року № 885).

Тарифи на послуги теплопостачання
передбачені постановою № 1844 НКРЕ
України від 14.12.2010 р. "Про затвердження
тарифів на теплову енергію КПТМ
"Криворіжтепломережа", що складає 269,50
грн. за 1 Гкал. (без ПДВ).

Свої договірні зобов'язання Позивач
виконав в повному обсязі, а саме:
поставляв відповідачу теплову енергію
на протязі всього періоду,
передбаченого договором, проводилось
не порушуючи щорічні розпорядження
Виконавчого комітету Криворізької
міської Ради Дніпропетровської
області "Про початок та закінчення
опалювального періоду".

На виконання умов Договору протягом
періоду з 05.10.2013 року по 31.01.2014 року
включно позивач відпустив відповідачу
теплову енергію, що підтверджується
розрахунком, рахунками-фактурами (а.с.
15, 17-20), які знаходяться в матеріалах
справи.

Протягом опалювального періоду з 05.10.2013
року по 31.01.2014 року відповідач
порушував зобов'язання в частині
своєчасної та повної оплати
поставленої теплової енергії, в зв'язку
із чим у останнього утворилась
заборгованість в розмірі 36349,62 грн., що і
є причиною спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України (надалі по тексту ГК України),
який регулює господарські відносини,
що виникають у процесі організації та
здійснення господарської діяльності
між суб'єктами господарювання, а також
між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері
господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

В процесі розгляду даної справи
відповідачем було проведено погашення
заборгованості за теплову енергію в
сумі 1515,00 грн. Дана обставина
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням № 444 від
03.06.2014 р. (а.с. 43), тобто після подачі
позову до суду.

Вище викладене дає суду підстави для
висновку, що в частині стягнення з
відповідача заборгованості в сумі
1515,00 грн. між сторонами відсутній
предмет спору, а тому провадження в цій
частині підлягає припиненню в порядку
п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

На момент розгляду справи основна
заборгованість відповідача складає
34 834,62 грн., докази погашення
якої в матеріалах справи відсутні,
внаслідок чого суд вважає, що позовні
вимоги в цій частині обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи і
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки. Договірна неустойка
встановлюється за згодою сторін, тобто
її розмір та умови застосування
визначаються виключно на їх власний
розсуд.

Відповідно до статті 549 названого
Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2. Договору, у випадку
несплати споживачем по закінченню 14
днів рахунка з дня отримання рахунка
постачальника, споживач сплачує пеню у
розмірі 1,0 % за кожний день прострочки
від загальної суми заборгованості, але
не більше подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Позивачем за прострочення виконання
договірних зобов'язань щодо оплати
наданих послуг нарахована пеня у
розмірі 1048,27 грн. (за період з 29.11.2013 р. по
14.04.2014 р.). Перевіривши розрахунок пені,
господарський суд вважає, його таким,
що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути з
відповідача: інфляційних в сумі 991,86
грн. (за період з грудня 2013 р. по
березень 2014 р.) та 3% річних в сумі 241,91
грн. (за період з 29.11.2013 р. по 14.04.2014 р.
Перевіривши розрахунки інфляційних та
3% річних, господарський суд вважає, їх
такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача викладенні у
відзиві на позов щодо зменшення
розміру неустойки (штрафу) суд вважає
необґрунтованими і безпідставними,
оскільки повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у господарському
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, які заслуговують
на увагу, тоді як відповідачем не
надано належних доказів щодо зменшення
неустойки (штрафу).

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню у сумі 34 834,62
грн. - заборгованості, 1048,27 грн. - пені,
991,86 грн. - інфляційних, 241,91 грн. - 3%
річних.

Також суд, приймаючи до уваги
клопотання відповідача про розстрочку
виконання рішення керуючись ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, яка надає право суду у
виняткових випадках розстрочити
виконання рішення (п.6 ст.83 ГПК),
враховуючи, що прокурор проти
клопотання відповідача не заперечує,
суд вважає за доцільне задовольнити
частково клопотання відповідача та
розстрочити виконання рішення суду в
частині стягнення заборгованості,
пені, інфляційних та 3 % річних на
дванадцять місяців із щомісячним
погашенням загальної суми
заборгованості рівними частинами в
розмірі 3093,05 грн.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору у
справі покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 47, 33, 34, 36, 43, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження в частині
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 1515,00 грн.
відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Стягнути з Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20" (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд. 60; ) на користь Комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, буд. 9; ) 34 834,62 грн. (тридцять чотири тисячі
вісімсот тридцять чотири грн. 62 коп.) -
заборгованості, 1048,27 грн. (одна тисяча
сорок вісім грн. 27 коп.) - пені, 991,86 грн. -
(дев'ятсот дев'яносто одна грн. 86 коп.) -
інфляційних, 241,91 грн. (двісті сорок одна
грн. 91 коп.) - 3% річних.

Заяву відповідача про розстрочку
виконання рішення - задовольнити
частково.

Розстрочити виконання рішення суду від
05.06.2014 р. у справі №904/3400/14 в частині
стягнення заборгованості, пені,
інфляційних та 3 % річних на дванадцять
місяців із щомісячним погашенням
загальної суми заборгованості рівними
частинами в розмірі 3093,05 грн.

Стягнути з Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20" (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд. 60; ) в дохід Державного бюджету
України в особі управління Державного
казначейства у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7,
рахунок 3005 (Державна судова
адміністрація України, 050) в у
відділенні банку ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 1827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.) - судового збору, про що видати
наказ.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя І.А.
Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "05" червня 2014р.