ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.06.14 № 910/11709/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метал Експерт"

до Публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Банк Розвитку"

про розірвання договорів та
відшкодування витрат та збитків 116 553,67
грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 10/06 від 10.06.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" №
719-VII від 16.01.2014 р. встановлено у 2014 році
мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі - 1218 гривень.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 2
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати, т.т. 1218,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

У п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу IV Господарського
процесуального кодексу України" також
зазначено, що у випадку об'єднання в
одній позовній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру
судовий збір згідно з частиною 3 статті
6 Закону сплачується за як ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Позивачем подано позовну заяву № 10/06
від 10.06.2014 р. "про розірвання договорів
та відшкодування витрат та збитків 116
553,67 грн.". Разом з тим у прохальній
частині даної позовної заяви позивач
заявив наступні позовні вимоги:

- розірвати кредитний договір №
MKLVU1.227769.002 від 12.02.2014 р. (надалі - вимога 1);

- стягнути з Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Банк Розвитку" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метал Експерт"
витрати, пов'язані з укладенням
договорів в сумі 4290,00 грн. та збитки в
сумі 112 263,67 грн.... (надалі - вимога 2).

Отже, позивачем заявлено одну вимогу
немайнового характеру (вимога 1) та одну
вимогу майнового характеру про
стягнення 116 553,67 грн. (вимога 2).

Розрахунок розміру судового збору за
позовну вимогу майнового характеру
здійснюється відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2
ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а
за позовну вимогу немайнового
характеру - відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2
ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

Отже, звертаючись з даним позовом до
господарського суду, позивач мав
сплатити судовий збір в загальній сумі
3549,07 грн. (2331,07 грн. за вимогу майнового
характеру (2% від 116 553,67 грн.) +1218,00 грн. за
вимогу немайнового характеру).

Між тим, позивачем до позовної заяви №
б/н від 21.05.2014 р. додано платіжне
доручення № 58 від 06.05.2014 про сплату
судового збору у розмірі 2531,62 грн.,
тобто у розмірі меншому, ніж
передбачено статтею 4 Закону України
"Про судовий збір", що є порушення п. 3 ч. 1
ст. 57 ГПК України та, в свою чергу,
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
заявником не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, заява повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, зокрема пунктом 4
частини першої статті 63. При цьому якщо
таке повернення здійснюється у зв'язку
з недодержанням заявником вимог закону
щодо порядку та/або розміру сплати
судового збору, то у відповідній ухвалі
господарського суду має бути зазначено
правильний порядок сплати та/або
розмір судового збору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

В підтвердження направлення
відповідачеві копії поданої до суду
позовної заяви з доданими до неї
документами позивачем до позовної
заяви додано лише опис вкладення у
цінний лист від 11.06.2014 р. без документа,
що підтверджує надання поштових послуг
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Більш того, опис вкладення у цінний
лист від 11.06.2014 р. не може вважатись
належним доказом надіслання копії
позовної заяви і доданих до неї
документів відповідачу, оскільки з
його змісту жодним чином не вбачається
направлення відповідачу копії
позовної заяви № 10/06 від 10.06.2014 р. "про
розірвання договорів та відшкодування
витрат та збитків 116 553,67 грн.", фактично
наявний перелік тільки копій
документів, вказаних в додатку до
позовної заяви.

За таких обставин, до позовної заяви не
додано належних доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

При цьому суд приймає до уваги
правовову позицію Вищого
господарського суду України, викладену
в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача,
що відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега