ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року Справа №
904/2315/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Дмитренко А.К.-
доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Чохи Л.В.

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Слівінський А.О.,
представник, довіреність б/н від 30.04.14;

від відповідача: Мельничук В.Ю.,
представник, довіреність б/н від 10.06.14;

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.05.2014
року у справі № 904/2315/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ГРЕЙН
ГРУП", м. Житомир

до товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 77843 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.05.2014
року (суддя Бєлік В.Г.) з товариства з
обмеженою відповідальністю
"АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС" на користь товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"ГРЕЙН ГРУП" стягнуто 77843 грн. основного
боргу та 1827 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить зазначене рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ГРЕЙН ГРУП"
у відзиві на апеляційну скаргу просить
в її задоволенні відмовити, а рішення
господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом норм матеріального і
процесуального права, судова колегія
вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

08.07.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ГРЕЙН ГРУП"
(продавець) і товариством з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС
ПЛЮС" (покупець) укладено договір
поставки товару № 4 (а.с. 7-8).

За п.1 договору поставки продавець
зобов'язується по заявці покупця
поставити з метою передачі у власність
останнього товар, а покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
оплатити його на умовах даного
договору.

Датою поставки та моментом переходу до
покупця права розпорядження та ризику
випадкової загибелі товару є дата
передачі товару, що вказана в
накладній.

Право власності на товар покупець
набуває лише після надходження на
поточний рахунок продавця усієї суми
вартості товару (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Ціна за одиницю та одиниця виміру
товару, загальна кількість товару
вказані в видатковій накладній, яка
підлягає підпису обома сторонами і є
невід'ємною частиною договору в
частині підтвердження домовленості
сторін по ціні за одиницю виміру
товару, кількості та найменування
товару (п.2.2. договору).

Асортимент, кількість, ціна тощо
вказані в видаткових та податкових
накладних, що супроводжують товар (п. 2.6.
договору).

Загальна вартість товару складається
із вартості фактично відвантажених
покупцю партій товару. Вартість кожної
поставленої партії зазначається у
видатковій накладній. Ціна на товар
включає ПДВ (п. 3.1. договору).

Вартість товару включає в себе
вартість незворотної тари, пакування,
завантаження та доставки (п.3.2.
договору).

Ціна на поставлений по даному договору
товар являється договірною і
вказується в накладних на кожну партію
товару (п. 3.4. договору).

Для отримання товару покупець повинен
зробити заявку на товарну партію, при
цьому така заявка може бути зроблена по
телефону. Підписана повноважними
представниками видаткова накладна є
документальним свідченням того, що
покупець замовив товар, а продавець
його поставив (п. 2.7. договору).

На виконання договору позивач передав,
а відповідач прийняв товар (рис
довгозернистий, в тому числі мішки) на
загальну суму 784300 грн., що
підтверджується наступними
видатковими та товарно-транспортними
накладними:

- видаткова накладна від 07.10.2013 року №
ГГ-0000040 на суму 129800 грн.;
товарно-транспортна накладна від 07.10.2013
року № 57 (а.с. 9,10);

- видаткова накладна від 11.10.2013 року №
ГГ-0000045 на суму 133100 грн.;
товарно-транспортна накладна від 11.10.2013
року № 62 (а.с. 11,12);

- видаткова накладна від 11.10.2013 року №
ГГ-0000046 на суму 133100 грн.;
товарно-транспортна накладна від 11.10.2013
року № 63 (а.с. 13,14);

-видаткова накладна від 14.10.2013 року №
ГГ-0000051 на суму 133100 грн.;
товарно-транспортна накладна від 14.10.2013
року № 67 (а.с. 15,16);

- видаткова накладна від 22.11.2013 року №
ГГ-0000102 на суму 127600 грн.;
товарно-транспортна накладна від 22.11.2013
року № 110 (а.с. 17,18);

- видаткова накладна від 22.11.2013 року №
ГГ-0000103 на суму 127600 грн.;
товарно-транспортна накладна від 22.11.2013
року № 111 (а.с. 19,20);

Накладні з боку товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ГРЕЙН ГРУП"
та товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС"
підписані уповноваженими на отримання
товару представниками сторін без
будь-яких зауважень і претензій та
скріплені печатками підприємств.

У відповідності з п. 3.2. договору
розрахунки за вказаний товар
проводяться шляхом проведення 100%
попередньої оплати покупцем на
поточний рахунок продавця суми
вартості товару.

Відповідач здійснив часткову оплату
поставленого товару на загальну суму
706457 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи банківськими
виписками (а.с. 21, 22, 23).

Відповідач повністю і своєчасно товар
не оплатив у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість перед
позивачем, що і є причиною виникнення
спору.

Враховуючи, що за взаємною згодою
сторін товар поставлявся позивачем
окремими партіями без здійснення
відповідачем попередньої оплати за
товар, а договором не визначений інший
строк виконання відповідачем
зобов'язання в частині сплати
заборгованості за поставлений товар,
позивач, керуючись ч. 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, направив
на адресу відповідача вимогу про
виконання зобов'язання протягом семи
днів від дня отримання цієї вимоги
(а.с.24).

Втім відповідач відповіді на вимогу не
надав, повністю за поставлений товар не
розрахувався.

Твердження товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ГРЕЙН
ГРУП", наведені в апеляційній скарзі,
про те, що останнім не було отримано
вимогу від 06.03.2014 року № 74,
спростовується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення, з
якого вбачається, що вимогу отримано
19.03.2014 року представником відповідача
Захаренко (а.с. 25) (тією ж особою, що
отримала копію ухвали про порушення
провадження у даній справі).

Статтею 265 Господарського кодексу
України визначено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частинами 1,7 ст. 193 Господарського
кодексу України унормовано, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

У відповідності із ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

В силу ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, у товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС"
виникла заборгованість з оплати за
поставлений товар на загальну суму 77843
грн., яка, у зв'язку з ненаданням
відповідачем доказів її погашення,
обґрунтовано визнана судом першої
інстанції такою, що підлягає стягненню.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"ГРЕЙН ГРУП" строків поставки товару, у
зв'язку з чим товариство з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС" не
змогло своєчасно виконати свої
зобов'язання за договором поставки від
01.01.2013 року № 35666, укладеним з
товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет». Як
вказує в апеляційній скарзі
відповідач, внаслідок невиконання
зобов'язань по поставці товару за
вищезгаданим договором, товариством з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет» було застосовано до
відповідача штраф у сумі 77843 грн., який
був сплачений останнім шляхом
зарахування зустрічних вимог, що
підтверджується протоколом заліку
взаємних вимог від 25.10.2013 року №
ПШД-002662.

Вищенаведені доводи відповідача судом
апеляційної інстанції відхиляються з
огляду на наступне.

У відповідності з п. 8.1. договору при
підписанні відповідальними особами
покупця видаткової накладної товар
вважається прийнятим покупцем у
кількості, що вказана в накладній. У
разі ненадходження протягом семи днів
з моменту відвантаження товару покупцю
претензій з його боку щодо якості
товару, сторони остаточно вважають
товар таким, що відповідає умовам
договору.

Як зазначалось вище, відповідач
отримав товар за видатковими
накладними (а.с. 9, 11, 13, 15, 17, 19) без
претензій та зауважень щодо строку
постачання, кількості або якості
товару.

Крім того, у договорі від 08.07.2013 року № 4
сторони ніяким чином не обумовили
строки поставки, що, в свою чергу,
унеможливлює визначення граничного
терміну поставки товару позивачем та
спростовує твердження товариства з
обмеженою відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС
ПЛЮС" про порушення товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"ГРЕЙН ГРУП" строків поставки.

Твердження товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС" щодо
понесених ним збитків у сумі 77843 грн.,
які були сплачені товариству з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет» внаслідок порушення
строків поставки пропареного рису, не
заслуговують на увагу, оскільки не
стосуються предмету спору у даній
справі.

В апеляційній скарзі відповідач
стверджує, що був позбавлений права на
захист, тому що судом першої інстанції,
на його думку, не забезпечено рівність
учасників судового процесу та не
додержано принципу змагальності
сторін.

Дане твердження спростовується
наявними в матеріалах справи доказами.

11.04.2014 року судом першої інстанції
винесено ухвалу про порушення
провадження у справі та призначено її
до розгляду на 07.05.2014 року.

Пунктом 3 даної ухвали суд зобов'язав
відповідача надати суду письмовий
відзив на позовну заяву, письмові
докази в підтвердження своїх доводів
або заперечень, документ, що
підтверджує статус юридичної особи,
забезпечити звірку взаєморозрахунків
та інше, а також визнано обов'язковою
явку уповноважених представників
сторін.

Копію ухвали про призначення справи до
розгляду на 07.05.2014 року, одержано
товариством з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС"
22.04.2014 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 37).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не скористався правом
участі у судовому засіданні,
призначеному на вищевказану дату,
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
уповноваженого представника бути
присутнім у судовому засіданні на
адресу суду першої інстанції не
надходило, відзив на позовну заяву суду
не надано.

Відповідач був завчасно повідомлений
про час і місце розгляду справи, був
обізнаний про наявність даної справи у
господарському суді, а тому мав
можливість надіслати поштою відзив і
документи в обґрунтування своїх
доводів і заперечень, але такою
можливістю не скористався.

Відповідно ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

У пп. 3.9.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України
від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказано, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32 - 34
Господарського процесуального кодексу
України), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в
судове засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
пункту 3.9 цього пункту постанови.

Згідно пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" за змістом статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що господарським судом
надано правильну юридичну оцінку
обставинам справи, тому висновки суду є
законними, обґрунтованими,
відповідають фактичним обставинам та
наявним матеріалам справи, нормам
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги їх не
спростовують.

В силу ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України судом
апеляційної інстанції не приймаються
додані до апеляційної скарги договір
від 01.01.2013 року № 35666,
укладений товариством з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет» з
товариством з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС", з
додатковою угодою до нього та протокол
заліку взаємних вимог від 25.10.2013 року №
ПШД - 002662, оскільки заявник не
обґрунтував неможливість подання цих
документів до суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.05.2014
року у справі № 904/2315/14 залишити без
змін, а скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "АРТ-БІЗНЕС ПЛЮС" без
задоволення.

Головуючий суддя
А.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
Л.В. Чоха

повний текст постанови виготовлений
18.06.14р.