ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Справа № 905/5666/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М.
(доповідач), Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу заступника
прокурора Донецької області,
м. Донецьк,

на рішення господарського суду
Донецької області від 15.01.2014 та

постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 02.04.2014

зі справи № 905/5666/13

за позовом Ніжинського міжрайонного
прокурора, м. Ніжин Чернігівської
області, в інтересах держави в особі
Державної служби геології та надр
України, м. Київ, та державного
геофізичного підприємства
"Укргеофізика", м. Київ (далі - ДГП
"Укргеофізика") ,

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Лого Сістемс", м.
Донецьк (далі - ТОВ "Лого Сістемс");

товариства з обмеженою
відповідальністю "Надра-Геоінвест", м.
Київ (далі - ТОВ "Надра-Геоінвест");

дочірнього підприємства
"Чернігівнафтогазгеологія"
Національної акціонерної компанії
"Надра України", м. Чернігів (далі - ДП
"Чернігівнафтогазгеологія", НАК "Надра
України),

про стягнення заборгованості.

Судове засідання проведено за участю
представників:

Прокурора - прокурора відділу
Генеральної прокуратури України
Боднарчука В.М.,

Державної служби геології та надр
України - Середи Р.М.,

ДГП "Укргеофізика" - Аніщенка О.Г.,
Кучинського А.М.,

ТОВ "Лого Сістемс" - не з'яв.,

ТОВ "Надра-Геоінвест" - не з'яв.,

ДП "Чернігівнафтогазгеологія"- не з'яв.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в
особі Державної служби геології та
надр України, ДГП "Укргеофізика"
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом (з
урахуванням заяви про зміну предмета
позову) про стягнення солідарно з ТОВ
"Лого Сістемс", ТОВ "Надра-Геоінвест" та
ДП "Чернігівнафтогазгеологія" вартості
виконаних робіт у сумі 347 569, 07 грн., а
також за невиконання зазначеного
зобов'язання - пені в сумі 37 462, 31 грн.,
інфляційних втрат у сумі 63 605, 13 грн. та
процентів у сумі 40 251, 35 грн.

Рішення господарського суду Донецької
області від 15.01.2014 (суддя Сич Ю.В.),
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 02.04.2014 (колегія
суддів у складі: суддя
Чернота Л.Ф. - головуючий, судді Стойка
О.В., Шевкова Т.А.), у задоволення позову
відмовлено; визнано недійсним договір
реструктуризації заборгованості від
30.01.2012 № 1-Н.

У касаційній скарзі Прокурор просить
Вищий господарський суд України
рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів в
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення про задоволення позову
внаслідок порушення норм
процесуального та матеріального права.

Відзиви на касаційну скаргу не
надходили.

Сторони відповідно до статті 1114
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) належним
чином повідомлено про час і місце
розгляду скарги.

Перевіривши повноту встановлених
попередніми судовими інстанціями
обставин справи та правильність
застосування ними норм процесуального
та матеріального права, заслухавши
пояснення представників Прокурора,
Державної служби геології та надр
України, ДГП "Укргеофізика", Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення касаційної
скарги.

Господарськими судами у справі
встановлено такі фактичні дані:

- 06.05.2008 НАК "Надра України", ДП
"Чернігівнафтогазгеологія" та ТОВ "Лого
Сістемс" уклали договір простого
товариства № СД-161/08 (далі -Договір №
СД-161/08), за умовами якого названі
учасники об'єднали свої вклади та
зобов'язалися спільно діяти згідно з
узгодженою Програмою робіт спільної
діяльності, пов'язаною з користуванням
надрами, без створення юридичної особи;

- відповідно до додаткової угоди до
цього правочину від 07.07.2012 № 2 було
замінено учасника договору простого
товариства НАК "Надра України" на ТОВ
"Надра-Геоінвест", і до останнього
перейшли всі права та обов'язки НАК
"Надра України";

- Договором № СД-161/08 передбачено, що
ведення справ простого товариства в
межах визначеної цим правочином
компетенції здійснюється Комітетом
управління, виконавчим директором та
окремим учасником, поіменованим
оператором;

- зокрема, оператор уповноважений
здійснювати поточне управління
спільною діяльністю, у тому числі
представляє інтереси учасників у
відносинах з органами державної влади
та управління, місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами, а також в судових
органах з питань, що стосуються
спільної діяльності;

- оператором за Договором № СД-161/08 є
інвестор - ТОВ "Лого Сістемс";

- виконавчий директор вирішує всі
питання поточної діяльності, що
належать до повноважень Комітету
управління; права та обов'язки
виконавчого директора зазначаються у
виданій членами комітету управління
довіреності;

- 15.04.2009 ТОВ "Лого Сістемс" як оператор
за Договором № СД-161/08 на підставі
довіреності б/н від 25.12.2008 від імені
учасників простого товариства за цим
правочином та Ніжинська експедиція з
геофізичних досліджень в свердловинах
ДГП "Укргеофізика" на підставі
положення цього структурного
підрозділу та довіреності ДГП
"Укргеофізика" від 15.12.2008 № 60 уклали
договір №15-04/26 про виконання
геофізичних, геолого-хімічних і
технологічних досліджень,
прострілювально-вибухових робіт та
інших робіт з обслуговування
свердловини Селюхівського нафтового
родовища (далі - Договір №15-04/26);

- пунктом 4.2 Договору №15-04/26
передбачено, що вартість робіт
визначається в підписаних
уповноваженими представниками сторін;

- роботи оплачуються згідно з
отриманими рахунками протягом п'яти
банківських днів з дня підписання
актів прийому-передачі виконаних робіт
(пункт 4.8 Договору №15-04/26 );

відповідно до актів приймання-передачі
виконаних геофізичних робіт від 05.05.2009
№1-01/26, від 19.05.2009 №2-03/26, від 21.05.2009 №3-02/26,
від 30.06.2009 №4-04/26, від 27.07.2009 №5-05/26, від
31.08.2009 №6-06/26 всього виконано цих робіт
на суму 378 323,07 грн.; замовник частково
оплатив вартість робіт у сумі 30 754 грн.,
тобто сума боргу складає 347 569,07 грн.;

- виконавець неодноразово звертався з
претензіями про сплату заборгованості
за Договором № 15-04/26;

- у справі наявний договір про
реструктуризацію заборгованості від
30.01.2012 №1-Н (далі - Договір № 1-Н), за
умовами якого Ніжинська експедиція з
геофізичних досліджень у свердловинах
ДГП "Укргеофізика" та просте товариство
за Договором № СД-161/08 дійшли згоди про
стягнення суми заборгованості за
Договором №15-04/26 згідно із
затвердженим у цьому правочині
графіком; від імені учасників
згаданого простого товариства Договір
№1-Н підписано виконавчим директором
на підставі довіреності від 27.07.2011 № 70;

- зазначеною довіреністю від 27.07.2011 № 70
виконавчого директора не уповноважено
укладати договори про
реструктуризацію заборгованості;

- зобов'язання за Договором №1-Н не
виконано;

- ТОВ "Лого Сістемс" подало суду заяву
про застосування позовної давності до
позовних вимог.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За договором простого товариства
сторони (учасники) беруть зобов'язання
об'єднати свої вклади та спільно діяти
з метою одержання прибутку або
досягнення іншої мети (стаття 1132 ЦК
України).

Під час ведення спільних справ кожний
учасник має право діяти від імені всіх
учасників, якщо договором простого
товариства не встановлено, що ведення
справ здійснюється окремими
учасниками або спільно всіма
учасниками договору простого
товариства. У разі спільного ведення
справ для вчинення кожного правочину
потрібна згода всіх учасників (частина
перша статті 1135 ЦК України).

У відносинах із третіми особами
повноваження учасника вчиняти
правочини від імені всіх учасників
посвідчується довіреністю, виданою
йому іншими учасниками, або договором
простого товариства (частина друга
статті 1135 ЦК України).

У відносинах із третіми особами
учасники не можуть посилатися на
обмеження прав учасника, який вчинив
правочин, щодо ведення спільних справ
учасників, крім випадків, коли вони
доведуть, що на момент вчинення
правочину третя особа знала або могла
знати про наявність таких обмежень
(частина третя статті 1135 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1143 ЦК
України якщо договір простого
товариства не був припинений за заявою
учасника про відмову від подальшої у
ньому участі або у разі розірвання
договору на вимогу одного з учасників,
учасник, участь якого в договорі
припинилася, відповідає перед третіми
особами за спільними зобов'язаннями,
які виникли в період його участі в
договорі простого товариства як
учасника договору.

Відповідно до частини другої статті 1138
ЦК України якщо договір простого
товариства пов'язаний із здійсненням
його учасниками підприємницької
діяльності, учасники відповідають
солідарно за всіма спільними
зобов'язаннями незалежно від підстав
їх виникнення.

За приписом статті 257 ЦК України
загальний строк для захисту права за
позовом особи, право якої порушено
(позовна давність), встановлюється в
три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові,
а якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку (частина перша
статті 264 ЦК України).

Попередні судові інстанції,
відмовляючи в задоволенні позову,
посилалися на наявність обставин для
застосування позовної давності за
заявою ТОВ "Лого Сістемс".

При цьому господарськими судами
було зазначено, що Договір №1-Н не
свідчить про переривання позовної
давності щодо вимог позивача, оскільки
цей правочин є неукладеним внаслідок
відсутності у виконавчого директора,
що підписав його від імені учасників
простого товариства за довіреністю від
27.07.2011 № 70, визначених цією
довіреністю повноважень на підписання
договору про реструктуризацію
заборгованості або про розстрочення
заборгованості.

Вищий господарський суд України
вважає такий висновок передчасним.

Господарський та Цивільний кодекси
України не передбачають такого
самостійного виду договорів, як
договір про реструктуризацію чи
договір про розстрочення
заборгованості.

По суті, названі правочини є зміною
умов за первісним договором шляхом
укладання додаткової угоди у зв'язку з
фінансовими труднощами зобов'язаної
сторони та необхідністю створення
сприятливих умов для виконання ним
зобов'язань.

Тому відсутні визначені чинним
законодавством підстави вважати, що
довіреність юридичної особи повинна
містити окремі застереження щодо
укладання договорів про
реструктуризацію (розстрочення)
заборгованості.

Зобов'язання за Договором №1-Н
стосуються зміни строків виконання за
Договором №15-04/26 - договором підряду.

При цьому місцевий та апеляційний
господарські суди не надали належної
юридичної оцінки тим обставинам, що
згаданою довіреністю від 27.07.2011
№ 70 учасники Договору № СД-161/08
простого товариства уповноважили
виконавчого директора укладати від
імені цих учасників договори, зокрема,
"на підрядні роботи", передбачені
Програмою робіт та Бюджетом спільної
діяльності на суму, що не перевищує 500 000
грн., а також в цілому передали
виконавчому директору широке коло
повноважень на укладання правочинів та
здійснення інших юридичних дій.

Висновок апеляційного господарського
суду про те, що Прокурором не подано
доказів на підтвердження стягнення
заявлених сум солідарно з учасників
Договору № СД-161/08 простого товариства
суперечить припису статті 1138 ЦК
України.

Таким чином, місцевий та апеляційний
господарські суди припустилися
неправильного застосування приписів
частини першої статті 47 ГПК України
щодо прийняття судового рішення суддею
за результатами обговорення усіх
обставин справи та частини першої
статті 43 цього Кодексу стосовно
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, що
відповідно до частини першої статті 11110
ГПК України є підставою для скасування
судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція відповідно до
частини другої статті 1117 ГПК України не
має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

З огляду на наведене справа має бути
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції, під час якого
необхідно встановити обставини,
зазначені в цій постанові, дати їм та
доводам сторін належну правову оцінку
і вирішити спір відповідно до вимог
закону.

Керуючись статтями 1117, 1119-11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника
прокурора Донецької області
задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Донецької області від 15.01.2014 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 02.04.2014 зі
справи № 905/5666/13 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко