донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

10.06.2014р. справа №905/749/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівРадіонової О.О.
Марченко О.А., Татенко В.М.секретаря
Ломовцевої Ю.І.від
позивача:не з»явивсявід відповідача:не
з»явився розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства «Донецька
залізниця» м.Донецьк в особі
Ясинуватського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління
м.Ясинувата, Донецька область на
рішення господарського суду Донецької
областівід08.04.2014 рокуу справі№905/749/14
(суддя Бойко І.А.)за позовомДержавного
підприємства «Донецька залізниця»
м.Донецьк в особі Ясинуватського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управління
м.Ясинувата, Донецька областьдо
відповідача Комунального підприємства
«Красноармійський центр єдиного
замовника» м.Красноармійськ, Донецька
областьпрозобов»язання відповідача
укласти договір про надання послуг з
теплопостачання №44 від 17.10.2013р.

ВСТАНОВИВ:

04.02.2014 року Державне підприємство
«Донецька залізниця» м.Донецьк в особі
Ясинуватського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління
м.Ясинувата, Донецька область
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Комунального підприємства
«Красноармійський центр єдиного
замовника» м.Красноармійськ, Донецька
область про зобов»язання відповідача
укласти договір про надання послуг з
теплопостачання №44 від 17.10.2013р. (а.с. 2-3).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 08.04.2014р. по справі
№905/749/14 у задоволенні позовних вимог
відмовлено (а.с.75-76).

В обґрунтування прийнятого рішення
місцевий господарський суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову внаслідок того, що
запропонований позивачем до укладення
проект договору не містить визначених
ст.180 Господарського кодексу України
істотних умов господарського договору
та не дотримання необхідних вимог та
порядку, передбаченого ст.181
Господарського кодексу України.

Позивач, Державне підприємство
«Донецька залізниця» м.Донецьк в особі
Ясинуватського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління
м.Ясинувата, Донецька область
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просив скасувати рішення
господарського суду Донецької області
від 08.04.2014р. у справі №905/749/14 (а.с. 83-85).

В якості доводів щодо обґрунтування
поданої скарги, апелянт зазначив, що у
тексті проекту договору у п.5.2
зазначена вартість послуг з
теплопостачання; пп..3.2.2 п.3.2 договору
передбачено, що споживач зобов»язаний
повідомляти енергопостачальну
організацію про всі об»єкти тепло
споживання, підключені до теплових
мереж споживача.

Апелянт зазначає, що відповідачем по
отриманню проекту договору не було
надано відповіді або інформації чи
документів, передбачених п.3.2, 3.3
договору, тому позивач звернувся до
господарського суду з відповідним
позовом.

Сторони у судове засідання не
з»явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, наданим їм процесуальним
Законом правом на участь у суді
апеляційної інстанції не скористалися,
про причину неявки суд не повідомили.

Враховуючи ту обставину, що явка сторін
не визнавалася обов»язковою, колегія
суддів вважала за можливе розглянути
справу за відсутності сторін за
наявними у справі документами.

Відповідно до частини другої статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 року № 5 «Про судове рішення»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим визначається рішення, в
якому повно відображено обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини справи і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються двосторонніми
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та правильність
застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду повинно бути
залишено без змін з огляду на наступне.

Позивач, Державне підприємство
«Донецька залізниця» м.Донецьк
(ідентифікаційний код 01074957) є
юридичною особою, що підтверджено
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи, довідкою з ЄДРПОУ
(а.с.14, 15).

«Ясинуватське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління» Державного
підприємства «Донецька залізниця» , як
відокремлений структурний підрозділ
підприємства позивача, не є юридичною
особою (ідентифікаційний код 26222152), що
підтверджено довідкою з ЄДРПОУ та
Положенням про «Ясинуватське
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» Державного підприємства
«Донецька залізниця».

Згідно п. 1.4. БМЕУ-6 є скороченою назвою
управління (надалі - управління).

Відповідно до п. 2.1. Положення
Управління є відокремленим
структурним підрозділом у складі
Державного підприємства "Донецька
залізниця", що здійснює свою діяльність
від імені ДП "Донецька залізниця" без
статусу юридичної особи.

Відносини Управління з іншими
суб'єктами господарювання в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на підставі договорів (п.
2.5. Положення).

Предметом діяльності БМЕУ-6 "ДП
"Донецька залізниця" згідно п. 3.2.11.
Положення, зокрема є виробництво
теплової енергії, транспортування її
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами та
постачання теплової енергії (а.с.16, 17-19).

Відповідач, Комунальне підприємство
«Красноармійський центр єдиного
замовника» (ідентифікаційний код 32213480)
є юридичною особою, що підтверджено
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи, випискою з ЄДР та
Статутом (а.с.29, 30, 33-46).

Згідно п.1.6 Статуту, КП «Красно
армійський центр єдиного замовника» є
управитель будинків та споруд, які
знаходяться на балансі та користується
правами та обов»язками передбаченими
ст.25 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішенням виконавчого комітету
Красноармійської міської ради № 691 від
21.12.2005р. "Про визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді" визначено виконавцем житлово -
комунальних послуг КП
"Красноармійськтепломережа"
Локомотивне депо станції
Красноармійськ (п.1.4) (а.с.47).

Рішенням виконавчого комітету
Красноармійської міської ради №176 від
19.05.2010р. "Про внесення змін та доповнень
до рішення виконкому міської ради від
21.12.2005р. № 691" внесено зміни до Рішення
виконкому міської ради від 21.12.2005р.
№ 691 "Про визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді" визначено виконавцем житлово -
комунальних послуг КП
"Красноармійськтепломережа"
Локомотивне депо станції
Красноармійськ, Будівельно - монтажне
експлуатаційне управління №6 - з
центрального опалення та постачання
гарячої води (а.с.48).

Позивач, ДП "Донецька залізниця" в
особі Ясинуватського будівельно -
монтажного експлуатаційного
управління листом №195-01/5-24003 від 17.10.2013р.
звернувся до відповідача, КП
"Красноарміський центр єдиного
замовника" з пропозицією укласти
договір про надання послуг з
теплопостачання №44 від 17.10.2013р.,
предметом якого є подача споживачеві
вчасно та відповідної якості послуг з
теплопостачання та своєчасна оплата
споживачем наданої послуги за
встановленими тарифами у троки і на
умовах, передбачених договором (а.с.8,
9-11).

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначає позивач, від відповідача не
надійшло письмового підтвердження на
укладення господарського договору у
передбачений законом строк, тому
позивач звернувся до господарського
суду з позовом про зобов'язання
відповідача укласти договір про
надання послуг з теплопостачання №44
від 17.10.2013р., запропонованого позивачем.

Суть спірних правовідносин полягає
у вирішенні питання щодо врегулювання
переддоговірного спору стосовно
укладання договору про надання послуг
з теплопостачання.

Спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004р. №1875-1У (далі -Закон № 1875),
Законом України «Про теплопостачання»
від 02.06.2005р. № 2633-1У ( далі - Закону № 2633).

За приписами ст. 16 ЦК України суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Господарського
кодексу України, відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

Частиною 3, 7 ст.179 Господарського
кодексу України встановлено, що
укладання господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо, зокрема,
існує пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладання договору для
певних категорій суб"єктів
господарювання, чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування. Господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу
України встановлено, що при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі: вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству;
примірного договору, рекомендованого
органом управління суб'єктам
господарювання для використання при
укладенні ними договорів, коли сторони
мають право за взаємною згодою
змінювати окремі умови, передбачені
примірним договором, або доповнювати
його зміст; типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови;
договору приєднання, запропонованого
однією стороною для інших можливих
суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі
вступу в договір не мають права
наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч.6 ст.179 ГК України
суб'єкти господарювання, які
забезпечують споживачів, зазначених у
частині першій цієї статті,
електроенергією, зв'язком, послугами
залізничного та інших видів
транспорту, а у випадках, передбачених
законом, також інші суб'єкти
зобов'язані укладати договори з усіма
споживачами їхньої продукції (послуг).
Законодавством можуть бути
передбачені обов'язкові умови таких
договорів.

Укладення господарських договорів на
основі примірних і типових договорів
повинно здійснюватися з додержанням
умов, передбачених статтею 179 цього
Кодексу, не інакше як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами статті 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно-правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору ( ч. 3 ст. 184 ГК
України).

За договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання (ст.714 ЦК України).

Спірний договір про постачання
теплової енергії за своїм змістом та
своєю правовою природою є договором
енергопостачання, який підпадає під
правове регулювання норм ст.714
Цивільного кодексу України та ст.ст.275-
277 Господарського кодексу України.

Частиною 2 ст. 275 ГК України встановлено,
що відпуск теплової енергії без
оформлення договору не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 №1198 затверджені Правила
користування тепловою енергію (далі -
Правила №1198), які визначають
взаємовідносини між
теплопостачальними організаціями та
споживачами теплової енергії, та є
обов'язковими для виконання усіма
теплопостачальними організаціями
незалежно від форми власності,
споживачами, організаціями, що
виконують проектування, пуск,
налагодження та експлуатацію
обладнання для виробництва,
транспортування, постачання та
використання теплової енергії.

Пунктом 4 Правил №1198 встановлено, що
користування тепловою енергією
допускається лише на підставі договору
купівлі-продажу теплової енергії між
споживачем і теплопостачальною
організацією (далі - договір), крім
підприємств, що виробляють та
використовують теплову енергію для
цілей власного виробництва.

Житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно із ст.23 Закону України «Про
теплопостачання» - господарська
діяльність з виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії підлягає ліцензуванню в
порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем у листах №195-01/5-494 від 28.02.13р.,
№195-01/5-2403 від 17.10.13р. було повідомлено
відповідача про відсутність у
Державного підприємства «Донецька
залізниця» ліцензії на поставку
теплової енергії населенню.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання позивача на постачання
котельними по Красноармійському вузлу
(вокзал станції Красноармійськ та ЕЧ-6
станції Красноармійськ), що
перебувають у нього на балансі,
теплової енергії зокрема
багатоквартирним будинкам у
м.Красноармійську по вул. Шота №№26, 38,
48, 68, 78, 56, 141, 393 км будинки №1,2; вул.
Свердлова, 118 за відсутності належним
чином документального підтвердження
цьому.

Відповідно до ст.628 ЦК України, ст.180 ГК
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За приписом ст.638 ЦК України, ст.180 ГК
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

При цьому, за змістом п.3 ст.180 ГК України
при укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Колегія суддів, розглянувши
запропонований позивачем до укладення
проект договору дійшла висновку, що
вказаний проект не містить визначених
статтею 180 Господарського кодексу
України істотних умов господарського
договору, як то перелік об'єктів
Комунального підприємства
"Красноарміський центр єдиного
замовника», на які необхідно подавати
тепло, їх територіальну розміщення та
технічні характеристики, загальну
опалювальну площу, теплове
навантаження на опалення, не визначені
точки передачі теплової енергії,
вартості послуг тощо.

Також, колегія суддів зазначає, що
відповідно до положень ст.ст. 3. 6, 12-15, 20,
630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг
має право звернутись до суду за
захистом свого права, яке підлягає
захисту на підставі п.1 ч.2 ст.6 ЦК
України шляхом визнання договору
укладеним на умовах, передбачених
нормативним актом, що містить
відповідний обов»язок.

Зобов»язання укласти договір у
судовому порядку не відповідає
способам захисту прав, передбачених
ст.16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України у своєї
постанові від 10 жовтня 2012 р. у справі
№6-110цс12.

Відповідно до ст. 11128 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що
позивачем не було дотримано необхідних
вимог та порядку, передбаченого ст. 181
Господарського процесуального кодексу
України, та вимоги позивача щодо
зобов»язання відповідача укласти
договір з КП "Красноарміський центр
єдиного замовника», є такими, що
задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що відповідно до вимог
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду Донецької
області від 08.04.2014р. у справі №905/749/14
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають суттєве значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права
України, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Донецька залізниця»
м.Донецьк в особі Ясинуватського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управління
м.Ясинувата, Донецька область на
рішення господарського суду Донецької
області від 08.04.2014 року у справі №905/749/14
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Донецької області
від 08.04.2014 р. у справі №905/749/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.О.Радіонова

Судді
О.А.Марченко

В.М.Татенко

Надр.5 прим:1 -у справу; 1 -позивачу;1
-відповідачу; 1 -ДАГС;1-ГС Дон. обл.