ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Справа № 917/233/13-г Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого, Жаботиної
Г.В., Ковтонюк Л.В.,розглянувши
матеріали касаційної

скаргиПолтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго"напостанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014у
справігосподарського суду Полтавської
області № 917/233/13-гза позовомПублічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Полтавагаз"доПолтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго"простягнення 22 980
524,15 грн.за участі представників сторін:

від позивача - Гречко С.І.;

від відповідача - Міняйло Г.Ю.

У С Т А Н О В И В:

04.04.2013р. рішенням господарського суду
Полтавської області присуджено до
стягнення з Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Полтавагаз" 19 054 289,84грн. основного
боргу, 355 147,70грн. пені, 71 086,61грн 3% річних
та 68 820,00грн. витрат по сплаті судового
збору.

16.01.2014р. Полтавське обласне комунальне
виробниче підприємство теплового
господарства "Полтаватеплоенерго"
звернулися до суду про розстрочку
виконання рішення від 04.04.2013р. на п'ять
років. Заявник зазначав, що станом на
01.01.2014р. сума основної заборгованості
сплачена в повному обсязі, не виконаним
залишилось рішення суду в частині
стягнення пені, річних та судового
збору на загальну суму 495 054,31грн.,
примусове одночасне стягнення якої
призведе до тяжких фінансових
наслідків для боржника, тому просив
задоволити його заяву.

06.02.2014р. ухвалою господарського суду
Полтавської області (судді Кльопов І.Г.)
частково задоволено заяву товариства,
розстрочено виконання рішення
господарського суду Полтавської
області від 04.04.2013р. шляхом сплати
належних до стягнення сум за наступним
графіком: до 15 квітня 2014р. - 61881,78грн., до
15 липня 2014р. - 61881,78грн., до 15 жовтня 2014р. -
61881,78грн., до 15 січня 2015р. - 61881,78грн., до 15
квітня 2015р. - 61881,78грн., до 15 липня 2015р. -
61881,78грн., до 15 жовтня 2015р. - 61881,78грн., до 15
січня 2016 р. - 61881,85грн. Суд дійшов
висновку про наявність виключних
обставин, які є підставою для надання
розстрочки виконання судового рішення,
тому частково задоволив заяву
товариства.

17.03.2014р. постановою Харківського
апеляційного господарського суду
(судді: Сіверін В.І. - головуючий,
Терещенко О.І., Медуниця О.Є.) скасовано
ухвалу місцевого господарського суду,
заяву комунального підприємства
залишено без задоволення, мотивуючи не
врахуванням судом першої інстанції
майнових інтересів стягувача, який у
своїх поясненнях також зазначав про
скрутне фінансове становище.

У касаційній скарзі Полтавське обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" посилалися на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, тому просили
скасувати постанову від 17.03.2014р.,
залишивши в силі ухвалу місцевого
господарського суду.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення вимог скарги
виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк. Положеннями
зазначеної статті не обмежено
господарський суд будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо.

Надавши належну правову оцінку усім
наявним у матеріалах справи документам
та доводам сторін, судом першої
інстанції установлено, що відповідач
здійснює господарську діяльність з
виробництва, транспортування,
постачання теплової енергії на
підставі відповідних ліцензій.
Джерелом надходження коштів
підприємства є кошти отримані від
реалізації теплової енергії за
затвердженими тарифами, розмір яких не
змінювався з 2011р. та який є значно
нижчим від рівня економічно
обґрунтованих витрат на її
виробництво. Незважаючи на прийняту
20.03.2013р. Кабінетом Міністрів України
постанову №167 щодо порядку та умов
надання у 2013р. субвенцій з Державного
бюджету, відповідні кошти на погашення
заборгованості з різниці у тарифах на
теплову енергію, підприємству не були
відшкодовані, що не спростовувалось
позивачем. Станом на 01.01.2014р.
заборгованість споживачів за послуги з
теплопостачання перед підприємством
складає 54,5млн. грн. Тому, зважаючи на
відсутність вини підприємства у
виникненні заборгованості,
незадовільний фінансовий стан
боржника, якому не відшкодовано з
Державного бюджету заборгованість з
різниці в тарифах та яким добровільно
погашена основна сума заборгованості,
суд першої інстанції мотивовано дійшов
висновку щодо часткового задоволення
відповідної заяви Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", примусове
стягнення відповідної заборгованості
з якого може привести до тяжких
фінансових наслідків.

Зазначені обставини не були враховані
судом апеляційної інстанції, яким у
порушення вимог ст. ст. 104, 105 ГПК України
не зазначено правових підстав
скасування ухвали місцевого
господарського суду та не мотивовано
відхилення заяви підприємства, доводи
якого взагалі не оцінювались
апеляційним господарським судом.
Висновки суду апеляційної інстанції
про залишення поза увагою місцевим
господарським судом майнових
інтересів стягувача, суперечать змісту
ухвали від 06.02.2014р., у якій повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки
місцевого господарського суду про
установлені обставини і правові
наслідки є вичерпними та відповідають
дійсності, підтверджені достовірними
доказами, долученими до матеріалів
справи. Виходячи з викладеного,
постанова апеляційного господарського
суду від 17.03.2014р. підлягає скасуванню, а
ухвалу місцевого господарського суду
залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" задоволити.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014р.
скасувати, а ухвалу господарського
суду Полтавської області від 06.02.2014р. у
справі № 917/233/13-г залишити в силі.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяЛ.В. Ковтонюк