ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.
Справа № 911/1403/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії»до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Актив 7»про
стягнення 2 031 934,84 дол. США

за участю представників сторін:

від позивача:Маяков Д.Р. (довіреність
№1653 від 14.11.2013);від відповідача:не
з'явився.секретар судового засідання:
Жиленко Е.В.

Обставини справи:

18.04.2014 Публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою №
2929/4/8/28-2 від 15.04.2014 (вх. №1493/14) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Актив 7» про
стягнення 2 031 934,84 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором про відкриття кредитної
лінії №14-В/07 від 05.02.2007, а саме щодо
своєчасного повернення частини
кредиту згідно встановленого графіку
та несплата нарахованих відсотків.

В результаті чого просить суд стягнути
з відповідача 2 021 934,84 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 11.03.2014
становить 25 166 652,90 грн., з яких 1 471 526,99
дол. США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 11.03.2014 становить 18 225 687,29 грн.
основна заборгованість та 560 407,85 дол.
США, що за офіційним курсом НБУ станом
на 11.03.2014 становить 6 940 965,61 грн. відсотки
за користування кредитною лінією.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.04.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 29.05.2014.

27.05.2014, через канцелярію господарського
суду, позивач подав пояснення №4239/4/28-2
від 27.05.2014 (вх. №9910/14), в яких надає
пояснення щодо обґрунтування складу
заборгованості, строків її виникнення
та строків нарахування заявлених до
стягнення відсотків за договором про
відкриття кредитної лінії №14-В/07 від
05.02.2007.

У судове засідання 29.05.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
вимоги ухвали суду від 18.04.2014 року не
виконав.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.05.2014, на підставі п.1 ч.1 ст.
77 ГПК України, розгляд справи
відкладено на 12.06.2014.

У судовому засіданні 12.06.2014 позивач
підтримав позовні вимоги, вважає їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з підстав,
викладених у позовній заяві.

Проте, 12.06.2014 представник відповідача,
який у відповідності до ч. 1 ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
засідання, у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності відповідача,
належно повідомленого про дату, час та
місце судового засідання.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні 12.06.2014
господарським судом було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представника позивача, дослідивши та
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив:

05.02.2007 між Закритим акціонерним
товариством «БАНК НРБ» (банк за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Актив 7»
(позичальник за договором) було
укладено договір про відкриття
кредитної лінії №14-В/07 (далі - договір
про відкриття кредитної лінії),
відповідно до п.1.1. договору про
відкриття кредитної лінії банк
відкриває позичальнику
невідновлювальну кредитну лінію в
іноземній валюті, що надалі іменується
«Кредитна лінія», надає позичальнику
кредитні кошти за рахунок кредитної
лінії на умовах цього договору, а
позивальник зобов'язується
використати кредит на цілі, зазначені в
пункті 1.5. цього договору, своєчасно та
у повному обсязі виплачувати банку
проценти за користування кредитом, а
також повернути наданий йому кредит в
розмірах та у терміни, зазначені в ст.. 8
цього договору, і виконувати інші умови
цього договору.

Відповідно до п.1.3. Статуту Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» затвердженого
рішенням акціонера №3 від 30.07.2012
Публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії» є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Відкритого акціонерко
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії», Закритого акціонерного
товариства «Дочірній банк Сбербанку
Росії», Закритого акціонерного
товариства «Банк НРБ», Закритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк НРБ-Україна».

Таким чином, Публічне акціонерне
товариство «Дочірній банк Сбербанку
Росії» (далі позивач) є
правонаступником закритого
акціонерного товариства «Банк НРБ».

Відповідно до п.1.2. договору про
відкриття кредитної лінії ліміт
кредитної лінії складає 2 000 000, 00 (два
мільйони) доларів США.

Пунктом 1.4. договору про відкриття
кредитної лінії ліміт кредитної лінії
останній день дії кредитної лінії - « 04»
лютого 2008 року. У цьому договорі
терміном «останній день дії кредитної
лінії» позначається термін, з
настанням якого зобов'язання банку з
надання позичальнику кредиту на умовах
цього договору припиняються.

Відповідно до п.4.1. договору про
відкриття кредитної лінії ліміт
кредитної лінії в день підписання
цього договору банк відкриває
позичальнику позичковий рахунок для
обліку кредиту.

Пунктом 11.3 договору про відкриття
кредитної лінії ліміт кредитної лінії
зазначено, що цей договір набуває
чинності з дати його підписання банком
та позичальником, скріплення печатками
сторін і діє до повного виконання
зобов'язань позичальника по цьому
договору.

30.03.2007 між Закритим акціонерним
товариством «БАНК НРБ» (банк за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Актив 7»
(позичальник за договором) було
укладено договір про внесення змін №1
до договору про відкриття кредитної
лінії №14-В/07 від 05.02.2007 (далі - договір
про внесення змін №1), відповідно до п.1
договору про внесення змін №1 сторони
домовились з 14 березня 2007 року внести
зміни до підпункту «к» пункту 2.1.
кредитного договору, виклавши його в
наступній редакції: «заставою права
вимоги повернення депозиту (вкладу в
сумі 118 910,65 доларів США, який у
відповідності до договору
банківського вкладу №2630/100/32364 від 30
березня 2007 року, укладеного між банком
та ОСОБА_2, розміщений строком до о04
березня 2008 року на рахунку НОМЕР_1 в ЗАТ
«БАНК РНБ».

Відповідно до п.3 договору про внесення
змін №1 цей договір набуває чинності з
дати його підписання банком та
позичальником і діє до повного
виконання зобов'язань позичальника по
кредитному договору.

01.06.2007 між Закритим акціонерним
товариством «БАНК НРБ» (банк за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Актив 7»
(позичальник за договором) було
укладено договір про внесення змін № 2
договору про відкриття кредитної лінії
№14-В/07 від 05.02.2007 (далі - договір про
внесення змін №2), відповідно до п.1
договору про внесення змін №2 сторони
домовились з 01 червня 2007 року внести
зміни до пункту 1.3. кредитного договору,
виклавши його в наступній редакції:
«розмір процентів за користування
кредитом складає 13,0% річних».

Відповідно до п.3 договору про внесення
змін №2 цей договір набуває чинності з
дати його підписання банком та
позичальником і діє до повного
виконання зобов'язань позичальника по
кредитному договору.

04.02.2008 між Закритим акціонерним
товариством «БАНК НРБ» (банк за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Актив 7»
(позичальник за договором) було
укладено договір про внесення змін № 3
договору про відкриття кредитної лінії
№14-В/07 від 05.02.2007 (далі - договір про
внесення змін №3), відповідно до п.1.
договору про внесення змін №3 внесено
зміни до п.1.4., п.2.1. п.2.5., п.2.6., п.4.2.
договору про відкриття кредитної лінії
№14-В/07 від 05.02.2007.

Відповідно до п.3 договору про внесення
змін №3 цей договір набуває чинності з
дати його підписання банком та
позичальником і діє до повного
виконання зобов'язань позичальника по
кредитному договору.

03.11.2008 між Закритим акціонерним
товариством «БАНК НРБ» (банк за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Актив 7»
(позичальник за договором) було
укладено договір про внесення змін № 4
договору про відкриття кредитної лінії
№14-В/07 від 05.02.2007 (далі - договір про
внесення змін №4), відповідно до п.1.
договору про внесення змін №4 внесено
зміни до п.1.2., п.1.3., п.1.4., п.2.1, п.2.5, п.6.9,
п.8.1 договору про відкриття кредитної
лінії №14-В/07 від 05.02.2007.

Відповідно до п.5 договору про внесення
змін №4 цей договір набуває чинності з
дати його підписання банком та
позичальником і діє до повного
виконання зобов'язань позичальника по
кредитному договору

Як встановлено господарським судом,
відповідно до п. 4.3. договору про
відкриття кредитної лінії №14-В/07 від
05.02.2007 кредит надається позичальнику
лише до останнього дня дії кредитної
лінії шляхом одноразового надання
одного кредиту в сумі, що дорівнює
ліміту кредитної лінії або шляхом
надання кількох траншів кредиту, але
так, щоб загальна заборгованість за
кредитною лінією не перевищувала
кредитної лінії.

На виконання умов кредитного договору
позивач перерахував на рахунок
відповідача кредитні кошти у розмірі 2
000 000, 00 доларів США, що підтверджується
випискою по особовим рахункам від
10.04.2014.

Таким чином, дослідивши умови договору
та наявні в матеріалах справи
документи, господарський суд дійшов
висновку, що позивачем було належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
щодо надання відповідачу кредиту.

В порушення умов договору про
відкриття кредитної лінії №14-В/07 від
05.02.2007 відповідачем прострочено
повернення частини кредиту згідно
встановленого графіку та не сплачено
нараховані відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмежено
відповідальністю «Актив 7» не
повернуло позивачу 1 471 526,99 дол. США (18 225
687,29 грн.) коштів за кредитною лінією.
Даний факт підтверджується випискою по
особовим рахункам на 10.04.2014, копія якої
наявна в матеріалах справи.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України, кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України встановлено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України закріплено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Господарське зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202
Господарського кодексу України).

Враховуючи вищевказане, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення 1 471 526,99 дол. США (18 225 687,29 грн.)
заборгованості за кредитною лінією, є
обґрунтованою, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
і підлягає задоволенню.

Також позивачем нараховано 15 відсотків
річних за користування кредитною
лінією в розмірі 560 407,85 дол. США (6 940 965,61
грн.) за період з 09.09.2011 по 10.03.2014.

Згідно до ст. 526 Цивільного Кодексу
України Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться

Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу
України. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України
передбачено, що розмір процентів та
порядок їх сплати за договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1049 Цивільного Кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася на банківський рахунок
позикодавця.

Відповідно до п.1 договору про внесення
змін № 4 від 03.11.2008, сторони домовились з
03 листопада 2008 року внести зміни до
пункту 1.3., а саме збільшити розмір
процентів за користування кредитом,
який буде складати 15 % річних.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок відсотків річних за
допомогою калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
«ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», господарський суд
встановив, що він є арифметично
невірним та становить 552 124,95 доларів
США доларів США (6 838 377,25 грн.)

Таким чином, позовна вимога про
стягнення відсотків річних підлягає
задоволенню частково в розмірі 552 124,95
доларів США (6 838 377,25 грн.), що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

В іншій частині цієї позовної вимоги, а
саме в стягненні 8 282 доларів США (102 588,36
грн.) суд відмовляє.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтується вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на те, що відповідач не подав
докази, що підтверджують виконанням
ним своїх зобов'язань, оцінюючи наявні
в матеріалах справи документи та
досліджуючи в судовому засіданні
докази, виходячи з вищевикладених
обставин справи, господарський суд
дійшов висновку, що заявлені позовні
вимоги є правомірними, документально
підтвердженими, відповідачем не
спростованими, однак, у зв'язку з
допущеними позивачем помилками при
здійсненні розрахунку, позов підлягає
задоволенню частково, а саме у сумі 2 017
604, 57 доларів США (24 989 164,47 грн.), з яких 1
471 526,99 доларів США (18 225 687,29 грн.)
заборгованості та 552 124,95 доларів США (6
838 377,25 грн.) 15 % річних.

В іншій частині позову, а саме в
стягненні 8 282 доларів США (102 588,36 грн.)
суд відмовляє.

З огляду на викладене та враховуючи, що
спір виник з вини відповідача, судовий
збір відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України
покладається повністю на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Актив 7» (08033,
Київська обл., Макарівський район, село
Копилів, вулиця Жовтнева, будинок 86,
ідентифікаційний код: 33651524) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» (01601, м.
Київ, вулиця Володимирська, будинок 46,
ідентифікаційний код: 25959784) 18 225 687
(вісімнадцять мільйонів двісті
двадцять п'ять тисяч шістсот
вісімдесят сім) грн. 29 коп.
заборгованості, 6 838 377 (шість мільйонів
вісімсот тридцять вісім тисяч триста
сімдесят сім) грн. 25 коп. 15 % річних та 73
080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.
00 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 16.06.2014 року