КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р. Справа№ 910/25619/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Гончарова С.А.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання
Дмитрина Д.О.

від позивача - Шелягін Ю.В. (представник
за довіреністю); ОСОБА_1 (адвокат за
договором);

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи 1 - Іванишин О.О.
(представник за довіреністю);
Томашевська Т.В. (представник за
довіреністю);

від третьої особи 2 - Маслянікова В.В.
(представник за довіреністю);

від прокуратури - Долгорук С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна група
«Київміськбуд» та Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

на рішення господарського суду міста
Києва від 25.03.2014р. (суддя - Шкурдова Л.М.)
по справі № 910/25619/13

за позовом приватного акціонерного
товариства «Домобудівельний комбінат
№1»

до Київської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: 1)товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна група
«Київміськбуд»

2) Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської

ради (Київської міської державної
адміністрації)

за участю прокуратури Шевченківського
району м. Києва

про поновлення терміну дії договору
оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 р. задоволено позов
приватного акціонерного товариства
«Домобудівельний комбінат №1».

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна група
«Київміськбуд» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва у справі №910/25619/13 від 25.03.2014 р. та
прийняти нове, яким у позові відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014р.
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-будівельна група
«Київміськбуд» прийнято до
провадження.

Також, не погоджуючись із рішенням
господарського суду міста Києва 23.04.2014
р., Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва у справі №910/25619/13 від 25.03.2014
р. та прийняти нове, яким у позові
відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.05.2014р.
апеляційну скаргу Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
прийнято до провадження.

Приватне акціонерне товариство
«Домобудівельний комбінат №1»
заперечує проти апеляційних скарг з
підстав, викладених у письмовому
відзиві.

Прокуратура заперечує проти
апеляційних скарг та просить залишити
рішення господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 р. без змін.

Київська міська рада своїх
представників в судове засідання не
направила, про причини неявки суд не
повідомила, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлена.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що
законодавство України, в тому числі
Господарський процесуальний кодекс
України, не зобов'язує й сторону у
справі, зокрема позивача, з'ясовувати
фактичне місцезнаходження іншої
сторони (сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно зі статтею 93
Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

За таких обставин, апеляційна скарга
розглядається за відсутності
представників відповідача, який
повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

26.06.2003р. Київською міською радою
прийнято рішення №549-10/709, згідно з яким
Київською міською радою вирішено
передати закритому акціонерному
товариству «Домобудівельний комбінат
№1» в оренду на п'ять років земельну
ділянку площею 1,7951 га, розташовану за
адресою: м. Київ, Шевченківський район,
узвіз Герцена, 32, для будівництва
комплексу житлових будинків з
вбудованими приміщеннями.

На виконання зазначеного рішення
06.08.2004р. між закритим акціонерним
товариством «Домобудівельний комбінат
№1» та Київською міською радою
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 1,7951 га, розташованої за
адресою: м. Київ, Шевченківський район,
узвіз Герцена, 32, для будівництва
комплексу житлових будинків з
вбудованими приміщеннями, кадастровий
номер земельної ділянки :91:005:0019,
строк оренди - п'ять років. Договір
оренди зареєстровано в Головному
управлінні земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) 06.08.2004 за № 91-6-00314 у книзі
записів державної реєстрації
договорів /а.с 29-34/.

Закрите акціонерне товариство
«Домобудівельний комбінат №1»
перейменовано на приватне акціонерне
товариство «Домобудівельний комбінат
№1» на підставі рішення загальних
зборів акціонерів від 11.01.2011р., у зв'язку
з приведенням статуту та діяльності
товариства у відповідність до норм
Закону України «Про акціонерні
товариства» №514-VI від 17.09.2008р.

Згідно з п.п. 8.3, 11.7 Договору, орендар
після закінчення строку, на який було
укладено Договір, при умові належного
виконання обов'язків відповідно до
умов Договору, за інших рівних умов, має
переважне право на поновлення
Договору. У цьому разі орендар
зобов'язаний не пізніше, ніж за 3 місяці
до закінчення строку дії Договору,
письмово повідомити орендодавця про
наміри продовжити його дію. У разі
поновлення Договору на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін.

02.04.2009 р. листом №02/1314 ЗАТ
«Домобудівельний комбінат №1»
звернувся до Київської міської ради з
пропозицією розглянути питання щодо
подовження терміну дії Договору на
п'ять років в зв'язку з наближенням
терміну закінчення дії Договору. /а.с.
10/.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідач виніс в 2010р. рішення «Про
поновлення договору оренди земельної
ділянки Закритому акціонерному
товариству «Домобудівний комбінат №1»
(кадастрова справа А-15469). Наявність на
розгляді в Київській міській раді
документації на поновлення дії
договору оренди земельної ділянки
підтверджується постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.03.2011р. № 2а-12042/10/2670та, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2012р. у
справі №2а-12042/10/2670 та ухвалою Вищого
адміністративного суду України у
справі К/9991/18273/12, згідно з якими в
зв'язку з порушенням Регламенту при їх
прийнятті були скасовані рішення
Київської міської ради, прийняті на
пленарних засіданнях У сесії У1
скликання від 15.07.2010р. та від 08.07.2010р., в
т.ч. і вищезазначене Рішення.

Доказів відмови або заперечень з боку
Київської міської ради щодо
продовження терміну дії договору,
матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу
України землі, які належать на праві
власності територіальним громадам сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України визначено,
що до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до статті 9 Земельного
кодексу України до повноважень
Київської міської ради у галузі
земельних відносин на їх території
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальної громади міста,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього кодексу, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього кодексу.

Відповідно до статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до статті 122 Земельного
кодексу України сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Відповідно до статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України
встановлено, що право на оренду
земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж в натурі, одержання
документа, що посвідчує право на неї, та
державної реєстрації забороняється.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. (ст.626 ЦК
України).

Відповідно до частини 2 статті 631
Цивільного кодексу України договір
набирає чинності з моменту його
укладення.

Згідно зі статтею 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 статті 641 Цивільного кодексу
України передбачено, що пропозицію
укласти договір (оферту) може зробити
кожна із сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати
намір особи, яка її зробила, вважати
себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оренду землі» відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, вказаним законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

За статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції від 09.07.2009р.) після
закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору. У разі поновлення
договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі, якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Матеріали справи не містять доказів
заперечень орендодавця.

Частина 3 статті 205 Цивільного кодексу
України встановлює, що у випадках,
встановлених договором або законом,
воля сторони до вчинення правочину
може виражатися її мовчанням.

Крім того, позивач земельну ділянку
використовував за цільовим
призначенням, орендна плата
сплачувалась своєчасно і у повному
обсязі, що підтверджується довідкою
про відсутність заборгованості по
сплаті податку на землю, виданою
Державною податковою інспекціє у
Шевченківському районі ГУМ м. Києва
№6819/10/26-59-15-06-66 від 16.12.2013р.

Таким чином, вимога позивача про
визнання права оренди земельної
ділянки загальною площею 1,7951 га по вул.
Герцена, 32 у Шевченківському районі у м.
Києві для будівництва комплексу
житлових будинків з вбудованими
приміщеннями на умовах визначених
договором №91-6-000314 від 06.08.2004р.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Разом з цим, відповідно до ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» (в редакції
Закону України №3038-VI від 17.02.2011р.) по
закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Скориставшись своїм правом, позивач
просить відновити правомірність
користування земельною ділянкою,
шляхом підписання додаткової угоди до
договору оренди.

Позицію позивача також підтверджує
лист Державного агентства земельних
ресурсів від 14.09.2002р. №14896/17/6-12.

За статтею 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 Цивільного
кодексу України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи. Якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України у справі за
конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів), №1-7/99 від 09.11.1999, відповідно до
якого, положення частини першої статті
58 Конституції України про те, що закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи,
треба розуміти так, що воно стосується
людини і громадянина (фізичної особи),
тобто не стосується юридичних осіб.

Київський апеляційний господарський
суд погоджується із висновком суду
першої інстанції щодо застосування
вимог статті 33 Закону України «Про
оренду землі», в ред. від 17.02.2011р.,
оскільки спірні правовідносини
тривають на момент розгляду справи.

За таких обставин, вимога про визнання
укладеною додаткову угоду по договору
оренди земельної ділянки №91-6-00314 від
06.08.2004р. підлягає задоволенню.

Крім того, згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 04.03.2014р. права ТОВ «ІБГ
«Київміськбуд» на земельну ділянку
скасовано, а згідно відповіді
Державної реєстраційної служби від
10.04.2014р. на запит інвесторів об'єкту
інформація про зареєстровані речові
права на дану земельну ділянку в
реєстрі відсутня.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи, колегія суддів
приходить до висновку, що
господарським судом міста Києва
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
повно з'ясовано та доведено обставини,
що мають значення для справи, зроблені
висновки відповідають дійсним
обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційних скаргах
колегією суддів до уваги не
приймаються з огляду на те, що вони є
необґрунтованими та такими, що
спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові
обставин, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що відсутні підстави
для зміни чи скасування рішення
господарського суду міста Києва від
25.03.2014 р. у справі № 910/25619/13.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 р. у справі № 910/25619/13
залишити без змін, а апеляційні скарги -
без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/25619/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у
справі.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Л.В. Чорна

Судді
С.А. Гончаров

І.А. Іоннікова