ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

10 червня 2014 року
Справа № 11/305

За скаргою Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Южно-Українська АЕС» (55001,
Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ,
промзона, а/с 20)

до органу ДВС, дії (бездіяльність) якого
оскаржуються: Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області (54020, м.Миколаїв, вул.
Декабристів, 41/23, оф.800)

по справі №11/305

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства «Енергомашсервіс»

(193167, Росія, м.Санкт-Петербург, вул.
Атаманська,3)

до відповідача: Відокремленого
підрозділу «Южноукраїнська АЕС»
Державного

підприємства НАЕК «Енергоатом»

(55001, Миколаївська обл., м.
Южноукраїнськ, промзона, а/с20)

Суддя Василяка К.Л.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача:

від відповідача (скаржника): Рубінс А.А.,
дов. №550 від 02.04.2014р.

від органу ДВС:

СУТЬ СПОРУ: скасування постанови ДВС
про арешт коштів боржника.

Позивач вимоги ухвал суду від 12.05.2014р.
та від 20.05.2014р. не виконав, витребувані
судом документи не надав.

Від органу ДВС до суду надійшло
клопотання про припинення провадження
по скарзі на підставі положень п.2 ч.1
ст.81 ГПК України, оскільки в
провадженні господарського суду є
скарга між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав - у справі
№4/152/07-НР. В цьому ж клопотанні орган
ДВС просить суд провести судове
засідання без участі представника
державної виконавчої служби.

Представники позивача та органу ДВС в
судове засідання не з'явились.

10.06.2014р. скаржник надав суду заяву про
уточнення своїх вимог та просить суд: 1)
визнати незаконними дії відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Миколаївській області в частині
накладення арешту на грошові кошти для
виплати заробітної плати працівникам
ВП «Южно-Українська АЕС», для
фінансування компенсації по виплатам
постраждалим від аварії на ЧАЕС та для
фінансування виплат Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, що знаходяться на
перерахованих розрахункових рахунках
в банківських установах; 2) скасувати
постанову органу ДВС від 25.04.2014р. про
арешт коштів боржника, винесену
державною виконавчою службою у
зведеному виконавчому провадженні в
частині накладення арешту на
вищезазначені грошові кошти; 3)
зобов'язати відділ примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Миколаївській
області повідомити відповідні
банківські установи про зняття арешту
з даних грошових коштів.

Суд приймає заяву скаржника та в
подальшому скарга розглядається з
урахуванням такого уточнення.

Представник скаржника в судовому
засіданні скаргу підтримує, просить
суд її задовольнити.

Заслухавши представника скаржника,
вивчивши матеріали скарги, дослідивши
докази у їх сукупності, господарський
суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 07.09.2004р. з ДП НАЕК
«Енергоатом» в особі ВП
«Южно-Українська АЕС» на користь ВАТ
«Енергомашсервіс» було стягнуто 189096,87
російських рублів боргу, 1890,96 рос. руб.
держмита та 643,58 рос.руб. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

20.09.2004р. на виконання вказаного рішення
було видано відповідний наказ.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 26.10.2004р.
вказане рішення було змінено, зменшено
суми стягнутих: основного боргу до
132612,07 рос. руб., держмита до 1326,12 рос.
руб., витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу до 76,09
рос. руб., в іншій частині рішення суду
залишено без змін.

09.11.2004р. на виконання цієї постанови
було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.03.2005р. №11/305 вказані
рішення господарського суду
Миколаївської області та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду було залишено без змін.

Наказ суду від 09.11.2004р. неодноразово
пред'являвся позивачем для примусового
виконання.

12.04.2014р. скаржник звернувся до
господарського суду Миколаївської
області зі скаргою на дії державної
виконавчої служби в якій просив
скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Миколаївській області від 25.04.2014р. про
арешт коштів боржника, винесену у
зведеному виконавчому провадженні
№36074340.

10.06.2014р. скаржник уточнив свої вимоги та
просить суд 1) визнати незаконними дії
відділу примусового виконання рішень
УДВС Головного управління юстиції у
Миколаївській області в частині
накладення арешту на грошові кошти для
виплати заробітної плати працівникам
ВП «Южно-Українська АЕС», для
фінансування компенсації по виплатам
постраждалим від аварії на ЧАЕС та для
фінансування виплат Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, що знаходяться на
перерахованих розрахункових рахунках
в банківських установах; 2) скасувати
постанову органу ДВС від 25.04.2014р. про
арешт коштів боржника, винесену
державною виконавчою службою у
зведеному виконавчому провадженні в
частині накладення арешту на
вищезазначені грошові кошти; 3)
зобов'язати відділ примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Миколаївській
області повідомити відповідні
банківські установи про зняття арешту
з даних грошових коштів.

Подана скарга мотивована порушенням
державною виконавчої службою вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» та Конвенції про захист
заробітної плати від 01.07.1949р. №95,
ратифікованої Україною 04.08.1961р.

Орган ДВС надав суду клопотання про
припинення провадження по скарзі на
підставі положень п.2 ч.1 ст.81 ГПК
України, оскільки в провадженні
господарського суду є скарга між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав - у справі №4/152/07-НР.

Суд не вбачає підстав для задоволення
цього клопотання, оскільки скаржником
подано скарги окремо по кожній справі
на підставі положень п. 9.12 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України".

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника скаржника,
дослідивши докази у їх сукупності,
господарський суд вважає, що вимоги
скаржника з урахуванням уточнення
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно із ст.115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Положеннями статті 32 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що заходами примусового виконання
рішень є: 1) звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб; 2) звернення
стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в пергу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах (ч.2 ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження»).

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем. (ч.5
ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до положень ст. 57 Закону
України "Про виконавче провадження"
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем в т.ч.
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах. Під час
прийняття державним виконавцем
постанови про арешт майна боржника
арешт поширюється на усі поточні
рахунки боржника, у тому числі ті, що
будуть відкриті боржником після
винесення державним виконавцем
постанови про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів справи
24.03.2014р. до відокремленого підрозділу
«Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК
«Енергоатом» надійшла вимога від
13.03.2014р. №02.1-24/1756 державного виконавця в
порядку ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
якої, державна виконавча служба
повідомляла боржника про наявність у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області зведеного
виконавчого провадження №36074340 про
стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в
особі відокремленого підрозділу
«Южно-Українська АЕС» на користь
фізичних та юридичних осіб
заборгованості на загальну суму 19767977,77
грн. та вимагала по-перше, повідомити
про стан виконання виконавчих
документів та про залишок
заборгованості; по-друге, у випадку
наявності заборгованості надати
державному виконавцю перелік майна,
яке належить боржнику та на яке можливо
звернути стягнення із наданням
документів, підтверджуючих право
власності на це майно та зазначивши чи
не належить воно до основних засобів
виробництва, що забезпечують ведення
виробничої діяльності боржника.

02.04.2014р. за вих.. №32/4062 ВП
«Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК
«Енергоатом» повідомила державній
виконавчій службі, що згідно з даними
бухгалтерського обліку, залишок
заборгованості за зведеним виконавчим
провадженням №36074340 станом на 01.03.2014р.
складає 17 370 797,09 грн. та надала перелік
запасів ТМЦ, які зберігаються у
боржника станом на 01.03.2014р.

Орган ДВС не повідомив боржника про
відмову у зверненні стягнення на його
майно, а також не зазначив про причини
такої відмови (порушення інтересів
стягувача, ускладення виконання
рішення тощо). Натомість, 25.04.2014р.
державною виконавчою службою винесено
постанову про арешт коштів боржника.
Судом прийнято до уваги, що норми
Закону України «Про виконавче
провадження» не забороняють
державному виконавцю накладати арешт
на кошти боржника за наявності
переліку майна, запропонованого
останнім для реалізації.

В оскаржуваній постанові органом ДВС
було накладено арешт на всі наявні
розрахункові рахунки боржника, які
відкриті в банківських установах:
Філії ПАТ «ПІБ» в м.Южноукраїнськ
Миколаївської області (р/р 0221, р/р
0221, р/р 0221, р/р 0221,
р/р0221, р/р0221, р/р0221),
Миколаївської обласної філії АТ
«Ощадбанк» у м.Миколаєві (р/р 0273,
р/р 11, р/р 11, р/р 0273,
р/р0273, р/р 0273, р/р 0273, р/р
0273, р/р 0273), МРУ ПАТ «КБ
«ПриватБанк» (р/р 3079, р/р 1545),
Южноукраїнської філії ПАТ «Банк «Біг
Енергія» (р/р0108), Філії ПАТ
«Укрексімбанк» у м.Миколаєві (р/р
810), ГУДКСУ у Миколаївській
області (р/р 5546, р/р 2595, р/р
1755, р/р 2595), ПАТ «Альфа-Банк» у
м.Києві (р/р 7001), ПАТ «Банк «Біг
Енергія» (р/р 0002), МОД ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (р/р2, р/р
260025820, р/р 260047387, р/р 260078880, р/р 26020169, р/р
26020772, р/р 26023779, р/р 26024778, р/р 26025777, р/р
260461015, р/р260483912, р/р260501661, р/р260531660).

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунковий рахунок №7001,
відкритий у ПАТ «Альфа-Банк» є рахунком
для виплати заробітної плати
працівникам ВП «Южно-Української АЕС»
ДП «НАЕК «Енергоатом» (а.с.152).

Положення статті 43 Конституції України
гарантують, зокрема, захист права особи
на своєчасне одержання винагороди за
працю.

Відповідно до приписів частини 1 статті
2 Конвенції про захист заробітної плати
від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною
04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до
всіх осіб, яким виплачується або
повинна виплачуватись заробітна плата.
Частиною 2 ст. 10 вказаної Конвенції
передбачено, що заробітна плата
повинна охоронятися від арештів і
передачі в такій мірі, в якій це
вважається потрібним для утримання
працівника і його сім'ї.

Статтею 55 Бюджетного кодексу України
передбачений перелік захищених
видатків бюджету. Так, частиною 2
вказаної статті встановлено, що
захищеними видатками державного
бюджету України, зокрема, визначаються
видатки загального фонду на оплату
праці працівників бюджетних установ та
нарахування на заробітну плату.

Положеннями п.9 розділу VI Бюджетного
кодексу України встановлено, що
видатки бюджетних установ, щодо яких
прийнято рішення про накладення на них
арешту, дозволяється здійснювати в
частині видатків, які статтею 55 цього
Кодексу визначено як захищені, у разі
зазначення про це у судовому рішенні.

Частина 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» визначає, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором роботодавець
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ч.5 ст.97 Кодексу законів
про працю України оплата праці
працівників здійснюється в
першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються власником або
уповноваженим ним органом після
виконання зобов'язань щодо оплати
праці.

Згідно із приписами ч.1 ст.115 Кодексу
законів про працю України, заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про
оплату праці» передбачено, що
своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості.

Відповідно до норм ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Отже, держава гарантувала та захистила
законом право громадянина на своєчасне
одержання винагороди за працю.
Своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості, оплата праці працівників
здійснюється в першочерговому порядку.

Аналогічної позиції, викладеної у
постанові від 16.04.2014р. дотримується
Вищий господарський суд України у
справі №915/321/13-г.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає, що державною
виконавчою службою неправомірно було
накладено арешт на розрахунковий
рахунок №7001, відкритий у ПАТ
«Альфа-Банк» як рахунок для виплати
заробітної плати працівникам
скаржника, тому скарга в цій частині
підлягає задоволенню.

Окрім цього, до складу рахунків
боржника, на які було накладено арешт,
державною виконавчою службою включено
розрахунковий рахунок №0273 та
розрахунковий рахунок №0273,
відкриті у Філії Миколаївського
облуправління АТ «Ощадбанк» у
м.Миколаєві, МФО 326461.

Відповідно до довідки територіального
відокремленого безбалансового
відділення №10014/0134 Філії
Миколаївського облуправління ПАТ
«Державний ощадний банк України» від
26.09.2013р. №06-577, відокремленому
підрозділу «Южно-Українська АЕС» ДП
«НАЕК «Енергоатом» 25 вересня 2013 року
відкрито поточний рахунок №0273
для фінансування компенсації по
виплатам постраждалим від аварії на
ЧАЕС; та поточний рахунок №0273 для
фінансування виплат ФСС з ТВП (а.с.157).

Суд вважає, що арешт на вказані рахунки
також накладено неправомірно,
враховуючи наступне.

Відповідно до статті 63 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
фінансування витрат, пов'язаних з його
виконанням, здійснюється за рахунок
державного бюджету.

Частиною 1 статті 55 Бюджетного кодексу
України передбачено, що захищеними
видатками бюджету визначаються
видатки загального фонду бюджету,
обсяг яких не може змінюватися при
здійсненні скорочення затверджених
бюджетних призначень.

Згідно з приписами ч.2 статті 13
Бюджетного кодексу України, всі
видатки бюджету, що здійснюються за
рахунок надходжень загального фонду
бюджету є складовою частиною
загального фонду бюджету.

Положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» до
видатків загального фонду Державного
бюджету включені, зокрема, видатки на
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Отже, розрахунковий рахунок №0273
слід віднести до захищених видатків
бюджету.

Окрім цього, приписами ч.2 ст.21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», передбачено
обов'язок страхувальника-роботодавця
відкрити окремий поточний рахунок для
зарахування страхових коштів у банках
у порядку, встановленому національним
банком України. Норми цієї ж статті
також визначають, що страхові кошти,
зараховані на окремий поточний рахунок
у банку або на окремий рахунок в органі,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів (далі -
окремий рахунок), можуть бути
використані страхувальником виключно
на надання матеріального забезпечення
та соціальних послуг застрахованим
особам. Страхові кошти, зараховані на
окремий рахунок, не можуть бути
спрямовані на задоволення вимог
кредиторів, на стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до закону.

За таких обставин, арешт державною
виконавчої службою розрахункового
рахунку №0273, відкритого для
фінансування виплат ФСС з ТВП також
здійснений неправомірно.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
скаржника в цій частині підлягають
задоволенню.

Згідно з приписами п.9.13. Постанови
Пленум Вищого господарського суду
України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України", за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Однак, відповідно до п.32 листа Вищого
господарського суду України від 29.06.2010,
№ 01-08/369, вимога скаржника щодо
скасування постанови чи іншого акта
органу Державної виконавчої служби за
своєю правовою природою тотожна вимозі
про визнання їх недійсними. Тому у
господарського суду відсутні правові
підстави для відмови в задоволенні
скарги лише з тієї причини, що в ній
зазначається про скасування
відповідної постанови (акта), а не про
визнання його недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що скарга ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі
ВП «Южно-Українська АЕС» з урахуванням
уточнення, підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,
господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Южно-Українська АЕС» задовольнити.

2. Визнати незаконними дії відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області в частині
накладення арешту на грошові кошти для
виплати заробітної плати працівникам
ВП «Южно-Українська АЕС», для
фінансування компенсації по виплатам
постраждалим від аварії на ЧАЕС та для
фінансування виплат ФССзТВП, що
знаходяться на розрахункових рахунках:
№7001 в ПАТ «Альфа-Банк», який є
рахунком для виплати заробітної плати;
№0273 в ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД
М.МИКОЛАЇВ, МФО 326461, який є рахунком для
фінансування компенсації по виплатам
постраждалим від аварії на ЧАЕС;
№0273 в ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД
М.МИКОЛАЇВ, МФО 326461, який є рахунком для
фінансування виплат ФССзТВП.

3. Скасувати постанову від 25.04.2014р. про
арешт коштів боржника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області у зведеному
виконавчому провадженні №36074340 в
частині накладення арешту на грошові
кошти для виплати заробітної плати
працівникам ВП «Южно-Українська АЕС»,
для фінансування компенсації по
виплатам постраждалим від аварії на
ЧАЕС та для фінансування виплат
ФССзТВП, що знаходяться на
розрахункових рахунках: №7001 в ПАТ
«Альфа-Банк», який є рахунком для
виплати заробітної плати; №0273 в
ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД М.МИКОЛАЇВ,
МФО 326461, який є рахунком для
фінансування компенсації по виплатам
постраждалим від аварії на ЧАЕС;
№0273 в ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД
М.МИКОЛАЇВ, МФО 326461, який є рахунком для
фінансування виплат ФССзТВП.

4. Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області повідомити відповідні
банківські установи про зняття арешту
з грошових коштів, які знаходяться на
розрахункових рахунках: №7001 в ПАТ
«Альфа-Банк», який є рахунком для
виплати заробітної плати; №0273 в
ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД М.МИКОЛАЇВ,
МФО 326461, який є рахунком для
фінансування компенсації по виплатам
постраждалим від аварії на ЧАЕС;
№0273 в ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД
М.МИКОЛАЇВ, МФО 326461, який є рахунком для
фінансування виплат ФССзТВП.

Суддя
К.Л. Василяка