ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.Справа № 922/1597/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альт - метал",
м.Харків, до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецбудтехніка",
м.Харків, про стягнення 75000,00 грн. за
участю представників:

позивача - Дегтяр П.О. (довіреність б/н
від 18.04.2014р.);

відповідача - Тітов В.О. (довіреність б/н
від 02.01.2013р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Альт - метал",
м.Харків, звернувся до господарського
суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецбудтехніка",
м.Харків, грошових коштів в розмірі
75000,00 грн., перерахованих позивачем,
згідно рахунку № 1 від 16.01.2014р. на
підставі Договору поставки лому чорних
та кольорових металів №
1001/2014 від 10.01.2014р.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.04.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/1597/14 та
розгляд справи призначено на 19.05.2014р. об
11:15 год.

Ухвалою господарського суду від
19.05.2014р. розгляд справи було відкладено
на 02.06.2014р. об 11:00 год.

21.05.2014р. позивач надав до канцелярії
суду копію Договору поставки лому та
відходів чорних та кольорових металів
№ 1001/2014 від 10.01.2014р. разом зі
Специфікацією № 1 до нього.

Наданий позивачем документ був
долучений судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося
02.06.2014р., представник позивача
звернувся до суду із заявою про
розширення позовних вимог, а саме
просить додатково стягнути з
відповідача на користь позивача пеню
згідно умов Договору в розмірі 3318,49
грн., 3% річних у розмірі 653,42 грн., а також
покласти на відповідача витрати з
оплати судового збору в розмірі 1827,00
грн. Проте, доказів направлення копії
даної заяви відповідачеві
представником позивача надано не було,
у зв'язку з чим вирішення питання щодо
прийняття заяви позивача було
відкладено судом до наступного
судового засідання.

Також на вимогу суду представник
позивача надав письмове обґрунтування
позовних вимог, розрахунок позовних
вимог, копію претензії-вимоги про
повернення грошових коштів від 14.04.2014р.

Надані представником позивача
документи були долучені судом до
матеріалів справи.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечував повністю,
надав відзив на позовну заяву, який
було долучено судом до матеріалів
справи.

У судовому засіданні була оголошена
перерва до 03.06.2014р. до 12:30 год. та
запропоновано позивачу надати докази
направлення копії вищевказаної заяви
про розширення позовних вимог
відповідачеві, відповідно до вимог
Господарського процесуального кодексу
України.

Після перерви представник позивача
доказів направлення копії заяви про
розширення позовних вимог
відповідачеві не надав, підтримав
позовні вимоги у первісно заявленому
розмірі та в усній формі відкликав
подану 02.06.2014р. заяву, яка за своєю суттю
є заявою про збільшення розміру
позовних вимог.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.06.2014р. заява
позивача про розширення позовних вимог
від 02.06.2014р. була повернута позивачеві
без розгляду.

Також представник позивача надав
письмове нормативно-правове
обґрунтування заявлених позовних
вимог та звернувся до суду із заявою
про виправлення технічної помилки,
допущеної при складанні позовної
заяви, а саме просить стягнути з
відповідача суму сплаченого судового
збору.

Заяву позивача було прийнято судом як
обґрунтовану та разом з
нормативно-правовим обґрунтуванням
долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача після перерви
своєї позиції у справі не змінив.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

10.01.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альт-Метал"
(позивачем) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спецбудтехніка"
(відповідачем) було укладено Договір
поставки лому чорних та кольорових
металів № 1001/2014, згідно п. 1.1. якого
відповідач (постачальник) зобов'язався
поставити, а позивач (покупець)
прийняти та оплатити брухт та відходи
чорних та (або) кольорових металів, у
відповідності з технічними вимогами та
якістю ДСТУ4121-2002, ДСТУ 3211-95, а також
умовами даного Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору,
розрахунки за даним Договором
здійснюються не пізніше 10-ти
банківських днів після отримання
брухту, шляхом перерахування грошових
коштів у національній валюті України
на поточний рахунок постачальника
згідно сумам, зазначеним у
приймально-здавальних актах.

За згодою сторін покупець може
здійснювати повну або часткову
передоплату брухту.

З матеріалів справи вбачається, що
17.01.2014р. позивач згідно рахунку № 1 від
16.01.2014р. перерахував на поточний
рахунок відповідача грошові кошти в
сумі 35000,00 грн. (платіжне доручення № 40
від 17.01.2014р.).

17.02.2014р. згідно рахунку № 1 від 16.01.2014р.
позивачем було перераховано на
поточний рахунок відповідача грошові
кошти в сумі 40000,00 грн. (платіжне
доручення № 136 від 17.02.2014р.).

Проте, відповідач поставку
металобрухту на зазначену суму (75000,00
грн.) не здійснив.

Відповідно до п.п. 4.3 умов Договору,
попередня оплата, по якій не здійснена
поставка металобрухту, підлягає
поверненню покупцю протягом 3-х
банківських днів з моменту письмової
вимоги про повернення.

Позивач вказує, що на звернення
передати майно або повернути грошові
кошти відповідач належним чином не
реагує, прийняти претензію-вимогу про
повернення грошових коштів 18.04 2013р.
категорично відмовився, у зв'язку з чим
22.04.2014р. дана претензія була направлена
поштовою кореспонденцією на адресу
відповідача та отримана ним 30.04.2014р.

Отже, відповідно до умов п. 4.3. Договору,
з урахуванням святкових та вихідних
днів, відповідач повинен був повернути
грошові кошти позивачу не пізніше
08.05.2014р.

Проте, станом на даний час вимога
позивача про повернення попередньої
оплати відповідачем не виконана.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач наполягає на тому, що ним не
були порушені договірні зобов'язання,
оскільки строком поставки, згідно п. 3.3.
Договору, вважається строк дії
Договору, яким, відповідно до п. 9.2., є
31.12.2014р.

Суд не погоджується з даними доводами
відповідача з наступних причин.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
визначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Умовами договору, сторони передбачили
строк виконання зобов"язань за
договором, моментом пред"явлення
вимоги , що узгоджується с приписами
частини 2 ст. 530 ЦК України, якою
передбачено: якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Пунктом 4.2. Договору № 1501/14 від 15.01.2014р.
сторони узгодили можливість повної або
часткової передоплати брухту.

Згідно п. 4.3. Договору, попередня оплата,
по якій не здійснена поставка
металобрухту, підлягає поверненню
покупцю протягом 3-х банківських днів з
моменту письмової вимоги про
повернення.

Дослідивши умови Договору № 1001/2014 від
10.01.2014р., суд дійшов висновку, що під
терміном "поставка" у п.п. 3.3. Договору
слід розуміти як одне так і кілька
зобов'язань, вчинених на протязі дії
Договору, які можуть мати власні строки
виконання. Про це також свідчить
обов'язок сторін щомісяця до 5 числа
місяця, наступного за звітним,
здійснювати звірку взаєморозрахунків
за даним Договором (п. 8.6.
Договору).Тому відповідач невірно
ототожнює строк поставки, визначений
строком дії договору та строк
виконання зобов"язань за цим договором.

З урахуванням викладеного,
постачальник (відповідач) на вимогу
покупця (позивача) мав повернути
отриману попередню оплату, відповідно
до умов п. 4.3. Договору, проте не зробив
цього.

Що стосується доводів відповідача про
те, що позивачем було порушено строки
досудового врегулювання спору, а саме
подано позов до суду до закінчення
строку, встановленого законодавством
для розгляду претензії, суд зауважує
наступне.

Дійсно, претензія-вимога позивача була
отримана відповідачем 30.04.2014р., а позов
подано до суду 23.04.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК України,
претензія розглядається в місячний
строк, який обчислюється з дня
одержання претензії.

Відповідач стверджує, що на час подання
позову до суду ним не було порушено
прав позивача, оскільки строк для
виконання претензії-вимоги на той час
не сплив.

Проте, станом на час прийняття рішення
у даній справі (03.06.2014р.), вимоги
позивача щодо повернення попередньої
оплати, у відповідності до п. 4.3.
Договору, відповідачем не виконані,
тому тверження відповідача про
відсутність у позивача порушеного
права за захистом якого він звернувся
до суду є хибним.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
поставки товару або повернення
попередньої оплати, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Альт-Метал" обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецбудтехніка" (61020,
м.Харків, пр.Постишева, 93; п/р 99000 в
АТ "УкрСиббанк", МФО 351005; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альт-Метал" (61030,
м.Харків, вул.Чичибабіна, оф. 212, А-7; ; р/р 8138 у ВАТ "ВТБ"
м.Київ, МФО 321767) - грошові кошти в
розмірі 75000,00 грн.; витрати з оплати
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар