ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Справа № 913/2698/13
Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого, Жаботиної
Г.В., Ковтонюк Л.В.,розглянувши
матеріали касаційної

скаргиФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4напостанову Донецького
апеляційного господарського суду від
04.03.2014р. у справігосподарського суду
Луганської області №913/2698/13за
позовомДержавного підприємства
"Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль"доФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4треті особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача Комунальне
підприємство "Сєвєродонецькі теплові
мережі" Комунальне підприємство
"Житлосервіс "Світанок"прозобов'язання
укласти договір .представники сторін -
не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

07.10.2013р. Державне підприємство
"Сєвєродонецька теплоелектроцентраль"
звернулися до господарського суду
Луганської області з позовом про
зобов'язання фізичну особу-підприємця
ОСОБА_4 укласти договір №677 про надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води від 08.07.2013р.,
мотивуючи безпідставною відмовою
останнього від укладення відповідного
договору.

Відповідач проти позову заперечував та
просив відмовити у задоволенні його
вимог, посилаючись на те, що
підприємство не є виконавцем послуг з
централізованого опалення, тому
відсутні підстави для укладення
відповідного договору.

23.12.2013р. рішенням господарського суду
Луганської області (суддя Косенко Т.В.),
залишеним без змін 04.03.2014р. постановою
Донецького апеляційного
господарського суду (судді: Радіонова
О.О. - головуючий, Марченко О.Ф., Попков
Д.О.) задоволено позовні вимоги, вважати
укладеним з моменту набрання рішенням
законної сили договір №677 про надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води між Державним
підприємством "Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль" та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4 у
визначеній редакції. Рішення
мотивовані тим, що визначений договір
згідно вимог діючого законодавства є
обов'язковим для сторін, який
відповідає по формі та змісту типовому
договору, форма якого затверджена
Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. та
містить всі істотні умови, тому визнали
вимоги позивача правомірними,
задоволивши їх у повному обсязі.

У касаційній скарзі фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 посилався на
неправильне застосування попередніми
судовими інстанціями норм
матеріального права, тому просив
скасувати судові рішення, а справу
направити для нового розгляду.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у
сукупності з іншими матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення вимог скарги
виходячи з наступного.

Судами обох інстанцій установлено, що
згідно рішення Сєвєродонецької
міської ради від 09.08.2005р. № 1314 "Про
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді міської ради", Державне
підприємство "Сєвєродонецька
теплоелектроцентраль" є виконавцем
послуг з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, зокрема у будинку АДРЕСА_1.

Нежитлове приміщення (об'єкт надання
послуг) АДРЕСА_1 належить підприємцю на
праві власності згідно договору
купівлі-продажу квартири від 22.12.2000р.,
розташоване на першому поверсі
багатоквартирного житлового будинку
та обладнано системою
централізованого опалення.

Отримані від підприємства підписані
проекти договору №677 були повернуті
підприємцем з повідомленням про
небажання укладати відповідний
договір за відсутності на те правових
підстав, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з відповідними
вимогами.

Згідно ст. 67 ГК України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

За приписами ч.3 ст.179 ГК України
укладання господарського договору є
обов'язковим для сторін, виконання
якого є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання.

Статтями 24, 25 Закону України "Про
теплопостачання" передбачена
обов'язковість укладення договору на
постачання теплової енергії між
енергоспостачальником і споживачем.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
установлено, що відносини між
учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Таким чином, обов'язковість укладення
договору на постачання теплової
енергії між виконавцем та споживачем
визначена законодавством.

Статтею 181 ГК України установлено
загальний порядок укладення
господарських договорів. Особливості
укладення господарських договорів на
основі примірних і типових договорів
передбачені ст. 184 ГК України.
Відповідно до ч. 3 зазначеної статті
укладення господарських договорів на
основі примірних і типових договорів
повинно здійснюватися з додержанням
умов, передбачених статтею 179 цього
Кодексу, не інакше як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами статті 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно-правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 187
Господарського кодексу України спори,
що виникають при укладанні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом.

Установивши невідповідність дій
відповідача приписам закону, якими
урегульовано спірні відносини,
попередні судові інстанції мотивовано
дійшли висновку щодо захисту
порушеного права позивача шляхом
зобов'язання підприємця до укладення
відповідного договору, який в цілому по
формі та змісту відповідає
затвердженому типовому договорі, що не
спростовувалось заявником.

Належних обґрунтувань, з посиланням на
норми права, які б спростовували
висновки попередніх судових інстанцій,
заявником не наведено, у зв'язку з чим
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни чи скасування оскаржуваних
рішень, при ухваленні яких здійснено
всебічний, повний та об'єктивний
розгляд у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, надано
належну правову оцінку всім наявним у
матеріалах справи доказам й
твердженням сторін, правильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
04.03.2014р. та рішення господарського суду
Луганської області від 23.12.2013р. у справі
№913/2698/13 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань СуддяГ.В.
Жаботина СуддяЛ.В. Ковтонюк