ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 червня 2014 р. Справа №
903/448/14

Господарський суд Волинської області,
розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луцькавтодор -
Сервіс", м. Луцьк

до Приватного підприємства
"Юнкерс-Сервіс", м. Луцьк

про стягнення 5 387, 47 грн.

Суддя: Гончар М. М.

за участю представників сторін:

від позивача: Козак А.Ю. довіреність
від 01.08.2011р.

від відповідача: Наконечний П.І. -
директор.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторін. Клопотання
про здійснення технічної фіксації
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Суть спору: позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Луцькавтодор - Сервіс" звернулось з
позовом до Приватного підприємства
"Юнкерс-Сервіс" про стягнення 5 387, 47 грн.
з них 4704,84грн. - заборгованості за
виконані роботи з благоустрою вулиці
Романюка в м. Луцьку, 330,75грн. індексації
заборгованості, 351,88грн. - 3% річних.

Позивач у судовому засіданні подав
пояснення від 10.06.2014р. за вхідним
номером 01-29/5665/14 на виконання ухвали
суду від 15.05.2014р. в якому пояснює що
станом на момент розгляду справи у
провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає і
не було справи з спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та немає рішення цих органів з
такого ж спору та водночас повідомляє
що після порушення провадження у
справі відповідачем було сплачено на
користь позивача 1000.00грн. в рахунок
погашення основного боргу, що
підтверджується копією платіжного
доручення №62 від 27.05.2014р. що додається
до пояснення.

Відповідно до ст. 22 ГПК України та
п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції " судом були приєднані
до матеріалів справи подані позивачем
документи та пояснення.

Відповідач у судовому засіданні
позов визнав повністю.

Заслухавши представників сторін
та оглянувши матеріали справи,
господарський суд Волинської області, -

встановив:

10.10.2011р. між Приватним
підприємством "Юнкерс-Сервіс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луцькавтодор -
Сервіс" укладено договір підряду б/н, а
саме: робіт з благоустрою вулиці
Романюка в м. Луцьку.

Стаття 173 Господарського кодексу
України передбачає, що господарським
судом визнається зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
даним Кодексом, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, оплатити гроші
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому
числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною першою статті 854 ЦК України
встановлений порядок оплати роботи,
відповідно до якої якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Згідно пункту. 2.4 договору сторони
погодили, що розрахунки здійснюються
замовником щомісячно з урахуванням
фінансових платежів протягом 5 (п'яти)
календарних днів з дня підписання
замовником акту приймання виконаних
робіт (ф. КБ-2в) та довідки про вартість
виконаних робіт (ф.КБ-3) шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок підрядника.
Остаточні розрахунки за виконані
роботи здійснюються на підставі акту
приймання виконаних робіт та довідки
про їх вартість.

Актом приймання виконаних робіт
за жовтень 2011 року та довідкою про
вартість виконання будівельних робіт
за жовтень 2011р. (а.с. 13, 14-16)
підтверджується виконання позивачем
робіт передбаченими умовами договору.

Однак, відповідачем належним чином не
виконались умови договору та не
оплачені кошти за виконані роботи у
передбачені умовами договору строки.

Після порушення провадження у
справі відповідачем було частково
оплачені виконані роботи у сумі 1000.00
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив надходження цих
коштів на рахунок позивача.

Згідно п.4.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» припинення
провадження у справі - це форма
закінчення розгляду господарської
справи без прийняття судового рішення
у зв'язку з виявленням після порушення
провадження у справі обставин, з якими
закон пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Відповідно п.4.4. вищевказаної Постанови
Пленуму господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку у з
відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст. 80
ГПК України), зокрема, у випадку
припинення існування предмета спору
(сплата суми боргу), якщо між сторонами
у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

У зв'язку із частковою оплатою
відповідачем коштів після порушення
провадження у справі, позов у сумі 1000.00
грн. підлягає припиненню.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Таким чином, відповідач має сплатити
суму індексації основного боргу -
330,75грн. та 3% річних від простроченої
суми, що складає - 351,88грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 625, 837, 854 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд Волинської
області,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в сумі 4387,47
грн.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Юнкерс-Сервіс" (м. Луцьк,
вул. Романюка,9,) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луцькавтодор -
Сервіс" (м. Луцьк, вул. Дубнівська,66, ) 3 704, 84 грн. заборгованості,
351,88грн.- 3%річних, 1827грн. витрат по
сплаті судового збору.

3. Провадження в частині стягнення
з відповідача 1000.00 грн грн.
заборгованості припинити у зв'язку із
сплатою.

Повний текст рішення складено

11.06.14

Суддя
М. М. Гончар