КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Справа№ 911/3664/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Разіної Т.І.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр плюс»

на ухвалу господарського суду
Київської області від 22.04.2014 року

по справі № 911/3664/13 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою (боржника) товариства з
обмеженою відповідальістю «Гарт-С»

про банкрутство

за участю представників:

від апелянта: не з'явився

від заявника (боржника): ліквідатор
Юринець А.В.

В судовому засіданні присутні:

1) представник ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» - Медведь А.В.,
довіреність № 2489 від 09.10.2012;

2) представник ТОВ «Астра Косметік» -
Науменко О.Г., довіреність № 31/07/13-01 від
31.07.2013.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.04.2014 порушено провадження
у справі № 911/3664/13 (суддя Лопатін А.В.) за
заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Гарт-С" (надалі по
тексту ТОВ «Гарт-С», боржник) про
визнання його банкрутом, в зв'язку з
неможливістю сплатити борг, з
урахуванням приписів ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, тощо.

Обґрунтовуючи свою ухвалу
господарський суд Київської області
посилався на той факт, що при зверненні
ліквідатора ТОВ «Гарт-С» із заявою про
визнання останнього банкрутом, ним
дотримано вимог чинного законодавства,
зокрема приписів ст.ст. 105, 110, 111
Цивільного кодексу України та ст. 95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», виявлено
недостатність активів боржника для
задоволення вимог кредиторів і
відповідно, дійшов висновку про
наявність підстав для порушення
провадження по справі про банкрутство
ТОВ «Гарт-С».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, товариство з
обмеженою відповідальністю «Прем'єр
плюс» (надалі по тексту ТОВ «Прем'єр
плюс», апелянт, скаржник) звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
оскаржувану ухвалу та припинити
провадження по справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ
«Прем'єр плюс» посилається на
порушенням місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права. Скаржник
стверджує, що оскільки заява про
порушення справи про банкрутство та
додані до неї документи не
відповідають нормам Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
зокрема відсутні докази того, що сума
безспірних вимог кредитора
(кредиторів) сукупно становить не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, рішення суду про
задоволення вимог кредитора, що
набрало законної сили, постанова
органу державної виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження з
виконання прийнятого судом рішення про
задоволення вимог кредиторів про
стягнення заборгованості, тощо, то і
відповідно підстав для порушення
провадження по справі про банкрутство
не вбачається. Крім того, скаржник
зазначає, що оскаржувана ним ухвала
була прийнята місцевим господарським
судом без участі ТОВ «Прем'єр плюс» у
зв'язку з неповідомленням його
належним чином.

Ухвалою від 19.05.2014 Київський
апеляційний господарський суд у
складі: головуючого судді - Копитової
О.С., суддів: Разіної Т.І., Сотнікова С.В.,
відновлено ТОВ «Прем'єр плюс» строк на
подання апеляційної скарги; прийнято
апеляційну скаргу на ухвалу
господарського суду Київської області
від 22.04.2014 по справі № 911/3664/13 до
провадження та призначено її до
розгляду на 03.06.2014.

02.06.2014 до відділу документального
забезпечення суду від товариства з
обмеженою відповідальністю «Новель»
надійшла заява про розгляд апеляційної
скарги без участі їхнього представника
та просив апеляційну скаргу ТОВ
«Прем'єр плюс» задовольнити, у
оскаржувану ухвалу скасувати.

До відділу документального
забезпечення суду від ліквідатора
боржника Юринця А.В. надійшли
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких він просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, оскаржену
ухвалу - без змін. Ліквідатор вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними та зазначає, що
обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання порядку ліквідації
юридичної особи відповідно до
законодавства України, який дотриманий
ліквідатором в повному обсязі.
Ліквідатор стверджує, що після
проведення процедури припинення ТОВ
«Гарт-С» та вжиття всіх дій
передбачених Цивільним кодексом
України та Господарським кодексом
України, встановлення факту, що
вартість майна боржника є недостатньою
для задоволення вимог кредиторів на
виконання ч.1 ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
ліквідатором подано до господарського
суду Київської області заяву про
порушення провадження по справі про
банкрутство ТОВ «Гарт-С» з усіма
підтверджуючими документами.

В судовому засіданні 03.06.2014
встановлено, що представник скаржника
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду апеляційної скарги до суду не
направляв. Враховуючи те, що скаржник
про дату, час та місце слухання справи
повідомлявся належним чином, ухвалу
суду про призначення апеляційної
скарги до розгляду на 03.06.2014 року
отримав 26.05.2014 року, що також
підтверджується наявною в матеріалах
справи роздруківкою відстежень
пересилання поштових відправлень,
приймаючи до уваги строки розгляду
апеляційних скарг поданих на ухвали
місцевих господарських судів,
відсутність поданого сторонами
клопотання про продовження строку
розгляду апеляційної скарги, а також
достатність матеріалів для прийняття
рішення по суті, колегія суддів вважає
за можливе здійснити перегляд ухвали
місцевого господарського суду в даній
справі за наявними матеріалами справи
та без участі представника скаржника.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції порушено
провадження та застосовано до боржника
судову процедуру ліквідації на
підставі приписів ст. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
якою передбачено особливості
банкрутства боржника, що ліквідується
власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Порядок припинення юридичної особи
визначений Цивільним кодексом України
та Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 105 Цивільного
кодексу України, учасники юридичної
особи, суд або орган, що прийняв рішення
про припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію. Після внесення запису про
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.
Учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, відповідно
до цього Кодексу призначають комісію з
припинення юридичної особи (комісію з
реорганізації, ліквідаційну комісію),
голову комісії або ліквідатора та
встановлюють порядок і строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється. Строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється, не може
становити менше двох і більше шести
місяців з дня опублікування
повідомлення про рішення щодо
припинення юридичної особи.

У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» інформація про
проведення державної реєстрації
юридичної особи, про прийняття
засновниками (учасниками) або
уповноваженим ними органом рішення
щодо припинення юридичної особи, тощо
підлягає обов'язковому опублікуванню в
спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації.

Згідно зі ст. 1 вказаного закону,
спеціалізований друкований засіб
масової інформації - видання
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, в якому
відповідно до цього Закону
публікуються відомості з Єдиного
державного реєстру.

«Бюлетень державної реєстрації» є
спеціалізованим друкованим засобом
масової інформації, в якому обов'язково
розміщуються відомості про
реєстраційні дії, зокрема, відомості
про прийняття засновниками
(учасниками) рішення щодо припинення
юридичної особи. Таке повідомлення
здійснюється за встановленою формою і
містить всі передбачені законом
обов'язкові реквізити.

Частинами 1, 3 ст. 110 Цивільного кодексу
України встановлено, що юридична особа
ліквідується, зокрема, за рішенням її
учасників або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами. Якщо вартість
майна юридичної особи є недостатньою
для задоволення вимог кредиторів,
юридична особа здійснює всі необхідні
дії, встановлені законом про
відновлення платоспроможності або
визнання банкрутом.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного
кодексу України, ліквідаційна комісія
(ліквідатор) після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами
складає проміжний ліквідаційний
баланс, що включає відомості про склад
майна юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду. Проміжний
ліквідаційний баланс затверджується
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
ліквідацію юридичної особи.

За змістом ч. 5 ст. 60 Господарського
кодексу України, яка регулює загальний
порядок ліквідації суб'єкта
господарювання, орган (особа), який
прийняв рішення про ліквідацію
суб'єкта господарювання, встановлює
порядок та визначає строки проведення
ліквідації, а також строк для заяви
претензій кредиторами, що не може бути
меншим, ніж два місяці з дня оголошення
про ліквідацію. Ліквідаційна комісія
або інший орган, який проводить
ліквідацію суб'єкта господарювання,
вміщує в друкованих органах відповідно
до закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.
Ліквідаційна комісія оцінює наявне
майно суб'єкта господарювання, який
ліквідується, і розраховується з
кредиторами, складає ліквідаційний
баланс та подає його власнику або
органу, який призначив ліквідаційну
комісію. Достовірність та повнота
ліквідаційного балансу повинні бути
перевірені у встановленому
законодавством порядку з обов'язковою
перевіркою органом доходів і зборів, у
якому перебуває на обліку суб'єкт
господарювання.

З урахуванням зазначених положень,
колегія суддів приходить до висновку,
що необхідними передумовами для
звернення із заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника у порядку ст. 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
є: оцінка вартості наявного майна
боржника, публікація оголошення згідно
з вимогами ст. 105 Цивільного кодексу
України з метою виявлення кредиторів
та встановлення повного обсягу
кредиторської заборгованості,
повідомлення органу державної
податкової служби про ліквідацію
підприємства та складання проміжного
ліквідаційного балансу. Крім того,
звернення до суду з такою заявою
можливо лише після закінчення строку,
передбаченого ст. 105 Цивільного кодексу
України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
протоколом № 103 загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарт-С» від 03.06.2013
було прийнято рішення про ліквідацію
підприємства та призначено
ліквідатором боржника Юринця А.В..

Згідно заяви про банкрутство та
доданих до неї документів,
повідомлення про прийняття
засновниками (учасниками) рішення щодо
припинення ТОВ «Гарт-С» опубліковано у
Бюлетені державної реєстрації № 250 (15)
від 06.06.2013 (копія наявна в матеріалах
справи).

У термін до 07.08.2013 (двохмісячний строк)
до боржника звернулися кредитори з
грошовими вимогами на загальну суму
107412614,94 грн., які визнані ліквідатором
ТОВ «Гарт-С» у повному обсязі.

Боржником, на адресу державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва, оскільки боржник
перебував на обліку у останньої згідно
з випискою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, було направлено
заяву про припинення ТОВ «Гарт-С» від
11.06.2013 № 11/06-1 (форма № 8-ОПП), довідку про
взяття на облік платника податків від
21.07.2009 № 2898 (форма № 4-ОПП), завірену
копію протоколу загальних зборів ТОВ
«Гарт-С» від 03.06.2013 № 103, що
підтверджується доданими до
матеріалів справи описом вкладення у
цінний лист та фіскальним чеком від
12.06.2013.

У ході здійснення ліквідаційних дій
щодо товариства, ліквідатором було
виявлено обставини, що свідчать про
факт недостатності майна боржника для
задоволення вимог кредиторів. Згідно
матеріалів справи, інвентаризаційною
комісією встановлено, що в касі
боржника 0,00 грн.; на банківських
рахунках боржника: 124331,21 грн.; у
боржника наявне майно, вартість якого
відповідно до звіту про оцінку
вартості майна у вигляді обладнання
від 21.08.2013 становить 14097,00 грн.; до
активів ТОВ «Гарт-С» належить також
дебіторська заборгованість на
загальну суму 3189626,33 грн., що
підтверджується доданими до
матеріалів справи довідкою до акту
залишків на розрахункових рахунках від
01.07.2013, інвентаризаційним описом
основних засобів від 01.07.2013,
інвентаризаційним описом
товарно-матеріальних цінностей від
01.07.2013; довідкою до акту інвентаризації
розрахунків з покупцями,
постачальниками та іншими дебіторами і
кредиторами від 01.07.2013 рах. 685; довідкою
до акту інвентаризації розрахунків з
покупцями, постачальниками та іншими
дебіторами і кредиторами від 01.07.2013 рах.
377/2; інвентаризаційним описом основних
засобів від 01.07.2013; копією висновку
суб'єкта оціночної діяльності про
вартість об'єкта незалежної оцінки.

Відповідно про проміжного
ліквідаційного балансу ТОВ "Гарт-С" від
03.09.2013 загальна вартість активу
боржника складає 3328054,54 грн., в той час,
як вартість пасиву становить 107412614,94
грн., а відтак у боржника недостатньо
активів для задоволення визнаних
боржником кредиторських вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
за наслідками розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство та
відзиву боржника господарський суд
виносить ухвалу про порушення
провадження у справі про банкрутство
або відмову у порушенні провадження у
справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суд відмовляє в порушенні провадження
у справі про банкрутство, якщо
заявником не доведено наявності
підстав для порушення провадження у
справі про банкрутство; вимоги
кредитора є повністю забезпеченими
майном боржника; вимоги кредитора
свідчать про наявність спору про право,
який підлягає вирішенню у порядку
позовного провадження; вимоги
кредитора (кредиторів) задоволені
боржником у повному обсязі до
підготовчого засідання суду; відсутня
хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3
ст. 10 цього Закону; за наявності
підстав, передбачених ст. 15 цього
Закону.

Матеріали справи не місять доказів
наявності підстав для відмови в
порушенні провадження у справі про
банкрутство ТОВ «Гарт-С».

Доводи скаржника щодо обов'язку
заявника (боржника) при зверненні до
суду першої інстанції із заявою про
визнання його банкрутом довести свою
неплатоспроможність, зокрема подати
докази безспірності вимог кредиторів,
а саме копії судових рішень про
стягнення кредиторами з нього
заборгованості, копії постанов про
відкриття виконавчих проваджень по
зазначеним рішенням та довести
неможливість їх погашення протягом
трьох місяців після їх відкриття не
приймаються апеляційним судом,
оскільки, такі докази є необхідними при
здійсненні судового провадження за
загальними процедурами банкрутства,
визначеними Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
Колегія суддів вважає, що боржник не
повинен доводити свою
неплатоспроможність лише в єдиному
випадку - при зверненні до суду з заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство за спрощеною процедурою,
передбаченою ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(банкрутство боржника, що ліквідується
власником). Тут має місце неоплатність,
яку встановлює сам боржник в процесі
ліквідації. Зазначеної позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у своїй постанові № 49/188-б від
10.03.2010.

Враховуючи вищевикладене, зокрема той
факт, що при зверненні ліквідатора ТОВ
«Гарт-С» із заявою про визнання
останнього банкрутом дотримано всіх
вимог чинного законодавства та
виявлено недостатність активів
боржника для задоволення вимог
кредиторів, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду щодо наявності
підстав для порушення провадження по
справі про банкрутство ТОВ «Гарт-С» в
порядку ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Щодо посилань скаржника на неналежне
його повідомлення про судове засідання
на якому було винесено оскаржувану
ухвалу, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Київської
області від 19.03.2014 по справі № 911/3664/13
підготовче судове засідання
призначено на 02.04.2014. Зазначену ухвалу
було направлено сторонам, в тому числі
ТОВ «Прем'єр плюс», про що свідчать
відповідна відмітка від 20.03.2014 на
зворотному боці ухвали та отримано
останнім 25.03.2014, що підтверджується
наявним у матеріалах справи поштовим
повідомленням про вручення.

Не зважаючи на належне повідомлення
про судове засідання ТОВ «Прем'єр плюс»
в судове засідання, призначене на 02.04.2014
року.

При цьому, з метою уникнення порушення
процесуальних прав учасників судового
процесу, враховуючи складність справи,
неявку представника ТОВ «Прем'єр плюс»
в судове засідання та невиконанням
вимог ухвал суду підготовче судове
засідання відкладалось відповідними
ухвалами господарського суду
Київської області від 02.04.2014 та від
15.04.2014, які також було направлено
сторонам, про що свідчать відповідні
відмітки від 02.04.2014 та від 16.04.2014 за
зворотному боці ухвал, а відтак колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду відхиляє
посилання скаржника про його неналежне
повідомлення про дату та час
проведення судового засідання на якому
було винесено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів не знаходить підстав
для скасування ухвали господарського
суду Київської області від 22.04.2014 по
справі № 911/3664/13 та відповідно залишає
її без змін, а апеляційну скаргу ТОВ
«Премєр плюс» без задоволення.
Апелянтом підставності своїх вимог не
доведено.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Прем'єр
плюс» залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду Київської
області від 22.04.2014 по справі № 911/3664/13
про порушення провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарт-С» - без змін.

Матеріали справи № 911/3664/13 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
Т.І. Разіна

С.В. Сотніков