КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. Справа№ 910/5/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від ТОВ «ТРАНСКОНТЕЙНЕР УКРАЇНА» -
Степанюк Є.В. (довіреність б/н від 07.04.2014
р.)

від ТОВ «В.Е.С.Т.» - Мельник О.В.
(довіреність б/н від 07.02.2014 р.)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.»

на рішення господарського суду міста
Києва від 29.04.2014 р.

у справі №910/5/14 (суддя Борисенко І.І.)

за первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ТРАНСКОНТЕЙНЕР УКРАЇНА»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.»

про стягнення неустойки

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «В.Е.С.Т.»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА»

про стягнення заборгованості та
штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА» звернулось до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.» про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми неустойки у розмірі 289040,44
грн.

18.02.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.» звернулось
до господарського суду міста Києва з
зустрічною позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА» про стягнення заборгованості
у розмірі 70000,00 грн., пені - 2817,23 грн.,
інфляційних втрат - 630,00 грн., 3% річних -
650,17 грн. за договором від 13.02.2013 р. №
13/02-Л.

29.04.2014 р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.» було подано
заяву про відмову від зустрічних
позовних вимог.

30.04.2014 р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА» було подано заяву про
уточнення позовних вимог про стягнення
з відповідача суми неустойки у розмірі
214,943,07 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 29.04.2014 р. первісний позов задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «В.Е.С.Т.»
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА» суму неустойки у розмірі 214943,07
грн. та судовий збір у розмірі 4298,86 грн.
Провадження у справі по зустрічному
позову припинено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.» звернулось
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вказане рішення в частині стягнення
10730,68 грн. та прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення 10730,68 грн. відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції було неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення в частині
стягнення 10730,68 грн.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА» в судовому засіданні проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив залишити її без
задоволення, а рішення без змін.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.» в судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
скаргу задовольнити, рішення скасувати
в частині задоволених позовних вимог
на суму 10730,68 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, апеляційний господарський суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

13.02.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.» (продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСКОНТЕЙНЕР
УКРАЇНА» (замовник) було укладено
договір № 13/02-Л, згідно умов якого
продавець зобов'язався якісно та
вчасно виготовити, поставити та
здійснити монтаж товару замовнику
згідно Додатків (специфікацій), що є
невід'ємними частинами договору та/або
інші вироби, детальна кількість,
вартість та Специфікація яких
зазначена в Додатках до договору
(надалі - Товар), а замовник взяв на себе
зобов'язання прийняти та оплатити
якісний товар та відповідні супутні
послуги, за наявністю, на умовах
договору.

Відповідно до п. 5.1.3. вказаного
договору, продавець зобов'язаний
поставити та здійснити монтажні роботи
товару протягом 4 днів з дня
повідомлення замовника про готовність
товару, а також належним чином
повідомити замовника про точну дату та
час коли буде здійснюватися поставка
та монтаж товару.

З матеріалів справи вбачається,
що 12.06.2013 р. відповідач повідомив
позивача про готовність товару до
передачі та виконання монтажних робіт
з 15.06.2013 р. (а.с.20).

Таким чином, відповідно до п. 5.1.3.
договору, відповідач повинен був
поставити товар не пізніше 16.06.2013 р.

Проте, відповідач свої
зобов'язання за договором порушив та
здійснив поставку товару у наступні
терміни:

- 29.03.2013 р. - на суму 13465,68 грн., що
підтверджується накладною на поставку
товару № 103 від 29.03.2013 р.;

- 01.08.2013 р. - на суму 466534,32 грн., що
підтверджується накладною на поставку
товару № 104 від 01.08.2013 р.;

- 08.10.2013 р. на суму 70000,00 грн., що
підтверджується накладною на поставку
товару № 801 від 08.10.2013 р.

Монтажні роботи, у порушення п.
5.1.3. договору, відповідач виконав у
наступні терміни:

- 28.08.2013 р. - здійснив монтаж товару,
поставленого за накладними № 103 від
29.03.2013 р. та №104 від 01.08.2013 р., що
підтверджується актом
прийняття-передачі виконаних
монтажних робіт від 28.08.2013 р.;

- 08.10.2013 р. - здійснив монтаж товару,
поставленого за накладними № 801 від
08.10.2013 р., що підтверджується актом
прийняття-передачі виконаних
монтажних робіт від 08.10.2013 р.

Відповідно до п. 7.2. договору, за
порушення продавцем строків поставки
та/або заміни та/або усунення недоліків
та/або монтажу товарів передбачених
договором, додатковими угодами,
додатками, продавець сплачує замовнику
неустойку у розмірі 1% від вартості
невиконаних в строк зобов'язань за
договором за кожний день затримки.

Загальна вартість товару за
договором, з урахуванням підписаної
сторонами Додаткової угоди № 1 від
01.07.2013р., становить 550000,00 грн.

Оскільки відповідачем
зобов'язання по поставці товару на суму
536534,32 грн. не були виконані в строк та у
повному обсязі, розмір неустойки, яка
підлягає сплаті відповідачем, з
урахуванням заяви позивача про
уточнення позовних вимог, складає 214943,07
грн.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач у встановлений договором
строк свого обов'язку по поставці
товару не виконав, допустивши
прострочення виконання зобов'язання,
тому дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань і він
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, а відтак є
підстави для застосування
встановленої законом або договором
відповідальності.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Частинами 2, 3 ст. 549 ЦК України
встановлено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено,
що штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно п.7.2. договору, за порушення
продавцем строків поставки та/або
заміни та/або усунення недоліків та/або
монтажу товарів передбачених
договором, додатковими угодами,
додатками, продавець сплачує замовнику
неустойку у розмірі 1% від вартості
невиконаних в строк зобов'язань за
договором за кожний день затримки.

Враховуючи, що судом встановлено факт
прострочення виконання зобов'язання з
поставки товару, то позивачем
правомірно нараховано неустойку.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що позовні вимоги
про стягнення з відповідача неустойки
в розмірі 214943,07 грн. є обгрунтованими,
документально доведеними та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо зустрічної позовної заяви, то
апеляційний господарський суд
погодожується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
припинення провадження в частині
зустрічних позовних вимог у зв'язку з
заявою про відмову від зустрічного
позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «В.Е.С.Т.», в порушення
зазначеної норми, належним чином
апеляційну скаргу не обґрунтовано,
доказів та підстав для скасування
рішення суду першої інстанції
апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
слід вважати такими, що не заслуговують
на увагу. Крім того, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновку
місцевого господарського суду та не
підтверджуються наявними матеріалами
справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
29.04.2014 р. у даній справі є таким, що
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «В.Е.С.Т.»
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 29.04.2014 р. у справі №910/5/14
залишити без змін.

Справу №910/5/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун