м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
У Х В А Л А

Справа № 42/442 20.05.14

За скаргою Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва

на дії відділу Державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві

заінтересовані особи 1. Публічне
акціонерне товариство "Київенерго" м.
Києва, 2. Приватне акціонерне
товариство "Отіс" м. Києва, 3. Товариство
з обмеженою відповідальністю "Укргаз"
м. Києва, 4. Публічне акціонерне
товариство "Акціонерна компанія
"Київводоканал" м. Києва, 5. Комунальне
підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" м. Києва

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від скаржника Петруньок І.В.,
Савенецька Т.В.,

від органу Державної виконавчої служби
Ткачова К.В.,

від заінтересованих осіб 1. Шевченко
О.П., 2. Нікітенко М.І., 3. Левкович Т.В.,

4. Богач О.Є., 5. Коваленко О.Д.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

у квітні 2014 року Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва звернулося в суд з указаною
скаргою.

Скаржник зазначав, що постановою
головного державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві про арешт коштів
боржника у зведеному виконавчому
провадженні ЗВП № 20618930 від 14 квітня 2014
р. було накладено арешт на його кошти на
розрахунковому рахунку № 5001 у
Публічному акціонерному товаристві
"Банк "Київська Русь", з якого
здійснюються виплати сум заробітної
плати, податків та інших обов'язкових
платежів.

Посилаючись на те, що зазначена
постанова винесена без дотримання
вимог ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі-Закону),
просив визнати дії відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві щодо її
винесення неправомірними, а постанову
скасувати.

У судовому засіданні представник
скаржника підтримав подану скаргу.

Орган Державної виконавчої служби у
письмових поясненнях на скаргу, його
представник у судовому засіданні проти
скарги заперечував, посилаючись на її
безпідставність.

Заінтересовані особи у письмових
поясненнях на скаргу, їх представники у
судовому засіданні проти скарги
заперечували, посилаючись на її
безпідставність.

Заслухавши пояснення представників
скаржника, органу Державної виконавчої
служби та заінтересованих осіб,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що у скарзі слід відмовити з
таких підстав.

Судом встановлено, що 14 квітня 2014 р.
головним державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
ЗВП № 20618930 про арешт коштів боржника у
зведеному виконавчому провадженні з
примусового виконання 114-ти наказів
господарського суду м. Києва про
стягнення з боржника 38917650,19 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

За змістом вимог ст.ст. 52, 65, 66 Закону
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів. У разі відсутності у боржника -
юридичної особи коштів у обсязі,
достатньому для покриття
заборгованості, стягнення звертається
на інше майно, належне такому
боржникові або закріплене за ним, у
тому числі на майно, що обліковується
на окремому балансі філії,
представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

За відсутності даних про добровільне
виконання боржником рішення суду
державний виконавець для вжиття
заходів з примусового виконання
наказів господарського суду м. Києва
був вправі винести постанову ЗВП №
20618930 від 14 квітня 2014 р. про арешт коштів
боржника.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Доказів порушення державним
виконавцем прав та законних інтересів
скаржника під час вирішення питання
про арешт належних йому коштів суду не
надано.

Доводи скаржника, щодо незаконності
арешту коштів, що знаходяться на
рахунку, з якого здійснюються виплати
сум заробітної плати, податків та інших
обов'язкових платежів, не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства, у т.ч.
про виконавче провадження. Тому вони є
безпідставними.

За таких обставин у скарзі слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні скарги Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва на дії відділу Державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
відмовити.

Суддя господарського суду міста Києва

П.І.Паламар