ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

?02? червня 2014 року
справа № 911/822/14

Прокурор м. Славутич Київської області
в інтересах держави

07101, Київська область, м. Славутич, пр-т.
Дружби Народів, 9

В особі позивача: Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильська АЕС»,

07101, Київська область, м. Славутич, вул.
77-ї Гвардійської дивізії, 7/1

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВ-Фарм»,

14033, м. Чернігів, вул. Героїв Чорнобиля,
буд. 3, кв. 90

Предмет спору: про визнання права на
відмову від договору поставки та
стягнення коштів в сумі 1414800,00 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від прокуратури: Младаневич З.О.,
довіреність № 1076 від 07.04.2014 р., прокурор

від позивача : Стужна В.М., довіреність
№ 34-ЮВ від 11.10.2013 року юрисконсульт

від відповідача : Ребкало А.М.,
довіреність № б/н від 25.04.2014 р.
представник

Суть спору:

Суд виносить рішення після оголошеної
перерви у судовому засіданні від 21.05.2014
р. відповідно до ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 02.06.2014 р., на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Прокурором м. Славутич Київської
області в інтересах держави в особі
позивача Державного спеціалізованого
підприємства "Чорнобильська АЕС",
подано позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВ-Фарм" про
розірвання договору поставки,
повернення коштів в сумі 1179000 грн. та
стягнення штрафних санкцій в сумі 235800
грн. Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору поставки № 13-0237-2 від
25.06.2013 р.

14.04.2014 р. прокурором м. Славутича подана
письмова заява про зміну предмету
позову, згідно якої прокурор просить
визнати право державного
спеціалізованого підприємства
"Чорнобильська АЕС" на відмову від
договору поставки товарів № 13-0237-2 від 25
червня 2013 року, укладеного між
державним спеціалізованим
підприємством "Чорнобильська АЕС" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "АВ-Фарм" та стягнути
з відповідача на користь позивача
сплачену за товар грошову суму в
розмірі 1179000,00 грн. та 235800,00 грн.
штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України, до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви. Згідно
з ч. 4. ст. 29 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор, який бере участь у справі,
несе обов'язки і користується правами
сторін, крім права на укладення мирової
угоди.

До поданої заяви про зміну предмета
позову прокурором додано належні
докази її направлення сторонам по
справі (а.с. 97-103), представник позивача в
судовому засіданні 29.04.2014 року вимоги
вказаної заяви підтримав. Суд заяву
прийняв, справа розглядається з
урахуванням поданої заяви.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили суд задовольнити їх з
посиланням на приписи ст. 611,678 ЦК
України та надані до позову документи.
Прокурор та позивач стверджують, що
відповідачем було поставлено
фальсифікований товар ( не той рік
виготовлення), що є порушенням істотних
умов договору. Як наслідок,
відповідачем безпідставно отримано
від ДСП «Чорнобильська АЕС» бюджетні
кошти на загальну суму 1179000,00 грн., у
зв'язку з чим просять визнати право ДСП
«Чорнобильська АЕС» на відмову від
договору поставки товарів № 13-0237-2 від
25.06.2013 р., а також на стягнення з
відповідача сплачену за товар грошову
суму в розмірі 1179000,00 грн. та 235800,00 грн.
штрафних санкцій.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві на позов.
На думку відповідача прокурор та
позивач не визначили, у чому саме
полягають порушення відповідачем умов
договору поставки, не надано жодного
належного доказу, який би підтвердив
поставку відповідачем товару
неналежної якості, обґрунтування
заявлених позовних вимог базується на
припущеннях та листах, підписаних
особами, компетентність яких нічим не
доказана. Відповідач зазначив, про те,
що рік виготовлення окремих деталей
поставлених пристроїв не свідчить про
рік виготовлення пристрою в цілому, а
також зазначив, що прокурор в позовній
заяві безпідставно посилається на ч. 1
ст. 708 Цивільного кодексу України та
Закон України «Про захист прав
споживачів», застосовуя поняття
«фальсифікований товар», оскільки
зазначені норми та визначення не
поширюються на спірні правовідносини,
а регулюють роздрібну купівлю-продаж,
натомість Господарським та Цивільним
кодексами України передбачено правові
наслідки за поставку товару саме
неналежної якості.

Відповідач вважає, що належним чином
виконав взяті на себе зобов'язання
згідно договору від 25.06.2013 р. № 13-02337-2,
поставив товар належної якості, що був
прийнятий позивачем. Жодних зауважень
до поставлених товарів, зокрема до їх
якості, з боку позивача не було,
поставлені згідно видаткової
накладної № РН-000109 від 19.07.2013 р.
верстати відповідають предмету
договору поставки, є якісними та
знаходяться в робочому стані (а.с. 124-128).

Ухвалою суду від 21.05.2014р. строк розгляду
справи був подовжений на 15 днів. (а.с. 139).

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважних представників сторін та
прокурора, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору,
господарський суд , -

В С Т А Н О В И В :

На підставі протоколу засідання
комітету конкурсних торгів ДСП ЧАЕС з
оцінки та визначення переможця торгів
від 30.05.2013 р. № 081, між Державним
спеціалізованим підприємством
«Чорнобильська АЕС» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АВ-Фарм»
укладено договір від 25.06.2013 р. поставки
товару № 13-0237-2, відповідно до умов
якого постачальник (відповідач)
зобов'язується у 2013 році поставити та
передати у власність покупцю (позивачу)
на умовах даного договору товари,
зазначені в п. 1.2, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
такі товари за рахунок коштів
Державного бюджету (п. 1.1 договору) (а.с.
18-21).

Предметом поставки є наступний
товар - верстати токарні, свердлильні
та фрезерні для оброблення металу
(верстати, код ДК 016:2010:28.41.2) згідно
специфікації: - фрезерний
широкоуніверсальний верстат 6Р83Ш, у
кількості 1 шт., ціна з ПДВ 20% (грн.) 720000,00
грн.; - токарно-гвинторізний верстат
1В625М/2000, у кількості 1 шт., ціна з ПДВ 20%
(грн.) 459000,00 грн. Ціна та загальна
вартість товару включає витрати
постачальника на страхування, сплату
податків, вартість пакування та
послуги з доставки (транспортування)
товарів до місця поставки, вказаного в
пункті 5.2 договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору поставки
визначено: рік виготовлення верстатів
не раніше 2012 року. Постачальник повинен
поставити покупцю товар,
характеристики та якість якого
відповідає вимогам, які вказані у
пункті 1.2 специфікації даного договору.
Покупець проводить вихідний контроль
якості товару, що поставляється, в
місці поставки товару ( п.2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено,
що сума договору становить 1179000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість
196500,00 грн. Ціна за одиницю товару
визначена п. 1.2 договору.
Розрахунки проводяться шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника протягом 20 банківських
днів після доставки товару в місце
поставки, вказане в п. 5.2 даного
договору. Термін поставки товару до 22
листопада 2013 року, одноразово всього
замовлення, або частинами. Місце
поставки товару зона відчуження,
промисловий майданчик ДСП ЧАЕС,
складське господарство ДСП ЧАЕС. Товар
повинен бути поставлений згідно з
установленими нормами відвантаження у
тарі та упаковці, яка забезпечує його
збереження під час транспортування та
вантажно-розвантажувальних робіт.
Поставка товару здійснюється за
рахунок постачальника до місця
поставки товарів. Приймання товару по
кількості та якості проводиться
покупцем у відповідності до:
«Інструкції про порядок прийомки
продукції промислово-технічного
призначення та товарів народного
споживання за кількістю» № П-6,
затвердженої Постановою Держарбітражу
при Раді Міністрів від 15.06.1965;
Інструкції про порядок прийомки
продукції промислово-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю» № П-7,
затвердженої Постановою Держарбітражу
при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966;
«Положення про поставки продукції
промислово-технічного призначення»,
затвердженого Постановою Ради
міністрів СРСР № 888 від 25.07.88. Товар
вважається поставленим постачальником
за умови, якщо товар поставлено у місце
поставки, зазначене у пункті 5.2 даного
договору, з наступними документами: три
примірники видаткової накладної, один
примірник податкової накладної,
паспорт (інструкція) на українській або
російській мові, гарантійний талон з
терміном дії не менше 12 місяців на
кожне найменування специфікації (п.п.
5.1-5.7 договору).

Даний договір набирає чинності з
моменту підписання його обома
сторонами і діє до 10.12.2013 р., а в частині
гарантійних та фінансових зобов'язань -
до повного виконання. Умови договору
про закупівлю не можуть змінюватись
після його підписання до виконання
сторонами зобов'язання у повному
обсязі, крім випадків передбачених
діючим законодавством України (п.п. 10.1,
11.8 договору).

За приписами статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

На виконання умов договору згідно
видаткової накладної № РН-000109 від 19
липня 2013 р. (а.с. 22) відповідачем
поставлено, а позивачем прийнято товар,
а саме фрезерний широкоуніверсальний
верстат 6Р83Ш у кількості 1 шт., вартістю
600000,00 грн. (без ПДВ) та
токарно-гвинторізний верстат 1В625М/2000 у
кількості 1шт., вартістю 382500,00 грн. (без
ПДВ). Загальна вартість поставленого
товару складає 1179000,00 грн. з ПДВ.

Разом з верстатами позивачу були
передані «Руководство по эксплуатации
6Р83Ш. ЭО/000РЭ» та «Руководство по
эксплуатации 1В625М.000000.000 РЭ»,
гарантійний талон № 25 на станок
широкоуніверсальний
консольно-фрезерний 6Р83Ш - серійний
номер 312, дата продажу 19.07.2013 р., строк
гарантії 12 місяців, гарантійний талон
№ 24 на станок широкоуніверсальний
консольно-фрезерний 1В625М - серійний
номер 525, дата продажу 19.07.2013 р., строк
гарантії 12 місяців (а.с. 24-29).У розділі 3
«Руководства по эксплуатации 6Р83Ш.
ЭО/000РЭ» зазначено інвентарний номер
станка « 312», рік виготовлення « 2012р.». У
свідоцтві про прийняття верстату
зазначено модель поставленого
верстата « 6Р83Ш». Згідно «Руководства
по эксплуатации 1В625М.000000.000 РЭ» модель
верстата « 1В625М», заводський номер
«№525», обладнання відповідає вимогам
ГОСТ 15150-69.

Відповідно до ч.3 ст.680 Цивільного
кодексу України, якщо на товар
встановлено гарантійний строк,
покупець має право пред»явити вимогу у
зв»язку із недоліками товару, які були
виявлені протягом цього строку.

Статтею 687 Цивільного кодексу України
передбачено, що перевірка додержання
продавцем умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару та інших
умов здійснюється у випадках та в
порядку, встановлених договором або
актами цивільного законодавства. Якщо
нормативно-правовими актами з питань
стандартизації встановлено вимоги
щодо порядку перевірки кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару, порядок
перевірки, визначений договором, має
відповідати цим вимогам.

Позивачем при прийнятті товару,
поставленого відповідно до видаткової
накладної № РН-000109 від 19.07.2013 р., було
проведено вхідний контроль якості та
перевірено працездатність вузлів та
агрегатів фрезерного
широкоуніверсального верстату 6Р83Ш та
токарно-гвинторізного верстату 1В625М/2000
під час роботи на холостому ході,
перевірено роботу механізмів
пересування верстатів, органів
керування, редукторів та коробок
передач. За результатами перевірки
зауважень не виявлено (а.с. 135).

Інструкцією про порядок прийомки
продукції промислово-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю № П-7, що
затверджена Постановою Державного
арбітражу при Раді Міністрів СРСР від
25.04.1966 р., передбачено, що при виявленні
невідповідності якості, комплектності,
маркуванню поставленої продукції, тари
або пакування вимогам стандартів,
технічним умовам, кресленням, зразкам
(еталонам) договору або даним вказаним
в маркуванні та супровідних
документах, що підтверджують якість
продукції, отримувач призупиняє
подальше прийняття продукції і складає
акт в якому зазначає кількість
оглянутої продукції і характер
виявлених при прийнятті дефектів (п. 16).
Акт має бути складений в день
закінчення прийнятті продукції по
якості та комплектності (п. 29). Акт має
бути підписаний всіма особами, що
приймали учать в перевірці якості та
комплектності продукції. Особа, яка не
згодна зі змістом акта обов'язково
підписує його із зазначенням своєї
незгоди та викладенням окремої думки
(п. 30).

Згідно до акту від 20.07.2013 року (а.с.136)
позивачем, у складі комісії ОСОБА_6
(товарознавець), ОСОБА_7 (інженер
виробничого відділу
виробничо-технічної служби), ОСОБА_8
(комірник) було прийнято товар без
жодних зауважень, зокрема і щодо якості
поставленого товару. В акті від 20.07.2013 р.
зазначено про те, що надані документи
підтверджують якість продукції та
відповідають умовам договору.

Позивач за поставлений товар
розрахувався в повному обсязі з
дотриманням вимог п. 4.1 договору, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1022 від 26 липня 2013 р. (а.с. 23).

В обґрунтування позову, прокурор
посилається на перевірку діяльності
державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильська АЕС»,
проведену 17 грудня 2013 року, в ході якої
проведено огляд верстатів придбаних
ДСП ЧАЕС за договором № 13-0237-2 від 25.06.2013
р., про що складено акт від 17.12.2013 р.
Згідно складеного акта верстат
токарно-гвинторізний 1В625М/2000, вартістю
459000,00 грн., за своїм зовнішнім виглядом
відповідає зображенню верстата
заявленому у супровідних документах
«Руководство по эксплуатации
1В625М.000000.000 РЭ», на даному верстаті
наявна бирка заводу виробника
«Астраханський станкостроительний
завод», номер верстата « 525», модель
верстата « 1В625М» та рік його
виготовлення « 12». Широкоуніверсальний
верстат 6Р83Ш вартістю 720000,00 грн., за
своїм зовнішнім виглядом не відповідає
зображенню верстата заявленому у
супровідних до нього документах
«Руководство по эксплуатации 6Р83Ш.
ЭО/000РЭ», на даному верстаті наявна
бирка заводу виробника
«Станкостроительное предприятие
ЗеФС», місце знаходження заводу
виробника «г. Нижний Новгород», номер
верстата « 312», модель верстата « 6Р83Ш»
та рік його виготовлення « 2010» (а.с. 46-48).
Таким чином, прокурор доходить
висновку, що відповідачем порушено
вимоги п. 2.1 договору та поставлено
широкоуніверсальний верстат 6Р83Ш
іншого року випуску ніж той, що був
погоджений сторонами, що є істотним
порушенням вимог щодо якісних
характеристик товару.

Однак, судом встановлено, що всупереч
викладеним обставинам, позивачем було
прийнято товар належним чином з
урахуванням вимог Цивільного кодексу
України та Інструкції про порядок
прийомки продукції
промислово-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
№ П-7 від 25.04.1966 р., про що був складений
відповідний акт від 20.07.2013 р., з якого не
вбачається жодних зауважень відносно
якості поставленого товару або щодо
його невідповідності технічній
документації, навпаки в акті зазначено
про те, що надані документи
підтверджують якість продукції та
відповідають умовам договору, зокрема
і пункту 2.1 договору.

Крім того, пунктом 9 Інструкції № П-7 від
25.04.1966 р. передбачено складання акту про
приховані недоліки продукції протягом
п'яти днів після виявлення недоліків,
однак не пізніше чотирьох місяців від
дня надходження продукції на склад
покупця, що виявив скриті недоліки,
якщо інші строки не встановлені
обов'язковими для сторін правилами. Акт
про приховані недоліки виявлені в
продукції з гарантійними строками
придатності або зберігання, має бути
складений на протязі п'яти днів після
виявлення недоліків, але в межах
гарантійного строку. Прихованими
недоліками є такі недоліки, які не
можна виявити при звичайній для даного
виду продукції перевірки та виявлені в
процесі обробки, підготовки до монтажу,
в процесі монтажу, випробувань,
використання і зберігання продукції.

Зазначені в акті перевірки ДСП ЧАЕС від
17 грудня 2013 року факти, на які
посилається прокурор, не є прихованими
недоліками, оскільки мали бути
виявлені при візуальному огляді товару
під час його прийняття.

Прокурор та позивач в обґрунтування
позову посилаються на листи
станкобудівельного заводу «ЗеФС» м.
Нижній Новгород (№ 22400414 від 30.01.2014р.) та
Астраханського станкобудівельного
заводу (№ 22-145 від 10.02.2014р.) щодо
виробництва вищевказаних верстатів та
їх поставку на територію України. В
зазначених листах, зокрема, зазначено
про те, що ТОВ «ЗеФС», м. Нижній
Новгород не випускає станки починаючи
з 1999 року (у зв'язку із банкротством),
станки 6Р83Ш випускались ГЗФС
(Горьковским заводом фрезерних
станков) до 1987 року, станок моделі 1В625М
(РМЦ 2000) з заводським номером 525 (рік
випуску 2012) не територію України не
продавався, останній станок даної
моделі в 2012 р. був виготовлений під
номером 060.

Посилаючись на вказані листи, позивач
та прокурор стверджують, що
відповідачем здійснено поставку
фальсифікованого товару, оскільки
фактично поставлений товар не
відповідає технічній документації на
нього («Руководства по эксплуатации
6Р83Ш. ЭО/000РЭ», Руководство по
эксплуатации 1В625М.000000.000 РЭ»), невідомо
ким виготовлений та яким чином
ввезений на територію України.

Суд, дослідивши матеріали справи (а.с.36,
37), дійшов до висновку, що зазначені
листи не можуть бути прийняті судом як
належні докази, що підтверджують
неналежну якість поставленого товару,
оскільки, по-перше, умовами договору
сторонами не було визначено
конкретного заводу виробника, місце
виготовлення , а лише визначений рік
кінцевої збірки товару. По-друге, з
огляду, на банкрутство ТОВ «ЗеФС», м.
Нижній Новгород з 1999р., незрозуміло ким
підписано лист № 22400414 від 30.01.2014р. від
імені цього підприємства, а також
повноваження ОСОБА_9 щодо надання
інформації стосовно зовсім іншої
юридичної особи - ГЗФС (Горьківський
завод фрезерних станків.). По- третє,
обладнання могло прийти в Україну и
через інші країни, а, найголовніше, в
матеріалах справи відсутнє будь-яке
документальне підтвердження
повноважень та займаної посади осіб, що
підписали зазначені листи, підпис яких
навіть не завірений печаткою
підприємства, що ставить під сумнів
належність та допустимість таких
доказів.

Посилання прокурора та позивача на
довідку від 11.02.2014 р. Вишгородської
об'єднаної Державної фінансової
інспекції в Київській області,
складену при перевірці
ДСП«Чорнобильська АЕС», в якій
зазначено, що в порушення вимог ст.ст.
265, 266, 268 Господарського кодексу України
та умов договору поставки товару від
25.06.2013 р. ДСП «Чорнобильська АЕС»
безпідставно перерахувало бюджетні
кошти ТОВ «АВ-Фарм» на загальну суму
1179000,00 грн., в т. ч. на придбання
фрезерного широкоуніверсального
верстата 6Р83Ш у кількості 1 шт. на суму
720000,00 грн. та токарно-гвинторізного
верстата 1В625М/2000 у кількості 1 шт. на
суму 459000,00 грн.(а.с.40-45, є недоречним,
оскільки саме це є предметом позову, що
розглядається судом, тобто, є спірним
питанням, поставленим прокурором та
позивачем для вирішення судом у даній
справі.

В обґрунтування позову прокурор та
позивач посилаються на «експертний
висновок» від 05 березня 2014 року,
складений комісією органу
сертифікації метало та
деревообробного обладнання, продукції
машинобудування і системи якості
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут». Згідно вказаного висновку,
надані для огляду верстати в
досліджувальному стані не можуть бути
віднесені до таких, що серійно
виготовлені на заводі фрезерних
верстатів м. Нижній Новгород та
Астраханському верстатобудівельному
заводі. За результатами огляду
фрезерного верстата мод. 6Р83Ш, зокрема,
встановлено, що робоча поверхня стола
верстата не може бути кваліфікована як
поверхня верстата, що не була в
експлуатації., а також зазначені інші
ознаки, які також є явними та не можуть
бути прихованими недоліками.
Аналогічні факти встановлені і при
огляді токарного верстата мод. 1В625М/2000
(а.с.52-53).

Суд не може ставитись до зазначеного
висновку фахівців, як до експертного,
виходячи з наступного.

Проведення експертиз та досліджень з
оцінки майна здійснюється на умовах
і в порядку, передбачених Законом
України "Про судову експертизу".

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про судову експертизу» судова
експертиза - це дослідження
експертом на основі спеціальних
знань матеріальних об'єктів, явищ і
процесів, які містять інформацію про
обставини справи, що перебуває у
провадженні органів досудового
розслідування чи суду.

За приписами ст. 7 вказаного Закону
судово-експертну діяльність
здійснюють державні
спеціалізовані установи, а також у
випадках і на умовах, визначених цим
Законом, судові експерти. Статтею 10
вказаного закону визначено, що
судовими експертами можуть бути
фахівці, які мають відповідну
вищу освіту,
освітньо-кваліфікаційний рівень не
нижче спеціаліста, пройшли відповідну
підготовку в державних
спеціалізованих установах
Міністерства юстиції України,
атестовані та отримали кваліфікацію
судового експерта з певної
спеціальності у порядку, передбаченому
цим Законом. Відповідно до ст. 9 Закону
атестовані відповідно до цього
Закону судові експерти включаються
до державного Реєстру атестованих
судових експертів, ведення якого
покладається на Міністерство юстиції
України.

Висновок від 05.03.2014 р., на який, як на
доказ посилається прокурор, не містить
документального підтвердження права
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» або фахівців ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 на проведення даного виду
експертизи, відсутнє документальне
підтвердження кваліфікації експертів,
їх атестація , зазначені особи не
включені до Єдиного державного реєстру
атестованих судових експертів.
Зазначеним висновком не встановлено
жодного «прихованого недоліку», якій
неможливо було встановити при прийомки
товару та складанні позивачем акту від
20.07.2013р., крім того, суд погоджується з
доводами відповідача, що такий огляд
проводився фахівцями Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут»
майже через 8 місяців після поставки
товару, що могло вплинути на його
зовнішній вигляд .

Статтями 33-34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Предметом спору у даній справі є
визнання права позивача на відмову від
договору від 25.06.2013 р. № 13-02337-2 поставки,
повернення сплаченої за товар грошової
суми та стягнення штрафних санкцій за
поставку неякісного товару.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу
України набуття позивачем як покупцем
права на відмову від договору та
повернення сплаченої за товар грошової
суми обумовлене належним чином
доведенням факту порушення конкретно
визначених вимог щодо якості товару
(виявлення недоліків що не можна
усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затримками часу, недоліки, які
виявилися неодноразово чи з'явились
знову після їх усунення).

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
дійшов висновку, що прокурором та
позивачем не доведено належними
доказами факт поставки відповідачем
товару неналежної якості, а тому
положення ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу
України до спірних правовідносин не
можуть бути застосовані.

У відповідності до вимог ст. 1 ГПК
України, право на звернення до
господарського суду, згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ, мають
підприємства та організації за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів.

Приймаючи до уваги те, що поставлений
товар прийнятий позивачем без жодних
заперечень у порядку встановленому
Цивільним кодексом України та умовами
договору (Інструкцією про порядок
прийомки продукції
промислово-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
№ П-7 від 25.04.1966 р.), знаходиться в
робочому стані, за відсутності
будь-яких дефектних актів, складених
відповідно до вищезазначеного чинного
законодавства України, суд не вбачає
порушення права позивача на момент
звернення позивача с позовом до суду, а
тому, виходячи з усього
вищевикладеного, доходить висновку, що
позовні вимоги в частині визнання
права позивача на відмову від договору
поставки товарів від 25.06.2013 р. № 13-0237-2 та
стягнення сплаченої за товар грошової
суми є такими, що задоволенню не
підлягають. Аналогічно, вимоги
прокурора та позивача щодо стягнення
штрафу у сумі 235800,00 грн. за порушення
умов зобов'язання щодо якості товару на
підставі ч. 2 ст. 231, ч. 7 ст. 269 ГКУ та п. 7.2
спірного договору задоволенню не
підлягають, у зв'язку з недоведеністю
факту поставки товару неналежної
якості.

Частина 1 ст. 3 Закону України «Про
судовий збір» передбачає сплату
судового збору за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством;

У відповідності до ст. 4
зазначеного Закону судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Згідно п. 2.1, 2.2 ч. 2
вказаної статті за подання позовної
заяви майнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; за подання позовної
заяви немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати. Таким
чином, за подання даної позовної заяви
мав бути сплачений судовий збір у
розмірі 28296,00 грн. (2% від 1414800 грн.) - за
майнову вимогу та 1218,00 грн. - за
немайнову вимогу.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» органи прокуратури
звільнені від сплати судового збору.

Постановою Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» (п. 4.6) - приймаючи
рішення зі справи, провадження в якій
порушено за заявою прокурора,
господарський суд у разі повного або
часткового задоволення позову (скарги)
стягує судовий збір з відповідача
(повністю або пропорційно задоволеним
вимогам), якщо він не звільнений від
сплати судового збору; у разі ж повної
або часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору, та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

З урахуванням вищевикладеного
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 29514,00 грн. мають бути
покладені на позивача з урахуванням
вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильська АЕС» (07101, Київська
область, м. Славутич, вул. 77-ї
Гвардійської дивізії, 7/1, , з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем) в доход
Державного бюджету (р/р 3002,
отримувач УК у м. Чернігові/м.
Чернігів/22030001, , банк
ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО
853592, код бюджетної класифікації 22030001) -
29514,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення оформлено відповідно до
ст. 84 Господарського процесуального
кодексу України та підписано 10.06.2014р.

Суддя
І.Г.Мурашко