КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р. Справа№ 35/478

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Алданової С.О.

Андрієнка В.В.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Вознюк Н.В.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Куркова А.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р.

у справі №35/478 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик»

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Житлоспецбудпроект»

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Муніципальна
іпотечна компанія»

про стягнення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 4 886 293,37
грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Хрещатик»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлоспецбудпроект», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Муніципальна іпотечна компанія» про
стягнення солідарно з відповідачів на
його користь заборгованості 6 296 434,27
грн., з яких 569 214,05 доларів США
заборгованість за кредитом, 73 787,41
доларів США - відсотки за користування
кредитом, 536 000,00 грн. - заборгованість за
кредитом, 95 290,65 грн. - відсотки за
користування кредитом, 14 000,00 грн. -
комісія за управління кредитною
лінією, 428 687,40 грн. - пеня за
прострочення сплати кредиту і
відсотків за користування кредитом, а
також стягнення судових витрат.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.09.2012р. позовні вимоги
задоволені повністю, стягнуто з
солідарно з ТОВ «Житлоспецбудпроект»
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Муніципальна
іпотечна компанія» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» 569 214,05
доларів США заборгованості за
кредитом, 536 000,00 грн. заборгованості за
кредитом, 73 787,41 грн. доларів США
процентів за користування кредитом, 95
290,65 грн. процентів за користування
кредитом, 14 000,00 грн. заборгованості по
сплаті комісії за управління кредитною
лінією, 351 971,18 грн. пені за прострочення
плати кредиту в у іноземній валюті, 41
541,70 грн. за прострочення сплати кредиту
в гривні, 30 373,19 грн. пені за
прострочення плати відсотків за
кредитом у іноземній валюті, 4 801,33 грн.
за прострочення сплати відсотків за
кредитом у гривні, 56 460,00 грн. судового
збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.01.2013р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.09.2012р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20.03.2013р. рішення
Господарського суду міста Києва від
19.09.2012р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
16.01.2013р. скасовано, справу передано на
новий розгляд до Господарського суду
міста Києва.

При новому розгляді справи №35/478
позивачем подана заява про зменшення
розміру позовних вимог, оскільки
відповідачем 1 частково були виконані
зобов'язання щодо погашення
заборгованості за Кредитним договором.
Згідно цієї заяви позивач просив суд
стягнути солідарно з відповідачів 4 886
293,37 грн., з яких сума несплаченого
кредиту в розмірі 453 454,05 доларів США,
сума несплаченого кредиту в розмірі 529
574,72 грн., пені за прострочення сплати
кредиту в доларах США за період з
18.05.2011р. по 17.11.2011р. в розмірі 351 107,73 грн.,
пеня за прострочення сплати кредиту в
гривні за період з 18.05.2011р. по 17.11.2011р. в
сумі 41 541,70 грн., пеня за прострочення
сплати відсотків по кредиту в доларах
США за період з 20.05.2011р. по 19.11.2011р. в сумі
30 383,98 грн., пеня за прострочення сплати
відсотків по гривневому кредиту в
період з 20.05.2011р. по 19.11.2011р. в сумі 4 801,33
грн., 3% річних в сумі 271 418,56 грн. за
період з 18.05.2011р. по 15.05.2013р. за
кредитними коштами в доларах США, 3%
річних в сумі 32 006,13 грн. за кредитними
коштами в гривні за період з 18.05.2011р. по
15.05.2013р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.05.2013р., позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлоспецбудпроект» задоволено,
стягнуто з ТОВ «Житлоспецбудпроект» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» 453 454,05 доларів США
заборгованості за кредитом, 529 574,72 грн.
заборгованості за кредитом, 351 107,73 грн.
пені за прострочення сплати кредиту в
іноземній валюті, 41 541,70 грн. пені за
прострочення сплати кредиту в гривні, 30
383,98 грн. пені за прострочення сплати
відсотків за кредитом у іноземній
валюті, 4 801,33 грн. пені за прострочення
сплати відсотків за кредитом у гривні,
271 418,56 грн. 3% річних за кредитом у
іноземній валюті, 32 006,13 грн. 3% річних за
кредитом у гривні, 56 460,00 грн. судового
збору, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Муніципальна іпотечна компанія» 32 190,00
грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги, стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Муніципальна
іпотечна компанія» 34 410,00 грн. судового
збору за розгляд касаційної скарги. У
позові до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Муніципальна
іпотечна компанія» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2013р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.06.2013р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.11.2013р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2013р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.06.2013р. у справі №35/478
скасовано, справу передано на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва.

За результатами нового розгляду справи
№35/478 Господарським судом міста Києва
прийнято рішення, яким позов
задоволено, стягнуто солідарно з ТОВ
«Житлоспецбудпроект» та ТОВ
«Муніципальна іпотечна компанія» на
користь ПАТ «Комерційний банк
«Хрещатик» заборгованість по
поверненню кредитних коштів в розмірі
569 214,05 доларів США, що в гривневому
еквіваленті станом на 12.03.2014р.
відповідно до офіційного курсу
Національного банку України складає 5
292 267,63 грн., заборгованість по
поверненню кредитних коштів у розмірі
536 000,00 грн., заборгованість по сплаті
відсотків за користування кредитними
коштами в розмірі 73 787,41 доларів США, що
у гривневому еквіваленті станом на
12.03.2014р. відповідно до офіційного курсу
Національного банку України складає 686
038,44 грн., проценти за користування
кредитними коштами в розмірі 95 290,65 грн.,
заборгованість по сплаті комісії за
управління кредитною лінією в розмірі
14 000,00 грн., пеню за несвоєчасне
повернення кредитних коштів в доларах
США в розмірі 351 971,18 грн., пеню за
несвоєчасне повернення кредитних
коштів в гривні в розмір 41 541,70 грн., пеню
за прострочення сплати відсотків за
користування кредитними коштами в
доларах США в розмірі 30 373,19 грн., пеню за
несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитними коштами в
гривні в розмірі 4 801,33 грн. та суму
сплаченого судового збору в розмірі 56
460,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, відповідач 2 - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Муніципальна іпотечна компанія»,
подало апеляційну скаргу, за якою
просить скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2014р. у справі №35/478 в частині
звернення стягнення з поручителя ТОВ
«Муніципальна іпотечна компанія» та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог до ТОВ
«Муніципальна іпотечна компанія»
відмовити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням норм матеріального і
процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин у справі. Також
відповідач 2 вважає, що рішення містить
висновки, які не відповідають
обставинам справи.

Скаржник зазначає, що позивач
звернувся з позовними вимогами щодо
нього, як поручителя, поза межами
встановленого ст. 559 Цивільного кодексу
України строку, що свідчить про
припинення поруки та безпідставність
задоволення вимоги в частині
солідарного стягнення боргу з
відповідача 2.

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Хрещатик», надав апеляційному
господарському суду письмовий відзив
на апеляційну скаргу, за якою просить
залишити без змін рішення
Господарського суду міста Києва від
12.03.2014р., вказуючи про те, що його вимога
була пред'явлена у строки, передбачені
договором та чинним законодавством.

Відповідач 1 не скористався правом,
передбаченим ст. 96 ГПК України, та не
надав апеляційному суду письмового
відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2014р.
колегією суддів у складі головуючий
суддя Шевченко Е.О., судді Алданова С.О.,
Ткаченко Б.О. прийнято до провадження
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Муніципальна іпотечна компанія» та
призначено розгляд справи на 02.06.2014р.

В судове засідання 02.06.2014р. представник
відповідача 1 не з'явився, хоча про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача 1 до суду не надходило.

Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника відповідача 1, враховуючи
також те, що ухвалою суду від 23.04.2014р.
явка представників сторін у судове
засідання не визнавалась обов'язковою.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд зазначає наступне.

Правовідносини між Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Хрещатик», як кредитором, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Житлоспецбудпроект», як
позичальником, виникли на підставі
Кредитного договору №47-2/20-10 від
14.12.2007р., за умовами якого кредитор
відкриває позичальнику не
відновлювану мультивалютну (гривня,
долари США) кредитну лінію з лімітом
кредитування в сумі, еквівалентній 800
000,00 доларів США, строком до 14 січня 2009р.
зі сплатою процентів із розрахунку 20%
річних за користування кредитом у
гривні та 13,5% річних за користування
кредитом у доларах США.

Згідно з п. 1.2. Кредитного договору
позичальник зобов'язаний використати
кредитні кошти, які надаються в межах
цього Договору, на наступні цілі:
придбання земельної ділянки, розробку
проектно-кошторисної документації;
будівництво комплексу котеджів,
поповнення обігових коштів.

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору
позичальник зобов'язується сплатити
кредитору відсотки за користування
кредитними коштами, комісії, штрафні
санкції (неустойку) та інші видатки у
розмірі та порядку, передбачених цим
Договором, та повернути кредитору суму
кредиту в порядку і строки, передбачені
цим Договором.

У відповідності до пунктів 4.1.- 4.3.
Кредитного договору за користування
кредитною лінією позичальник
зобов'язаний сплачувати кредитору
проценти із розрахунку 20% річних за
користування кредитом у гривні та 13,5%
річних за користування кредитом у
доларах США. Відсотки за користування
кредитними коштами розраховуються за
поточний календарний місяць з
урахуванням фактичного періоду
користування кредитними коштами на
фактичну суму заборгованості із
розрахунку 365 днів у році (методом
«факт/365») за кредитом у гривні та 360
днів у році (методом «факт/360) за
кредитом у доларах США. При розрахунках
враховується перший день видачі
кредиту (його частини) і не
враховується день повернення кредиту
(його частини). Нараховані відсотки
позичальник сплачує щомісяця не
пізніше останнього банківського дня
місяця, в якому здійснюється
нарахування відсотків. Остання сплата
відсотків здійснюється разом з
остаточний погашенням заборгованості
по кредитній лінії.

Договором про внесення змін №17 від
18.11.2010р. до Кредитного договору
позивачем та відповідачем 1 були
внесені зміни до Кредитного договору,
зокрема, в п. 1.1., яким визначили, що
кредитор відкриває позичальнику
невідновлювану мультивалютну (гривна,
долари США) кредитну лінію з лімітом
кредитування в сумі 569 214,05 доларів США
та 536 000,00 грн. строком до 20.05.2011р. зі
сплатою процентів із розрахунку 19
річних за користування кредитом у
гривні та 12,5% річних за користування
кредитом у доларах США.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити грошові кошти) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що однією із
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У відповідності до ч. 2 ст. 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Частиною 1 ст. 1056 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Позивач належним чином виконував свої
зобов'язання щодо надання кредиту
згідно Кредитного договору. В свою
чергу, відповідачем 1 порушені умови
Кредитного договору стосовно
повернення кредиту, сплати відсотків
за користування кредитом.

Так, при другому розгляді даної справи
в суді першої інстанції позивачем була
подана заява про зменшення розміру
позовних вимог, оскільки відповідач 1
частково виконав зобов'язання щодо
погашення заборгованості та просив суд
стягнути солідарно з відповідачів 453
454,05 доларів США - суму несплаченого
кредиту; 529 574,72 грн. - суму несплаченого
кредиту; 351 107,73 грн. - пеню за
прострочення сплати кредиту в доларах
США за період з 18.05.2011р. по 17.11.2011р.; 41 541,70
грн. - пеню за прострочення сплати
кредиту в гривні в період з 18.05.2011р. по
17.11.2011р.; 30 383,98 грн. - пеню за
прострочення сплати відсотків по
кредиту в доларах США за період з
20.05.2001р. по 19.11.2011р.; 4 801,33 грн. - пеню за
прострочення сплати відсотків по
гривневому кредиту за період з 20.05.2011р.
по 19.11.2011р.; 271 418,56 грн. - 3% річних за
період з 18.05.2011р. по 15.05.2013р. за
кредитними коштами в долара США; 32 006,13
грн. - 3% річних за кредитними коштами в
гривні за період з 18.05.2011р. по 15.05.2013р.

Судом першої інстанції була прийнята
заява позивача про зменшення розміру
позовних вимог, тому має місце розгляд
даної справи в межах заявленого до
стягнення згідно цієї заяви.

Так, матеріалами справи
підтверджується наявність
заборгованості відповідача 1 перед
позивачем згідно Кредитного договору
на суму 453 454,05 доларів США та 529 574,72 грн.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення зобов'язання може бути
обумовлено не будь-яким, а лише
належним його виконанням. Під належним
виконанням зобов'язання розуміють
виконання належній особі, в належному
місці, в належний строк (термін), з
додержанням усіх інших вимог і
принципів виконання зобов'язання. Якщо
учасники зобов'язання порушують хоча б
одну з умов його належного виконання,
зобов'язання не припиняється, а
змінюється, оскільки в такому разі на
сторону, яка допустила неналежне
виконання, покладаються додаткові
юридичні обов'язки у вигляді
відшкодування збитків, сплати
неустойки тощо. Виконання таких
додаткових обов'язків, як правило, не
звільняє боржника від виконання
зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Позичальником за Кредитним договором
не надано суду доказів сплати
заборгованості по кредиту.

Таким чином, у позичальника -
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Житлоспецбудпроект», перед позивачем
існує заборгованість розмірі 453 454,05
доларів США та 529 574,72 грн.

З огляду на те, що позичальник
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позивач просить стягнути
також суму пені за порушення строків
сплати кредиту та суму пені за
порушення строків сплати процентів за
користування кредитом.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань наступають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 231 ГК
України, законом щодо окремих видів
зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій (неустойки,
штрафу, пені), зміна якого за
погодженням сторін не допускається.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 3 вказаного Закону
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до підпункту 6.1.2. пункту 6.1.
Кредитного договору за невиконання або
неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань з повернення кредитних
коштів, своєчасної сплати відсотків за
користування кредитними коштами
позичальник зобов'язаний сплатити
кредитору штрафні санкції (неустойку) в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла у період, за який
сплачуються штрафні санкції
(неустойка), обчисленої від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочки виконання зобов'язань від
дня виникнення відповідної прострочки
до повного її погашення, але в межах
строків позовної давності, визначеної
Договором.

За таких обставин, правомірним є
нарахування позивачем пені на суми
прострочених зобов'язань у розмірі 351
107,73 грн. за прострочення сплати кредиту
в доларах США за період з 18.05.2011р. по
17.11.2011р., у розмірі 41 541,70 грн. за
прострочення сплати кредиту в гривні
за період з 18.05.2011р. по 17.11.2011р., в сумі 30
383,98 грн. за прострочення плати
відсотків по кредиту в доларах США за
період з 20.05.2011р. по 19.11.2011р., в розмірі 4
801,33 грн. за прострочення сплати
відсотків по гривневому кредиту за
період з 20.05.2011р. по 19.11.2011р.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунку позивача сума 3%
річних за період з 18.05.2011р. по 15.05.2013р. за
кредитними коштами в доларах США
складає 271 418,56 грн., сума 3% річних за
кредитними коштами в гривні за період з
18.05.2011р. по 15.05.2013р. складає 32 006,13 грн.
Дані суми підлягають до задоволення.

Слід відмітити, що контррозрахунку
суми 3% річних відповідачі апеляційному
господарському суду не надали.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника - ТОВ
«Житлоспецбудпроект» за Кредитним
договором, позивачем, як кредитором,
був укладений з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Муніципальна іпотечна компанія», як
поручителем, Договір поруки №47-2/10-10-П/2
від 14.12.2007р., за умовами якого
поручитель зобов'язався перед
кредитором нести в повному обсязі
солідарну відповідальність за
невиконання ТОВ «Житлоспецбудпроект»
зобов'язань перед кредитором по
погашенню одержаного кредиту
відповідно до умов Кредитного договору
№47-2/20-10 від 14.12.2007р.

Згідно з п. 1.2. та п. 1.3. Договору поруки у
разі порушення позичальником
зобов'язань за Кредитним договором,
позичальник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, і кредитор вправі звернутися
з вимогою про виконання зобов'язань за
Кредитним договором до поручителя.
Поручитель відповідає за невиконання
зобов'язань за Кредитним договором у
тому ж обсязі, що і позичальник.

Стаття 2 Договору поруки передбачає, що
у випадку неповернення позичальником
кредиту, несплати процентів за
користування кредитом, комісій та
штрафних санкцій в строки і в сумах,
передбачених Кредитним договором,
кредитор направляє поручителю
відповідне письмове повідомлення з
розрахунком суми непогашеної
заборгованості. Отримавши письмове
повідомлення кредитора про факт
невиконання позичальником зобов'язань
за Кредитним договором, поручитель
повідомляє про це позичальника і
протягом п'яти днів з дня наступного за
отриманням повідомлення перераховує
кредитору суми заборгованості згідно з
розрахунком кредитора. Такий обов'язок
поручителя настає і тоді, коли кредитор
у випадках, передбачених Кредитним
договором, вимагатиме дострокового
повернення кредиту та сплати всіх
інших платежів за Договором.

У відповідності до ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна або
кільки осіб.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

У відповідності до п. 4.1. Договору
поруки цей договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє до повного виконання зобов'язань за
Кредитним договором.

Отже, з Договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого поруки припиняється. Умови
Договору поруки про те, що останній діє
до повного виконання зобов'язань за
Кредитним договором, не є встановленим
сторонами строком припинення дії
поруки, оскільки суперечить частині
першій статті 251 та частині першій
статті 252 Цивільного кодексу України.

Так, Верховний суд України у постанові
від 23.05.2012р. у справі №6-33цс12 вказав, що
умови договору поруки про його дію до
повного припинення всіх зобов'язань
боржника не свідчать про те, що
договором установлено строк
припинення поруки в розумінні статті
251, частини 4 статті 559 Цивільного
кодексу України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми частини
4 статті 559 Цивільного кодексу України
про те, що поруки припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Дана постанова Верховного суду України
прийнята за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судами касаційної інстанції частини 4
статті 559 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 111-18 ГПК
України рішення Верховного суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїх діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
суду України.

Частина 4 ст. 559 Цивільного кодексу
України встановлює, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Судовою колегією апеляційного
господарського суду встановлено, що
позивачем 08.09.2011р. направлялась вимога
відповідачеві 2 про погашення ним
заборгованості позичальника, про що
свідчить копія конверта та копія
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення. Однак
зазначений лист було повернуто на
адресу позивача, у зв'язку із
закінченням терміну зберігання, тобто
з незалежних від позивача причин. Також
слід зазначити, що до цієї вимоги був
доданий детальний розрахунок
заборгованості позичальника за
Кредитним договором станом на 06.09.2011р.

Таким чином, оскільки строк виконання
зобов'язання відповідно до положень
Кредитного договору встановлено до
20.05.2011р., то позивач звернувся до
відповідача 2 з вимогою в межах строку,
встановленого ч. 4 ст. 559 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, з наведених вище норм
закону та умов Договору поруки
вбачається, що відповідач 2 несе
солідарну відповідальність з
відповідачем 1 за порушення умов
Кредитного договору, тобто сплати
боргу по кредиту в розмірі 453 454,05
доларів США та 529 574,72 грн., сплати пені в
розмірі 351 107,73 грн. за прострочення
сплати кредиту в доларах США за період
з 18.05.2011р. по 17.11.2011р., у розмірі 41 541,70 грн.
за прострочення сплати кредиту в
гривні за період з 18.05.2011р. по 17.11.2011р., в
сумі 30 383,98 грн. за прострочення плати
відсотків по кредиту в доларах США за
період з 20.05.2011р. по 19.11.2011р., в розмірі 4
801,33 грн. за прострочення сплати
відсотків по гривневому кредиту за
період з 20.05.2011р. по 19.11.2011р., сплати 3%
річних за період з 18.05.2011р. по 15.05.2013р. за
кредитними коштами в доларах США 271 418,56
грн. та 3% річних за кредитними коштами в
гривні за період з 18.05.2011р. по 15.05.2013р. 32
006,13 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103,
ст. 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Муніципальна іпотечна компанія»
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №35/478
змінити, виклавши його резолютивну
частину в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житлоспецбудпроект" (03164, м. Київ, вул.
Обухівська, буд. 135, ) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Муніципальна
іпотечна компанія» (01011, м. Київ, вул.
Рибальська, будинок 22, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Хрещатик"
(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 8-А, ) 453 454,05 (чотириста п'ятдесят
три тисячі чотириста п'ятдесят чотири
доларів США 05 центів) доларів США
заборгованості за кредитом, 529 574,72
(п'ятсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот
сімдесят чотири гривні 72 коп.) грн.
заборгованості за кредитом, 351 107,73
(триста п'ятдесят одна тисяча сто сім
гривень 73 коп.) грн. пені за
прострочення сплати кредиту у
іноземній валюті, 41 541,70 (сорок одна
тисяча п'ятсот сорок одна гривню 70 коп.)
грн. пені за прострочення сплати
кредиту у гривні, 30 383,98 (тридцять тисяч
триста вісімдесят три гривні 98 коп.)
грн. пені за прострочення сплати
відсотків за кредитом у іноземній
валюті, 4 801,33 (чотири тисячі вісімсот
одна гривна 33 коп.) грн. пені за
прострочення сплати відсотків за
кредитом у гривні, 271 418,56 (двісті
сімдесят одна тисяча чотириста
вісімнадцять гривень 56 коп.) грн. 3%
річних за кредитом у іноземній валюті,
32 006,13 (тридцять дві тисячі шість
гривень 13 коп.) грн. 3% річних за кредитом
у гривні та суму сплаченого судового
збору в розмірі 56 460,00 (п'ятдесят шість
тисяч чотириста шістдесят грн. 00 коп.)
грн.».

3. Видачу наказу доручити
Господарському суду міста Києва.

4. Справу №35/478 повернути до
Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
С.О. Алданова

В.В. Андрієнко