ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

10.06.2014р. Справа №
907/320/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства „Медфарком - Центр",
м. Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Свалява

про стягнення загальної суми 4 392,75грн.
(в тому числі сума 3 282,56грн. - основний
борг, сума 117,37грн. - інфляційні втрати,
сума 601,71грн. - двадцять процентів
річних та сума 391,11грн. - пеня).

Суддя
В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: явка не визнавалась
обов"язковою (на власний розсуд)

від відповідача : явка не визнавалась
обов"язковою (на власний розсуд)

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне
товариство „Медфарком - Центр",
м. Київ (далі - позивач) звернулося до
господарського суду з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Свалява (далі - відповідач ) про
стягнення загальної суми 4 392,75грн. (в
тому числі сума 3 282,56грн. - основний
борг, сума 117,37грн. - інфляційні втрати,
сума 601,71грн. - двадцять процентів
річних та сума 391,11грн. - пеня).

Позивачем позовні вимоги
обґрунтовуються з посиланням на
обставини, зазначені у позовній заяві
(а.с.4 -5) та на їх підтвердження
долученими до справи доказовими
матеріалами. Зокрема, позивач
посилався на невиконання відповідачем
в повному обсязі взятого на себе
зобов"язання за укладеним Договором
купівлі-продажу №77Л від
23.08.2013р. щодо здійснення оплати в
повному обс"язі за отриманий
товар, в результаті чого у відповідача
виникла перед позивачем
заборгованість у сумі 3 282,56 грн.
основного боргу.

Відповідач, надісланим до матеріалів
справи супровідним листом
від 10.04.2014р. №4 (вхідний номер
канцелярії суду 02.5.1-14/4754/14
від 14.04.2014р.) та повторно надісланим
до матеріалів справи супровідним
листом від 23.04.2014р. №5 (вхідний номер
канцелярії суду 02.5.1-14/5214/14
від 24.04.2014р.) повідомила суд, що
основна сума 3 282,56грн. заборгованості
за отриманий від позивача товар є
погашеною, що підтверджується
платіжним дорученням №45 від
10.04.2014р.(а.с. 30-33).

Враховуючи наявність даної обставини,
позивачем в особі уповноваженого
представника за довіреністю від
06.11.2012р. (а.с.41), через канцелярію суду, до
матеріалів справи надіслано письмову
заяву від 23.04.2014р. №01-04/14 (вхідний номер
канцелярії суду 02.5.1-14/5419/14 від 28.04.2014р.,
а.с.34), в якій зазначено обставину
погашення відповідачем 10.04.2014р., після
порушення провадження у справі,
заборгованості у розмірі 3 282,56грн., що
підтверджується засвідченою копією
платіжного доручення №45 від 10.04.2014р. та
на цій підставі просить суд припинити
провадження у справі в частині
основного боргу (а.с.40). Разом з тим, з
урахуванням сплати відповідачем по
періоду 10.04.2014р. суми 3 282,56грн.
основного боргу, даною заявою,
відповідно до вимог ст.22 ГПК України,
позивачем збільшено позовні вимоги в
частині стягнення пені, 20% річних та
компенсації від інфляції, з
нарахуванням відповідних сум по
періоду погашення відповідачем суми
основного боргу та які наведено у
долучених розрахунках та які
відповідно становлять суму
399,30грн. нарахованої пені, суму 614,30грн.
нарахованих 20% річних та суму
189,58грн. нарахованої компенсації від
інфляції (а.с.37-39) та з долученням
поштової квитанції від 25.04.2014р. та
списку №1 від 25.04.2014р. згрупованих
рекомендованих відправлень (а.с.35-36), як
доказів надсилання примірника
письмової заяви №01-04/14 від 23.04.2014р. та
розрахунків пені, 20% річних та
компенсації від інфляції -
відповідачеві.

За такої обставини, ухвалою суду
від 28.04.2014р. у справі №907/320/14 судовий
розгляд по даній справі було
відкладено на 29.05.2014р. із додатковим
обов"язанням відповідача подати до
матеріалів справи, при наявності,
викладення своєї письмово -
обґрунтованої позиції щодо визнання
або спростування обставин, зазначених
позивачем у письмовій заяві №01-04/14 від
23.04.2014р., з доданими до неї розрахунками
пені, 20% річних та компенсації від
інфляції та з доказами надсилання, не
пізніше 16.05.2014р., примірника такої
письмово - обґрунтованої позиції -
відповідачеві (а.с.45-46).

Відповідач, надісланим до матеріалів
справи супровідним листом
від 12.05.2014р. №6 (вхідний номер
канцелярії суду 02.5.1-14/6007/14
від 12.05.2014р.) зазначила обставину, що
аптеки ФОП ОСОБА_1 у 2013р. брали
участь у соціальному проекті
відповідно до Постанови Кабінету
міністрів України від 05.09.2012р. №907 „Про
затвердження Порядку часткового
відшкодування вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою" та з
урахуванням тієї обставини, що їй не
було відшкодовано часткову вартість
лікарських засобів відпущених особам
з гіпертонічною хворобою згідно
реєстрів за грудень 2013р., а тому дана
заборгованість вплинула на її
розрахунки з постачальником -
позивачем та на цій підставі просить
взяти суд до уваги її складне
фінансове становище та не
застосовувати до неї інші фінансові
санкції (а.с.47). Разом з тим у
підтвердження вищезазначених обставин
відповідач до матеріалів справи не
подає відповідних доказів.

Враховуючи відсутність у матеріалах
справи вищезазначених доказових
матеріалів та надаючи можливість
відповідачеві подати такі до справи,
при їх наявності, ухвалою суду від
29.05.2014р. у справі №907/320/14 судовий
розгляд по даній справі було
відкладено, у межах строку розгляду
спору, передбаченого вимогами ч.1 ст.69
ГПК України, на 10.06.2014р. із додатковим
зобов"язанням відповідача подати до
матеріалів справи, при наявності:
додаткові доказові матеріали у
підтвердження обставин, наведених у
супровідному листі від
12.05.2014р. №6, в тому числі щодо
підтвердження факту відсутності у
відповідача по періоду з 27.09.2013р. до
10.04.2014р., як на банківських рахунках,
так і в касі, коштів для оплати у
повному обс"язі отриманого від
позивача товару на загальну суму 7
282,56грн., що може бути підставою для
врахування судом при вирішенні питання
щодо стягнення з відповідача
нарахованих позивачем сум пені, 20%
річних та компенсації від інфляції,
відповідно до розрахунків, долучених
позивачем до письмової заяви від
23.04.2014р. №01-04/14; доказові матеріали у
підтвердження можливості вирішення з
позивачем питання щодо відмови
останнього від стягнення з
відповідача, в повному обсязі або
частково, додатково нарахованих сум
пені, 20% річних та компенсації від
інфляції. Також судом було попереджено
при цьому відповідача, що у випадку
неподання до матеріалів справи
витребуваних судом вищезазначених
доказових матеріалів, при їх наявності,
справу буде розглянуто судом у даному
судовому засіданні за наявними в ній
матеріалами (а.с.50-51).

Відповідач, супровідним листом від
06.06.2014р. №7 (вхідний номер канцелярії
суду 02.5.1-14/7410/14 від 06.06.2014р., а.с.52)
надіслала до матеріалів справи:
фінансовий звіт суб"єкта малого
підприємництва станом на 01.01.2014р. в
якому зазначено обставину щодо
наявності грошових коштів на кінець
звітного періоду 2013р. у сумі 3
000,00грн. (а.с.53); фінансовий звіт суб"єкта
малого підприємництва станом на
01.04.2014р. в якому зазначено обставину
щодо наявності грошових коштів на
кінець звітного періоду - першого
кварталу 2014р. у сумі 19
200,00грн. (а.с.54) та довідку ПАТ КБ
„Приватбанк" від 04.06.2014р. в якій
зазначено обставину щодо наявності у
ФОП ОСОБА_1 позичкової заборгованості у
сумі 17 260,05грн. за угодою б/н від 16.01.2014р.
(а.с.55).

Суд зазначає, що відповідач доказів,
які б засвідчували обставину участі
аптек ФОП ОСОБА_1 у 2013р. у соціальному
проекті відповідно до Постанови
Кабінету міністрів України від
05.09.2012р. №907 про що було зазначено
відповідачем у супровідному листі від
12.05.2014р. №6 (а.с.47), до матеріалів справи
не подала.

У даному судовому засіданні судом, у
межах строку розгляду спору,
передбаченого вимогами ч.1 ст.69 ГПК
України, вирішується спір по даній
справі за наявними матеріалами.

Розгляд справи відкладався
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у
справі доказові матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання укладеного Договору
купівлі-продажу №77Л від 23.08.2013р (далі -
Договір, а.с. 12-13) ПАТ „Медфарком -
Центр", м. Київ (продавцем, позивачем)
було передано Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, м.Свалява
(покупцеві, відповідачеві) товар на
загальну суму 7 282,56грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи видатковими накладними від
12.09.2013р. №183773 та №183754, підписаними
у двосторонньому порядку та
скріпленими печатками сторін та які
(дані видаткові накладні) містять
найменування товару в асортименті,
його кількість та ціну (а.с. 15-21).

Розділом 5 Договору передбачено
обов"язки сторін та зазначено, що
покупець має здійснити оплату на
умовах відстрочення платежу, не
пізніше 14 календарних днів із моменту
одержання товару згідно накладної (п.5.1
Договору).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також необхідність виконання
взятого на себе зобов"язання
передбачена вимогами ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлене
договором або законом.

Станом на 06.11.2013р. у відповідача була в
наявності перед позивачем
заборгованість у сумі 7 282,56грн., що
підтверджується підписаним у
двосторонньому порядку та скріпленим
печатками сторін Актом звірки
взаємних розрахунків (а.с.22).

Покупець (відповідач), по періоду з 13.11
2013р. по 21.02.2014р., виконала свої
зобов"язання перед Продавцем
(позивачем) частково на суму 4 000грн..

Отже, станом на день подання позивачем
даного позову (02.04.2014р.) та його
прийняття судом до розгляду,
відповідно до ухвали від 08.04.2014р. про
порушення провадження у справі №907/320/14
(а.с.1), у відповідача була в наявності
перед позивачем сума 3 282,56грн.
заборгованості за отриманий товар.

Відповідно до платіжного доручення №45
від 10.04.2014р. підтверджується факт
сплати відповідачем на користь
позивача суми 3 282,56грн. залишку
заборгованості за отриманий товар
(а.с.33) та що також підтверджено
позивачем (а.с.40).

За вищезазначених обставин судом
встановлено, що відповідачем, після
порушення провадження у справі,
погашено перед позивачем суму 3 282,56грн.
основного боргу, а тому у даній сумі
позовних вимог провадження у справі
слід припинити на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК
України.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.6.1 Договору сторонами
передбачено, що у випадку порушення
строку, зазначеного в п.5.1 Договору,
Покупець виплачує Продавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від вартості отриманого товару за
кожний день прострочення, а також
згідно ст. 625 ЦК України - 20% річних.

За вищезазначених обставин, з
урахуванням сплати відповідачем по
періоду 10.04.2014р. суми 3 282,56грн.
основного боргу, є правомірним, з
урахуванням вимог п.6.1 Договору та ч.2
ст. 625 ЦК України, відповідно до
вимог ст.22 ГПК України, збільшення
позивачем письмовою заявою
від 23.04.2014р. позовних вимог в частині
заявленої до стягнення з відповідача
пені, 20% річних та компенсації від
інфляції (а.с.34), з нарахуванням
відповідних сум по періоду погашення
відповідачем суми основного боргу та
які наведено у долучених розрахунках
та які відповідно становлять суму
399,30грн. нарахованої пені,
суму 614,30грн. нарахованих 20% річних та
суму 189,58грн. нарахованої компенсації
від інфляції та правильність
нарахування яких перевірено судом
(а.с.37-39).

Відповідно до вимог п.3 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймаючи
рішення має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов"язання.

Отже вищенаведеною нормою надано суду
право на зменшення неустойки (в
даному випадку заявленої до стягнення
пені) та за наявності підстав,
передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України та ч.1
ст. 233 ГК України та не надано суду право
на зменшення нарахованих річних та
індексу інфляції, які не відносяться до
неустойки, а є матеріальними втратами
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та які підлягають відшкодуванню та у
вигляді отримання компенсації (плати)
від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредитору.

Проаналізувавши подані відповідачем
доказові матеріали (фінансовий звіт
суб"єкта малого підприємництва станом
на 01.01.2014р., а.с.53, фінансовий звіт
суб"єкта малого підприємництва станом
на 01.04.2014р., а.с.54) у підтвердження
обставини її складного фінансового
становища у періоді 2013р. та у першому
кварталі 2014р. та враховуючи при цьому
ступінь часткового виконання
відповідачем перед позивачем
зобов"язання до подання позову, суд
вважає за можливе зменшити, з
урахуванням вимог ч.3 ст. 551 ЦК України,
ч.1 ст. 233 ГК України та відповідно до
вимог п.3 ст. 83 ГПК України, розмір
нарахованої пені зазначений позивачем
у письмовій заяві від 23.04.2014р. (а.с.34) з
суми 399,30грн. до суми 150,00грн..

За вищенаведених обставин, позов
підлягає до задоволення в частині
стягнення з відповідача у примусовому
порядку на користь позивача
суми 614,30грн. двадцять процентів
річних, суми 189,58грн. інфляційних втрат
та частково суми 150,00грн. пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд
покладає на відповідача відшкодування
на користь позивача суми 1 827,00грн.
сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 193, 232 п.6, 233 ч.1
Господарського кодексу України, ст.ст.
525, 526, 530, 551 ч.3, 625 ч.2
Цивільного кодексу України та ст. ст. 4,
22, 33, 34, 43, 44, 49, 69 ч.1, 77, 80 п.1.1, 82 -
85, 115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі припинити у
заявленій до стягнення
сумі 3 282,56грн. основного боргу.

2. Позов задоволити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 / АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
р/р НОМЕР_2 в Закарпатському РУ ПАТ КБ
„Приватбанк", м. Ужгород,
МФО 312378, / на користь Приватного
акціонерного товариства „Медфарком -
Центр" /м. Київ, вул. Кржижановського,4,
ідентифікаційний код 33239630, р/р 801 в
філії АБ „Південний" м. Київ, МФО 320917/
загальну суму 953,88грн. ( в тому числі
сума 614,30грн. двадцять процентів
річних, сума 189,58грн. інфляційних втрат
та частково сума 150,00грн. пені) та суму 1
827,00грн. у відшкодування сплаченого
судового збору.

Видати наказ.

4. В іншій заявленій до
стягнення сумі пені, відмовити.

5. Рішення суду набирає
законної сили в порядку встановленому
відповідно до ст.85 ГПК України та
може бути оскаржено в порядку та
строки, передбачені вимогами ст. 93 ГПК
України.

Суддя
В.І. Карпинець