донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

03.06.2014р.
справа №5006/19/58пд/2012

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Дучал Н.М.

Судді: Склярук О.І.,
Ушенко Л.В.

При секретарі Сабада Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Ломовцев В.О., за
довіреністю

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу на
рішення господарського
судуПриватного підприємства "Мірфос",
м. Маріуполь Донецької області
Донецької області від23.04.2014р.у справі№
5006/19/58пд/2012 (головуючий суддя:
Захарченко Г.В., судді: Говорун О.В.,
Кучерява О.О.) за позовомПриватного
підприємства "Мірфос" м. Маріуполь до
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український міжнародний банк"
м. Донецькпро за зустрічним позовом
до про визнання недійсним кредитного
договору № 93/MPL-ліміт від 29.05.2007р.
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український міжнародний банк"
м. Донецьк Приватного підприємства
"Мірфос" м. Маріуполь Донецької області
стягнення поточної заборгованості за
кредитним договором № 93//MPL-ліміт від
29.05.2007 р. за період з 27.06.2009р. по 24.03.2014р. у
розмірі 797332,70 грн.

22.08.2012р. Приватне підприємство
«Мірфос», м. Маріуполь Донецької
області звернулось до господарського
суду Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
„Перший Український міжнародний банк",
м. Донецьк про визнання недійсним
кредитного договору №93/MPL-ліміт від
29.05.2007р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилався на підписання
оспорюваного договору з боку ПП
«Мірфос» невідомою особою.

24 вересня 2012р. Публічне акціонерне
товариство „Перший Український
міжнародний банк", м. Донецьк
звернулось з зустрічною позовною
заявою до Приватного підприємства
«Мірфос», м. Маріуполь Донецької
області про стягнення поточної
заборгованості за кредитним договором
№93/MPL-ліміт від 29.05.2007р. за період з
27.06.2009р. по 09.08.2012р. включно у розмірі 817
787,62грн., обґрунтовуючи зустрічні
позовні вимоги неналежним виконанням
позичальником взятих на себе кредитних
зобов'язань.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 25.04.2013р. у справі
№5006/19/58пд/2012, залишеним без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
02.07.2013р., у задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «Мірфос», м.
Маріуполь Донецької області до
Публічного акціонерного товариства
„Перший Український міжнародний банк",
м. Донецьк про визнання недійсним
кредитного договору №93/MPL-ліміт від
29.05.2007р. - відмовлено. Зустрічні вимоги
Публічного акціонерного товариства
„Перший Український міжнародний банк",
м. Донецьк до Приватного підприємства
«Мірфос», м. Маріуполь Донецької
області про стягнення поточної
заборгованості за кредитним договором
№93/MPL-ліміт від 29.05.2007р. за період з
27.06.2009р. по 09.08.2012р. включно у розмірі 817
787,62грн. - задоволено частково. Стягнуто
з Приватного підприємства «Мірфос» м.
Маріуполь Донецької області на користь
Публічного акціонерного товариства
„Перший Український міжнародний банк"
м. Донецьк заборгованість за кредитним
договором №93/MPL-ліміт від 29.05.2007р., а
саме - заборгованість за відсотками,
нарахованими у період з 27.06.2009р. по
09.08.2012р. в сумі 644 865,00 грн., інфляційну
складову відсоткової заборгованості в
сумі 41 277,63 грн., судовий збір в сумі 13
722,85 грн. В задоволенні решти зустрічних
позовних вимог - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.11.2013р. у справі
№ 5006/19/58пд/2012 касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український міжнародний банк"
задоволено частково. Скасовано рішення
господарського суду Донецької області
від 25.04.2013р. та постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
02.07.2013р. у справі № 5006/19/58пд/2012в частині
зустрічних позовних вимог про
стягнення заборгованості по відсотках
за користування кредитом у розмірі 721
180, 31 грн. та інфляційних втрат у розмірі
46 119, 65 грн., та в цій частині справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

В іншій частині рішення господарського
суду Донецької області від 25.04.2013р. та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 02.07.2013р. у
справі № 5006/19/58пд/2012 залишено
без змін.

В Постанові зазначено, що висновок
судів попередніх інстанцій про
відсутність підстав для стягнення
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом розрахованої за
відсотковою ставкою у розмірі 18, 9% є
передчасним, оскільки судами не
враховано, що п. 10.3.7.3 кредитного
договору покладено обов'язок надання
банку довідок від інших банківських
установ про всі відкриті поточні
рахунки в інших банківських установах
та про оборот коштів або про їх
відсутність по зазначеним рахункам
саме на Приватне підприємство "Мірфос".
При цьому, згідно з п. 7.2.1.2 у випадку
невиконання чи неналежного виконання
позичальником з будь-яких підстав (в
т.ч. форс-мажорного характеру)
зобов'язання, встановленого підпунктом
10.3.7.3 цього договору, починаючи з
першого дня невиконання чи неналежного
виконання зазначених зобов'язань,
відсотки за користування кредитом
збільшуються на 2 %. Відтак, судами
попередніх інстанцій, в порушення ч. 1
ст. 43 ГПК України, не надано належної
правової оцінки усім умовам договору у
їх сукупності. До того ж, встановлення
наведених обставин дасть також
можливість правильно застосувати до
Приватного підприємства "Мірфос"
передбачену ст. 625 ЦК України
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, оскільки
розрахунок суми боргу з урахуванням
індексу інфляції проводиться шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
виплати заборгованості (лист
Верховного Суду України від 03.04.1997
№ 62-97р).

Разом з тим, судом касаційної інстанції
зазначено, що судами попередніх
інстанцій правомірно відмовлено у
задоволенні зустрічних позовних вимог
в частині стягнення пені за порушення
строків сплати кредиту та відсотків за
користування ним, оскільки як
встановлено судами попередніх
інстанцій 22.05.2009 господарським судом
Донецької області порушено
провадження по справі № 42/58б про
банкрутство Приватного підприємства
"Мірфос" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів; виходячи
зі змісту Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
боржник повинен виконувати
зобов'язання, що виникли після введення
мораторію, але пеня та штраф за їх
невиконання або неналежне виконання не
нараховуються (така ж правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 01.10.2013 у справі № 28/5005/3240/2012).

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 10.02.14р. справу №5006/19/58пд/2012
прийнято до провадження.

Заявою № 61/416 від 09.04.2014р. про збільшення
розміру позовних вимог ПАТ „Перший
Український міжнародний банк" просив
стягнути з Приватного підприємства
"Мірфос" заборгованість за кредитним
договором №93/MPL-ліміт від 29.05.2007 року за
період з 27.06.09р. по 26.03.14р. (включно) у
розмірі 847820,36грн., з яких: 751213,05грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, нарахованими за
період з 27.06.2009р. по 26.03.14р.; 50 487,66грн. -
пеня за порушення строків сплати
відсотків за користування кредитом; 46
119,65грн. - приріст до суми прострочених
зобов'язань (нараховані відсотки) за
кредитним договором, враховуючи індекс
інфляції.

Враховуючи приписи постанови Вищого
господарського суду України від 06.11.13р.
у справі №5006/19/58пд/2012, означену заяву
прийнято судом до розгляду в частині
стягнення з ПП "Мірфос" заборгованості
за відсотками за користування
кредитом, нарахованими за період з
27.06.2009р. по 24.03.14р. в сумі 751213,05грн. та
інфляції в сумі 46119,65грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 23.04.2014р. у справі
№ 5006/19/58пд/2012 зустрічні
вимоги Публічного акціонерного
товариства „Перший Український
міжнародний банк", м.Донецьк до
Приватного підприємства "Мірфос",
м.Маріуполь Донецької області про
стягнення поточної заборгованості за
кредитним договором №93/MPL-ліміт від
29.05.2007р. у розмірі 797 332,70грн. задоволено
частково. Стягнуто з Приватного
підприємства "Мірфос" м.Маріуполь
Донецької області на користь
Публічного акціонерного товариства
„Перший Український міжнародний банк"
м.Донецьк заборгованість за відсотками
в сумі 751 213,05грн., інфляційну складову
відсоткової заборгованості в сумі 45
105,87грн., судовий збір в сумі 2 203,53грн.;
судовий збір за подачу апеляційної
скарги в сумі 7 673,00грн.; судовий збір за
подання касаційної скарги в сумі 10
742,20грн. В задоволенні решти зустрічних
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване
обґрунтованістю та доведеністю
зустрічних вимог в частині стягнення
заборгованості за відсотками в сумі 751
213,05грн. та інфляційної складової
відсоткової заборгованості в сумі 45
105,87грн.

Приватне підприємство "Мірфос" м.
Маріуполь Донецької області, не
погодившись з означеним рішенням,
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Донецької області
від 23.04.2014р. у справі
№ 5006/19/58пд/2012; винести нове рішення,
яким в задоволенні зустрічних позовних
вимог ПАТ "Перший Український
міжнародний банк" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№93/MPL-ліміт від 29.05.2007р. відмовити.

Апелянт вважає рішення господарського
суду Донецької області від 23.04.2014р.
таким, що винесено з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та при неповному з"ясуванні обставин,
що мають значення для справи.

Наполягає, що ухвалою господарського
суду Донецької області у справі № 42/58Б
від 22.05.2009р. було порушено справу про
банкрутство ПП "Мірфос".

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 27.04.2010р. у справі № 42/58Б
кредиторські вимоги ПАТ "Перший
Український міжнародний банк" визнані
у розмірі 1421 179,11грн., як кредиторські
вимоги першої черги.

Ухвалою від 17.06.2010р. була введена
процедура санації. Ухвалою від 24.11.2010р.
затверджено план санації ПП "Мірфос",
відповідно до п.3.3.3. розділу 3 якого,
боржник зобов"язувався погасити
кредиторські вимоги ПАТ "ПУМБ" шляхом
розстрочки строком на 4 роки у вигляді
сплати суми вимог щомісячно рівними
частинами, з розміром кожного платежу 29
607,90 грн.

Відповідно до Плану санації у справі
42/58Б, який створює баланс інтересів та
спрямований на збереження суб"єкта
господарювання і відновлення його
платоспроможності, заборгованість ПП
"Мірфос" перед ПАТ "ПУМБ" за кредитним
договором №93/MPL-ліміт від 29.05.2007р. у
розмірі 1 421 179,11грн. була погашена в
повному обсязі, що підтверджується
Реєстром погашення кредиторських
вимог першої черги у справі № 42/58Б, та
не враховано судом, також як і позиція
ПП "Мірфос", при розгляді цієї справи (№
5006/19/58пд/2012).

Представник ПАТ "Перший
Український міжнародний банк" в
судовому засіданні заперечив проти
вимог апеляційної скарги. Просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

02.06.2014р. до Донецького апеляційного
господарського суду від ПП "Мірфос"
надійшло клопотання (лист № б/н від
30.05.2014р.) про відкладення розгляду
скарги у зв'язку з неможливістю
прибуття у судове засідання
повноважного представника ПП"Мірфос".
Доказів на підтвердження викладеного
до клопотання не надано.

Представник ПАТ "Перший Український
міжнародний банк" проти задоволення
зазначеного клопотання заперечив.

Судом апеляційної інстанції не
задоволено означене клопотання.

Відповідно до ст.28 Господарського
процесуального кодексу України, справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. Представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації; адвокати.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Звертаючись з апеляційною скаргою,
відповідач за зустрічним позовом не
був позбавлений вирішити питання щодо
участі керівника та/або іншого
представника, згідно ст. 28 ГПК України,
в судовому засіданні апеляційної
інстанції.

Положеннями ст.77 Господарського
процесуального кодексу України, суду
надано право відкладення розгляду
справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду про порушення
апеляційного провадження від 15.05.2014р.
сторони не зобов'язувалися забезпечити
явку повноважних представників в
судове засідання, крім того сторін було
попереджено, що у разі нез'явлення їх
представників у судове засідання,
апеляційну скаргу буде розглянуто за
наявними у справі матеріалами.

Позиція ПП "Мірфос" є викладеною в
апеляційній скарзі, отже, зазначені
документи в сукупності з матеріалами
судової справи є достатніми для
розгляду апеляційної скарги на рішення
господарського суду Донецької області
від 23.04.2014р.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши в
судовому засіданні пояснення
представника ПАТ «ПУМБ», перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Донецьким
апеляційним господарським судом
встановлено наступне.

29.05.07р. між Закритим акціонерним
товариством "Перший Український
міжнародний банк" (банк,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український міжнародний банк") та
Приватним підприємством "Мірфос"
(позичальник) був укладений кредитний
договір №93/MPL-ліміт (кредитний договір),
до якого 25.07.2007р. сторонами укладено
додаткову угоду № 1.

Згідно з п.п.1.1, 1.2. кредитного договору
(в редакції додаткової угоди №1 від
25.07.2007р.) відповідно до умов,
передбачених цим кредитним договором,
банк зобов'язується надати
позичальнику кредит в розмірі
1500000,00грн., а позичальник зобов'язується
прийняти кредит, використати його за
цільовим призначенням, сплатити плату
за кредит та повернути кредит банку в
повному обсязі в порядку та у строки,
обумовлені цим договором. Кредит
надається позичальнику у вигляді
поновлюваної кредитної лінії з
щоденним лімітом кредитування, що
дорівнює 1 500 000,00грн.

Цільовим призначенням кредиту
відповідно до п.2.1.1 кредитного договору
визначено поповнення обігових коштів.

Надання кредиту відбувається за
цільовим призначенням, обумовленим цим
договором, шляхом сплати з позичкового
рахунку розрахункових документів
позичальника або шляхом перерахування
кредитних коштів з позичкового рахунку
на поточний рахунок позичальника,
відкритий в банку, з наступним
виконанням розрахункових документів
позичальника (п.4.1 кредитного договору).

За умовами п.6.1 кредитного договору (в
редакції додаткової угоди №1 від
25.07.2007р.), позичальник зобов'язаний
повернути кредит в повному обсязі не
пізніше 23.05.2009р.

За користування кредитом позичальник
зобов'язаний сплатити банку відповідну
плату в порядку та на умовах,
обумовлених нижче, зокрема: відсотки за
користування кредитом, що
нараховуються банком за ставкою в
розмірі 16,9% річних (із розрахунку 365
днів на рік) (п.7.1 кредитного договору).

У випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником з будь-яких
підстав (в т.ч. форс-мажорного
характеру) зобов'язання, встановленого
підпунктом 10.3.7.3 цього договору,
починаючи з першого дня невиконання чи
неналежного виконання зазначених
зобов'язань, відсотки за користування
кредитом збільшуються на 2 %
річних (із розрахунку 365 днів на рік) і
будуть нараховуватись банком за цією
збільшеною відсотковою ставкою до тієї
дати, коли зазначене зобов'язання буде
виконане позичальником належним чином
(п. 7.2.1.2 договору в редакції додаткової
угоди №1 від 25.07.07р.)

Відсотки нараховуються щоденно на
фактичну суму і за весь час
користування кредитом (п. 7.2.3.договору).

Нараховані відсотки повинні
сплачуватись позичальником щомісячно
не пізніше 1 банківського дня,
наступного за 24 числом кожного місяця
(п.7.2.4 кредитного договору).

У разі порушення позичальником строків
виконання будь-якого з боргових
зобов'язань позичальник зобов'язаний
сплатити на користь банка пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, за
кожен день прострочення. Розрахунок
пені здійснюється на суму
простроченого виконанням грошового
зобов'язання за весь час прострочення
(п.12.1 кредитного договору).

Кредитний договір №93/MPL-ліміт від
29.05.07р. і додаткова угода до нього
підписані сторонами та скріплені
печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається
виконання банком прийнятих на себе
зобов'язань за кредитним договором.
Факт отримання відповідачем за
зустрічним позовом (позичальником)
кредитних коштів на виконання
кредитного договору №93/MPL-ліміт від
29.05.07р. з врахуванням додаткової угоди
№1 від 25.07.2007р., підтверджується
банківськими виписками, які свідчать
про отримання ПП "Мірфос" грошових
коштів в загальній сумі 1 500 000,00грн.
Зазначене не спростовано
позичальником.

ПП "Мірфос" не надано доказів на
спростування факту неналежності
виконання ним як позичальником
прийнятих на себе зобов'язань за
кредитним договором №93/MPL-ліміт від
29.05.07р. з врахуванням додаткової угоди
№1 від 25.07.2007р. в частині повного та
своєчасного погашення основної суми
кредиту та процентів за користування
кредитними коштами.

22.05.2009р. господарським судом Донецької
області порушено провадження по справі
№ 42/58б про банкрутство Приватного
підприємства "Мірфос" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Закрите акціонерне товариство "Перший
Український міжнародний банк"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український міжнародний банк")
звернулось до господарського суду із
заявою №MPL-23/29 від 23.07.09р. у справі №42/58б
про банкрутство ПП «Мірфос», в якій
просило визнати його вимоги за
кредитним договором №93/MPL-ліміт від
29.05.07р. з додатковою угодою № 1 від
25.07.2007р.(далі - кредитний договір), що
складаються з заборгованості за
кредитом в сумі 1 464 600,33 грн. та
заборгованості за відсотками,
нарахованими станом на 14.06.09р., в сумі 14
374,01грн., які включити до реєстру вимог
кредиторів ПП "Мірфос". Заявою № MPL-23/103
від 14.04.10р. банком уточнено розмір вимог
до боржника та визначено загальний
розмір заборгованості за кредитним
договором в сумі 1 421 179,11грн., до складу
якої входить заборгованість за
кредитом в сумі 1 419 742,60грн. та
заборгованість за відсотками станом на
26.06.09р. в сумі 1 436,51грн.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 27.04.10р. по справі №42/58Б
кредиторські вимоги ЗАТ "ПУМБ" за
кредитним договором №93/MPL-ліміт від
29.05.07р. включені до реєстру кредиторів
ПП "Мірфос" в розмірі 1 421 179,11грн. як
грошові зобов'язання першої черги.

Ухвалою від 24.11.2010р. у справі № 42/58Б
затверджено схвалений комітетом
кредиторів план санації ПП "Мірфос".

Ухвалою від 26.03.2014р. у справі № 42/58Б
провадження у справі № 42/58Б про
банкрутство Приватного підприємства
"Мірфос" м. Маріуполь припинено ( у
зв"язку з виконанням боржником всіх
зобов"язань перед кредиторами).

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір
№93/MPL-ліміт від 29.05.07р. з врахуванням
додаткової угоди №1 від 25.07.2007р. є
кредитним договором, згідно якому, за
приписами ст. 1054 Цивільного кодексу
України, банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 Цивільного кодексу України,
якщо інше не встановлено параграфом 2 і
не випливає із суті кредитного
договору (ст. 1054 Цивільного кодексу
України).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики (ст. 1048 Цивільного
кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного
кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, чинній на момент спірних
правовідносин) мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів) (ст. 12
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

Конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують ( ст.14
наведеного Закону).

Кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство, за умовами ст.1
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
чинній на момент спірних
правовідносин), є поточними
кредиторами.

За положеннями ст. 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Оскільки зобов"язання з повернення
кредиту виконано позичальником
несвоєчасно, як свідчать матеріали
справи на підставі п. 7.1. кредитного
договору Банком у період з 27.06.2009р. по
24.03.2014р. продовжено нарахування
відсотків за користування кредитними
коштами.

За умовами п. 10.3.7.3 договору (в редакції
додаткової угоди №01 від 25.07.07р.)
позичальник зобов'язався з 01.08.07р.
щомісячно забезпечувати надходження
грошових коштів на всі поточні рахунки,
відкриті позичальником в банку, в
будь-якій валюті в розмірі не менш ніж
60% від загального обсягу надходжень
грошових коштів на рахунки
позичальника у банківських установах.
Для здійснення контролю за виконанням
зазначеного обов'язку позичальник
зобов'язався забезпечити щомісячно в
перший банківський день календарного
місяця надання банку довідок від інших
банківських установ про всі відкриті
поточні рахунки в інших банківських
установах та про оборот коштів або про
їх відсутність по зазначеним рахункам
станом на останнє число кожного
календарного місяця за попередній
календарний місяць частки надходжень
грошових коштів на поточні рахунки
позичальника, відкриті в банку.

При цьому, згідно з п. 7.2.1.2 кредитного
договору від 29.05.07р. №93/MPL-ліміт (в
редакції додаткової угоди №1 від
25.07.07р.) у випадку невиконання чи
неналежного виконання позичальником з
будь-яких підстав (в т.ч. форс-мажорного
характеру) зобов'язання, встановленого
підпунктом 10.3.7.3 цього договору,
починаючи з першого дня невиконання чи
неналежного виконання зазначених
зобов'язань, відсотки за користування
кредитом збільшуються на 2 % (два
відсотки) річних (із розрахунку 365 днів
на рік) і будуть нараховуватись банком
за цією збільшеною відсотковою ставкою
до тієї дати, коли зазначене
зобов'язання буде виконане
позичальником належним чином.

В поясненнях від 21.03.14р. ПАТ «ПУМБ»
наполягав на невиконанні
позичальником умов п.10.3.7.3 кредитного
договору, та не надав суду передбачені
цим пунктом довідки.

Докази виконання обов'язку,
встановленого п.10.3.7.3 кредитного
договору, позичальником до справи не
надані.

У зв'язку з порушенням позичальником
умов кредитного договору щодо надання
відповідних банківських довідок, з
26.06.09р. ПАТ «ПУМБ» було підвищено
відсоткову ставку за кредитним
договором до 18,9% річних.

Позивачем до матеріалів справи надані
документи первинного бухгалтерського
обліку (виписки з рахунків), які
відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підтверджують наявність у відповідача
заборгованості за відсотками за
користування кредитом за період з
27.06.09р. по 24.03.14р. в сумі 751 213,05грн.

Виходячи з положень п.п.7.2.3., 7.2.4
кредитного договору, нараховані
відсотки мають поточний характер вимог
в розумінні Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
Обов'язок позичальника сплачувати
відсотки за користування кредитними
коштами є істотною умовою кредитного
договору та не носить характеру
штрафних санкцій.

Докази погашення відповідачем за
зустрічним позовом заборгованості за
відсотками за користування кредитом в
сумі 751 213,05грн. в матеріалах справи
відсутні.

Отже, вірним є висновок суду першої
інстанції про стягнення з ПП "Мірфос"
заборгованості за відсотками за період
з 27.06.09р. по 24.03.14р. в сумі 751 213,05грн.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі приписів наведеної норми
банком заявлено до стягнення
інфляційну складову відсоткової
заборгованості позичальника, яку
нараховано за період з 27.07.2009р. по
09.08.2012р. в сумі 46 119,65грн.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
суду про неточність розрахування
інфляційної складової та здійсненим
судом перерахунком, в результаті чого
обґрунтованими визнані вимоги Банку
про стягнення інфляційної складової в
сумі 45105,87грн. та відмовлено у
задоволенні решти вимог в цій частині.

Доводи заявника апеляційної скарги про
погашення ним заборгованості

перед ПАТ "ПУМБ" шляхом виконання плану
санації не можуть бути підставою для
відмови позивачеві у задоволенні
зустрічного позову оскільки вимоги, що
є предметом нового розгляду у цій
справі (з урахуванням збільшення)
являють собою невиконані ПП "Мірфос"
зобов"язання перед ПАТ "ПУМБ", що
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство, які є поточними
зобов"язаннями та не включалися до
плану санації.

Отже, задоволення судом першої
інстанції зустрічних позовних вимог
ПАТ "ПУМБ" в частині стягнення
заборгованості за відсотками в сумі 751
213,05грн. та інфляційної складової
відсоткової заборгованості в сумі 45
105,87грн. відповідає матеріалам справи
та вимогам чинного законодавства.

Враховуючи наведене, доводи заявника,
викладені в апеляційній скарзі не
обґрунтовані, не доведені належними та
допустимими доказами в розумінні ст.33,
ст.34 Господарського процесуального
кодексу України.

Твердження заявника апеляційної
скарги про порушення і неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення
господарського суду Донецької області
від 23.04.2014р. по справі №5006/19/58пд/2012 суд
апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника скарги.

Результати апеляційного провадження у
справі №5006/19/58пд/2012 оголошені в
судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Мірфос" м. Маріуполь
Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області
від 23.04.2014р. по справі №5006/19/58пд/2012 -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 23.04.2014р. по справі
№5006/19/58пд/2012 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Н.М. Дучал

Судді:
О.І. Склярук

Л.В. Ушенко

Надруковано 5 екз.: 1-позивачу,
1-відповідачу, 1-у справу, 1-ДАГС, 1-ГСДО