ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 року
Справа № 904/955/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.

секретар судового засідання:
Петровська А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кузяков О.В., довіреність
№б/н від 03.03.14 р.,

від відповідача: Муляр А.В., довіреність
№113 від 08.08.13 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 17.04.2014 р. у справі

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер",
м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції", м.Київ

третя особа -1: товариство з обмеженою
відповідальністю "Мілм",
м.Дніпропетровськ,

третя особа-2: публічне акціонерне
товариство "Кредобанк", м.Львів

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 17.04.2014 р.
у даній справі (суддя Дубінін І.О.) в
задоволенні позову відмовлено.

Згадане рішення мотивовано посиланням
на те, що іпотека не є припиненою, а тому
вимога про подачу до реєстраційної
служби заяви для виключення записів є
незаконною, оскільки така подача
здійснюється лише при припиненні
іпотеки.

Не погодившись з даним рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Лідер» звернулось
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить рішення
господарського суду скасувати,
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник вважає, що бездіяльність
відповідача в частині направлення
запиту на зняття обмежень, позбавляє
позивача права на користування
власністю, що йому належить.

У відзиві на апеляційну скаргу,
відповідач вважає, що іпотека не є
припиненою, а тому вимога, щодо подачі
до реєстраційної служби заяви для
виключення записів є незаконною.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів вважає, що
матеріали справи містять достатньо
доказів для можливості розгляду справи
за відсутністю представників третіх
осіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.04.2009 р. між відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" (надалі -
іпотекодержатель, правонаступником
якого є - публічне акціонерне
товариство "Кредобанк") та товариством
з обмеженою відповідальністю «Лідер»
(надалі - іпотекодавець) укладено
договір іпотеки № 025/09-1.

Цей договір іпотеки забезпечує
виконання зобов'язань товариства з
обмеженою відповідальністю «Мілм» та
вимог іпотекодержателя за кредитним
договором № 003/09-К від 23.04.2009 р.,
укладеного між відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" та товариством
з обмеженою відповідальністю "Мілм", а
також усіх додаткових договорів до
нього, які можуть бути укладені в
майбутньому, стосовно повернення
отриманої суми кредиту, несплачених
відсотків, комісій, неустойок і штрафів
у повному обсязі («основне
зобов'язання») (п.1.1. іпотечного
договору).

Відповідно до п.1.3. іпотечного договору
предметом іпотеки є нерухоме майно, а
саме: магазин "Застава" літ. А-1,
загальною площею 91,3 кв.м., що
знаходиться за адресою:
м. Дніпропетровськ вул. Архімеда, 1,
який належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору купівлі
- продажу від 25.11.2007 р., що
підтверджується також Реєстраційним
посвідченням на об'єкти нерухомого
майна, які належать юридичним особам,
виданим Дніпропетровським бюро
технічної інвентаризації 05.01.1998 р. та
записаним в реєстрову книгу за № 16ЮН за
реєстрованим № 743-9.

За п.1.6. іпотечного договору заставна
вартість предмету іпотеки
визначається сторонами в сумі 402 840,00
грн.

Згідно Витягу про реєстрацію у
Державному реєстрі іпотек до
Державного реєстру іпотек внесено
реєстраційний запис № 8688066 на підставі
вказаного іпотечного договору.

До Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна внесено
реєстраційний запис № 8687861 про
заборону відчуження об'єкту нерухомого
майна.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
відповідність оскарженого рішення
нормам матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з урахуванням
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Саме на підставі даної норми права між
публічним акціонерним товариством
"Кредобанк" та товариством з обмеженою
відповідальністю «Мілм» виникло
зобов'язання у вигляді кредитного
договору, в якому кожна сторона взяла
на себе певні права та обов'язки.

Законодавством передбачено можливість
забезпечення належного та повного
виконання взятого на себе зобов'язання,
шляхом передання в іпотеку нерухомого
майна іпотекодавцем, яким може
виступати як боржник за зобов'язанню
так і інша третя особа.

Положенням ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що іпотека - це
вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Отже, в розумінні наведених норм
законодавства є очевидним, що Іпотека
укладається саме в забезпечення
існуючого зобов'язання між боржником
та кредитором та слугує певною
гарантією виконання даного
зобов'язання боржника перед кредитором
у цьому зобов'язанні.

Законодавець передбачив можливість
кредитора у зобов'язанні отримати
заздалегідь такий собі результат
виконаного зобов'язання не за рахунок
його повного виконання боржником, а
шляхом фактичної реалізації свого
права вимоги по зобов'язанню перед
боржником третій особі, яка придбає за
грошові кошти дане першочергове право.

Дана можливість виникає шляхом
укладення договору факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України
за договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Сутність договору факторингу полягає в
тому, що суб'єкт цивільних
правовідносин (кредитор) маючи
боржника, який з тих чи інших причин не
сплачує належні першому кошти, все ж
таки ці кошти отримує, хоча і не від
боржника, а від третьої особи, шляхом
укладання з нею договору факторингу.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
25.09.2013 р. у справі № 904/1261/13-г скасовано
частково рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.04.2013 р.,
яким стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Мілм" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" заборгованість
за кредитним договором № 003/09-Л від
23.04.2009 р. в сумі 29 789 289,68 грн. Відмовлено в
позові до товариства з обмеженою
відповідальністю "Лідер" про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
магазин "Застава, літ. А-1, загальною
площею 91,3 кв.м., що знаходиться за
адресою: м.Дніпропетровськ,
вул.Архімеда, 1.

Згаданою постановою встановлено, що
29.11.2011 р. між публічним акціонерним
товариством "Кредобанк" та товариством
з обмеженою відповідальністю
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" було укладено договір
факторингу, за умовами якого відбулася
уступка права вимоги за кредитним
договором № 003/09-К від 23.04.2009 р., що було
укладено між відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" та товариством
з обмеженою відповідальністю "Мілм".
Відповідно до цього договору
факторингу товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" набуло прав
кредитора до товариства з обмеженою
відповідальністю "Мілм". Окрім того,
16.12.2011 р. між публічним акціонерним
товариством "Кредобанк" та товариством
з обмеженою відповідальністю
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" було укладено договір
уступки права вимоги за договором
іпотеки, який було укладено в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
згаданим кредитним договором.

Приймаючи постанову від 25.09.2013 р. у
справі № 904/1261/13-г, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
одночасно зі стягненням
заборгованості за кредитним договором,
є подвійним стягненням заборгованості
на користь кредитора.

Колегія суддів вважає, що з моментом
переходу прав до нового кредитора -
відповідача, публічне акціонерне
товариство «Кредобанк» втратило прав
вимоги за договором іпотеки у зв'язку з
реалізацією основного зобов'язання по
договору факторингу, в забезпечення
якого було укладено іпотеку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Отже, іпотекодержатель має права
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням за рахунок іпотеки.

Таким чином, у зв'язку з реалізацією
вимог по основному зобов'язанню,
публічне акціонерне товариство
«Кредобанк» втратило права
іпотекодержателя, оскільки з моменту
реалізації основного зобов'язання не
являлось кредитором.

За ст.17 Закону України «Про іпотеку»,
однією з підстав припинення іпотеки, є -
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відтак, не передавши права за договором
іпотеки новому кредиторові при
передачі прав за основним
зобов'язанням, іпотека припинилась,
оскільки відносно публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
припинилось основне зобов'язання.

У зв'язку з припиненням основного
зобов'язання для публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»,
укладення лише 16.12.2011 р. договору про
уступку права вимоги за договором
іпотеки, товариство з обмеженою
відповідальністю «Лідер" не несе
юридичних наслідків та зобов'язань
перед товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансовою
компанією «Приватні інвестиції».

Статтею 43 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" встановлено, що
відомості про припинення обтяження
реєструються держателем або
реєстратором Державного реєстру на
підставі рішення суду або заяви
обтяжувача, в якій зазначаються
реєстраційний номер запису,
найменування боржника,
ідентифікаційний код боржника в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України чи
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника в Державному реєстрі фізичних
осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів та інформація
про припинення обтяження. Заяви про
виникнення, зміну, припинення обтяжень
та про звернення стягнення на предмет
обтяження підписуються обтяжувачем.

Відповідно до ст. 44 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" після припинення
обтяження обтяжувач самостійно або на
письмову вимогу боржника чи особи,
права якої порушено внаслідок
наявності запису про обтяження,
протягом п'яти днів зобов'язаний подати
держателю або реєстратору Державного
реєстру заяву про припинення обтяження
і подальше вилучення відповідного
запису з Державного реєстру. У разі
невиконання цього обов'язку обтяжувач
несе відповідальність за
відшкодування завданих збитків.

Частиною 9 статті 16 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

14.10.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою, в якій просив
останнього направити до реєстраційної
служби Дніпропетровського міського
управління юстиції повідомлення про
вилучення обтяження з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо предмету іпотеки за договором
іпотеки № 024/09-1 від 30.04.2009 р.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачем не було здійснено у
строк визначений законодавством дій
щодо реєстрації припинення обтяження
майна, визначеного у спірному
іпотечному договорі.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції на вищезазначене уваги не
звернув та дійшов помилкового висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Невиконання відповідачем своїх
зобов'язань, що прямо встановлені
законом, порушує права та законні
інтереси позивача, як власника
обтяженого майна, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
зобов'язати відповідача направити до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції повідомлення про
вилучення обтяження № 8688066 від 30.04.2009 р.
з Державного реєстру іпотек та
обтяження № 8687861 від 30.04.2009 р. з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, щодо предмета
іпотеки по договору іпотеки № 025/09-1 від
30.04.2009 р.

Враховуючи викладене, рішення
господарського суду прийнято при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального права, що є підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Лідер"
задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.04.2014 р.
у справі № 904/955/14 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні Інвестиції» направити до
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції повідомлення про
вилучення обтяження № 8688066 від 30.04.2009 р.
з Державного реєстру іпотек та
обтяження № 8687861 від 30.04.2009 р. з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, щодо предмета
іпотеки по договору іпотеки № 025/09-1 від
30.04.2009 р., укладеному між відкритим
акціонерним товариством «Кредобанк»,
правонаступником якого виступає
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Лідер», а
саме: магазин «Застава» літ.А-1,
загальною площею 91,3 кв.м., що
знаходиться за адресою:
м.Дніпропетровськ, вул.Архімеда,1.

Стягнути з товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні Інвестиції» на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер» судовий збір
за розгляд справи судом першої
інстанції в сумі 1 218,00 грн. та за розгляд
справи судом апеляційної інстанції в
сумі 609,00 грн.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом 20 днів.

Постанова складена в повному обсязі
06.06.2014 р.

Головуючий суддя
В.О.Кузнецов

Судді
П.П.Павловський

І.М.Науменко