КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. Справа№ 910/20400/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Безсмертний А.В.,
представник за довіреністю №б/н від
20.09.2013р.;

від відповідача: Шикеринець Р.І.,
представник за довіреністю №2-17 від
13.01.2014р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р.

у справі №910/20400/13 (cуддя: Дупляк О.М.)

за заявою Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз»

про відстрочення виконання рішення
суду від 28.11.2013р. у справі №910/20400/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Групп»

до Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013р. у справі №910/20400/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014р., позов
задоволено частково. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Групп» 261
926,44грн. основного боргу, 4542,45грн. 3 %
річних, 5329,38грн. витрат по сплаті
судового збору. Припинено провадження
у справі в частині стягнення з
відповідача інфляційних витрат в
розмірі 1833,75грн.

На виконання вищезазначеного рішення
Господарським судом міста Києва
04.03.2014р. було видано наказ.

06.03.2014р. до загального відділу
документального забезпечення
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» надійшла заява вих.№1569/6
від 03.03.2014р. про відстрочку виконання
рішення суду від 28.11.2013р. у справі
№910/20400/13 строком на 1 (один) рік.

В обґрунтування заяви про відстрочення
виконання рішення, представник
відповідача зазначає, що ПАТ
«Укртрансгаз» здійснює
суспільно-важливу і стратегічну
функцію по своєчасному й
безперебійному забезпеченню суб'єктів
господарювання та соціальної сфери
України природним газом; має велику
дебіторську і кредиторську
заборгованість, у зв'язку з чим негайне
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 28.11.2013р. у справі №
910/20400/13 може призвести до негативних
наслідків для відповідача, зокрема:
вилучення коштів з господарського
обігу; виникнення дефіциту оборотних
активів; зниження ділової активності
підприємства; неможливості здійснення
своєчасних розрахунків за поточними
господарськими операціями; суттєвого
погіршення фінансово-економічного
стану відповідача тощо.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014р. розгляд заяви
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» (вих.№1569/6 від 03.03.2014р.)
про відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.11.2013р. у справі №910/20400/13 було
відкладено у зв'язку з надходженням
касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013р. у справі № 910/20400/13 та
направлення матеріалів справи №
910/20400/13 до суду апеляційної інстанції
для подальшого їх скерування до Вищого
господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.04.2014р. касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» залишено без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
05.02.2014р. у справі №910/20400/13 залишено без
змін.

30.04.2014р. від Вищого господарського суду
України надійшли матеріали справи
№910/20400/13 до Господарського суду міста
Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2014р. прийнято до розгляду
вказану заяву Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» та
призначено її до розгляду.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп»
(позивач по справі) не надало письмових
заперечень на заяву боржника про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.11.2013р. у справі №910/20400/13, однак, як
вбачається з протоколу судового
засідання місцевого господарського
суду від 12.05.2014р. (а.с. 203, т. 1),
представник позивача заперечив проти
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення суду від 28.11.2013р.,
вказавши про відсутність підстав для
відстрочки виконання судового рішення.
Крім того, посилався на скрутне
фінансове становище позивача, а відтак
й на необхідність виконання
відповідачем судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. у справі №910/20400/13 у
задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
про відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.11.2013р. у справі №910/20400/13 відмовлено.

В обґрунтування свого висновку,
місцевий господарський суд звернув
увагу на недоведеність існування
виняткових обставин, що ускладнюють
виконання боржником рішення суду у
даній справі, тоді як, тяжке фінансове
становище не є винятковою обставиною в
розумінні ст. 121 ГПК України, яка давала
б підстави для відстрочки виконання
судового рішення, оскільки важке
фінансове становище відповідача
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних, незалежних від
відповідача обставин.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» звернулось з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просило скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014р. у справі №910/20400/13.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт
посилався на неправильне застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
неповноту та необ'єктивність при
дослідженні обставин справи,
упереджено оцінені докази, що призвело
до порушення вимог статті 121
Господарського процесуального кодексу
України.

У доводах апеляційного оскарження
скаржник, посилаючись на власне тяжке
фінансове становище, у порядку статті
121 Господарського процесуального
кодексу України, просив суд
апеляційної інстанції відстрочити
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 28.11.2013р. у справі
№910/20400/13 строком на 1 (один) рік на суму
261926,44грн. основного боргу, 4542,45грн. - 3%
річних та 5329,38грн. витрат по сплаті
судового збору. Необхідність
відстрочки виконання рішення апелянт
обґрунтовував тими ж аргументами та
обставинами, на які вказував у суді
першої інстанції.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського від 02.06.2014р. сформовано
для розгляду даної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючого
судді Кропивної Л.В., суддів: Алданової
С.О., Дикунської С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.06.2014р. у
справі №910/20400/13 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Алданова С.О., Дикунська С.Я.)
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
прийнято до провадження, а її судовий
розгляд призначено на 16.06.2014р.

У судове засідання 16.06.2014р. з'явились
представники сторін.

16.06.2014р. у судовому засіданні
представник відповідача підтримав
доводи апеляційного оскарження, просив
суд скасувати ухвалу Господарського
суду міста Києва від 12.05.2014р. у справі
№910/20400/13 та прийняти нове рішення, яким
відстрочити виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
28.11.2013р. у справі №910/20400/13 строком на 1
(один) рік на суму 261926,44грн. основного
боргу, 4542,45грн. - 3% річних та 5329,38грн.
витрат по сплаті судового збору.

У судовому засіданні 16.06.2014р.
представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
просив ухвалу суду першої інстанції у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч.5 ст.106 Господарського
процесуального кодексу України (ГПК
України) апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються у порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржену ухвалу,
місцевий суд виходив з того, що
посилання відповідача на наявність
непогашеної заборгованості його
контрагентів й неможливість у зв'язку з
цим виконати рішення у встановлений
строк через тяжкий
фінансово-економічний стан, не є
обставиною особливого характеру, що
ускладнює виконання рішення або робить
його неможливим. Інших доказів на
підтвердження наявних обставин, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, боржником не
надано.

В якості причини, яка унеможливлює
вчасне виконання судового рішення та є
підставою для відстрочки його
виконання, апелянт зазначив низький
рівень платоспроможності
підприємства, зменшення прибутків
та відсутність фінансової можливості
проводити розрахунки з контрагентами,
погашати велику кредиторську
заборгованість по кредитам.

Колегія суддів вважає такі твердження
скаржника неспроможними, а висновки
місцевого господарського суду, який
відмовив у задоволенні заяви
відповідача про відстрочку сплати
основної заборгованості,
правомірними, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Вказана норма визначає процесуальну
можливість вирішення питань,
пов'язаних із проблемами, що виникають
під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Згідно з вказівками, що містяться в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» №9 від 17.10.2012р. підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Утім, у будь-якому випадку
відстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку має бути
пов'язане з об'єктивними,
непереборними, винятковими
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про розстрочку
виконання рішення на підставі ст.121 ГПК
України з врахуванням приписів п.7.2.
згаданої вище постанови пленуму Вищого
господарського суду №9 від 17.10.2012р.,
місцевий суд повинен брати до уваги не
лише фінансовий стан заявника, а також
фінансовий стан іншої сторони у справі
тощо.

При цьому положення діючого
господарського процесуального
законодавства України не містять
визначеного переліку обставин, які
свідчать про неможливість виконання
рішення чи ускладнюють його виконання.
Тому суд повинен оцінити докази, що
підтверджують зазначені обставини, за
правилами ст.43 ГПК України.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З наведеного випливає, що суд
самостійно вирішує питання стосовно
достовірності доказів, достатності їх
для винесення рішення, істинності
відомостей, які містяться в доказах.

Як вбачається зі змісту заяви про
відстрочку виконання рішення суду та
мотивів апеляційної скарги, відповідач
посилається на скрутне матеріальне
становище підприємства, та зазначає, що
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» не має фінансової
можливості виконати у повному обсязі
судове рішення протягом короткого
строку, оскільки мало місце неналежне
виконання грошових зобов'язань
контрагентами апелянта. Відповідач, в
обґрунтування своїх вимог, надав
баланс (звіт про фінансовий стан), звіт
про фінансові результати (сукупний
дохід) станом на 31.12.2013, звіт про рух
грошових коштів за 2013 рік,
консолідований звіт про власний
капітал за 2013 рік

Проте, вказаним документам місцевим
господарським судом надано вірного
правового висновку про те, що наявність
у боржника збитків є результатом його
господарювання, а тому не є
винятковою обставиною в розумінні ст.
121 ГПК України, що не залежить від
боржника і унеможливлює чи утруднює
виконання ним судового рішення.

Згідно з ст.42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.44 ГК України
підприємництво здійснюється на основі,
зокрема, комерційного розрахунку та
власного комерційного ризику.

Порушення договірних зобов'язань
контрагентами та відсутність прибутку
становить один із можливих ризиків
підприємницької діяльності і не є
незвичайною і винятковою обставиною.
Кожна із сторін договору приймає на
себе відповідні ризики можливого
погіршення економічної ситуації та
фінансового становища свого
підприємства, підприємств своїх
контрагентів. Наявність у боржника
збитків є власним результатом його
господарювання, та наслідком ведення
підприємництва, а тому не є
винятковою обставиною.

Разом з тим, колегія суддів враховано,
що навіть після прийняття 28.11.2013р.
рішення Господарським судом міста
Києва ПАТ «Укртрансгаз» не вчинило
жодних дій, які б свідчили про намір
відповідача виконати вказане рішення і
сплатити суму боргу.

Між тим, невиконання відповідачем
господарських зобов'язань, спір про що
вирішувався Господарським судом
міста Києва у справі №910/20400/13,
протягом тривалого часу порушує
матеріальні інтереси також і позивача
та може призвести до негативних
наслідків для нього.

Колегія суддів при оцінці мотивів та
доводів апеляційної скарги виходить з
того, що наведені боржником підстави
для відстрочки виконання
заборгованості не є винятковими
обставинами у розумінні ст. 121 ГПК
України, наявність яких ускладнює
виконання рішення або робить його
неможливим.

Інших доводів в апеляційній скарзі на
ухвалу місцевого господарського
суду боржник не навів, а тому судова
колегія не вбачає підстав для зміни або
скасування законної та обґрунтованої
ухвали Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р., у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржений судовий акт -
без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача (апелянта).

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105, 106, 121
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014р. у справі №910/20400/13
залишити без задоволення, а ухвалу
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014р. у справі №910/20400/13 - без змін.

2.Матеріали справи №910/20400/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська