ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/1420/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного
науково-виробничого підприємства
"Украгротехніка", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт" м. Харків
про стягнення 44892,00 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Перлова О.О., за довіреністю
№ 2 від 10.06.2014 року, Курочкін В.М., за
довіреністю № 10/04-1 від 10.04.2014 року,
Овчаренко В.Г., директор на підставі
наказу № 17/04 від 20.08.2004 року;

відповідача - не з `явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне науково-виробниче
підприємство "Украгротехніка"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт" про
стягнення 44892,00 грн. Судові витрати
позивач просить суд покласти на
відповідача. Свої позовні вимоги
обґрунтовує неналежним виконанням
договору купівлі-продажу № 15/13 від
18.01.2013 року щодо оплати поставленого
товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14 квітня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 19 травня 2014
року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.05.2014 року
розгляд справи було відкладено на
10.06.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 10.06.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 19075) надійшли документи
для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 10.06.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання 10.06.2014 року не з'явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позовну заяву не надав, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19 травня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

18 січня 2013 року між Приватним
науково-виробничим підприємством
"Украгротехніка" (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стандарт"
(відповідач) було укладено договір
купівлі-продажу № 15/13 (далі договір).
Даний договір було підписано
повноважними представниками з обох
сторін та скріплено печатками (копія
міститься в матеріалах справи).

У відповідності до умов вказаного
договору купівлі-продажу, позивач
зобов`язується передати відповідачу у
власність товар - продукцію власного
виробництва, номенклатура, кількість і
ціна якого визначається відповідно
даного договору, а відповідач
зобов`зується прийняти та оплатити
товар.

Відповідно до пункту 2.2 договору сплата
товару здійснюється шляхом
перерахунку грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача по 100%
передоплаті або за домовленістю
сторін, не пізніше 14-ти банківських
днів. Загальна сума договору складає: 200
000, 00 грн. в тому числі НДС 20%-40 000, 00 грн.

Пунктом 2.3 договору передбачені строки
та умови поставки товару, у
відповідності до якого товар
вважається поставленим за умови
надання позивачем в розпорядження
відповідача видаткової накладної,
податкової накладної та сертифікату
якості чи паспорту відповідності на
продукцію.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем було поставлено товар на
загальну суму 59292, 00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними: № РН-0000001 від 09.01.2014 р., №
РН-280 від 25.12.2013 р., № РН-261 від 05.12.2013р., №
РН-235 від 28.10.2013 р., № РН-226 від 21.10.2013р., №
РН-165 від 07.08.2013р. Надані видаткові
накладні підписані обома сторонами.

Товар був отриманий уповноваженим
представником відповідача, що
підтверджується довіреностями, які
містяться в матеріалах справи.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в порушення п. 2.2 договору
свої зобов'язання належним чином не
виконав, а саме не провів повної оплати
товару в строки передбачені договором,
а здійснив лише часткове погашення - в
сумі 14400,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками по поточному
рахунку позивача (ст., ст. 38-41). Також з
матеріалів справи вбачається, що
платіж від 3.12.2013 року на суму 18000,00 грн.
було частково зараховано на суму 15000,00
грн. по накладній №РН-118 від 30.05.2013 року,
у зв`язку із чим у відповідача
утворився борг перед позивачем в сумі
44892, 00 грн., що стало причиною для
звернення останнього до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту відвантаження
товару згідно вищеперелічених
накладних та недоведеність з боку
відповідача факту повного розрахунку з
позивачем за отриманий товар за цими
накладними, суд визнає вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 44892, 00 грн.
обґрунтованими, правомірними, доведені
матеріалами справи, не спростованими
відповідачем та такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 712 Цивільного кодексу
України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського
кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49,
65, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт" (61125, м.
Харків, вул. Мар`їнська, буд. 20, п/р 26004353 в
ХОД "Райффайзен Банк Аваль" м. Харків,
МФО 350589, ) на користь
Приватного науково - виробничого
підприємства "Украгротехніка" (61204, м.
Харків, пр. Перемоги, 74-в, кв. 26, п/р
088 в ПАТ "Золоті Ворота", м. Харків,
МФО 351931, 3) 44892,00 грн. суми
заборгованості та 1827,00 грн. витрат зі
сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.06.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/1420/14