КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. Справа№ 910/19267/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Новікова М.М.

при секретарі Євдокимові В.О.

за участю представників

від позивача: Головіна
О.І., дов. № 010-01/6986 від 31.08.2012р.

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: Мархаюк М.С., дов.
б/н від 26.07.2013р.

від третьої особи-1: Янчук О.М,,
ліквідатор, посв. № 137 від 06.02.2013р.

від третьої особи-2: не з'явились

від третьої особи-3: Кривощей Ю.І.,
дов. б/н від 07.04.2014р.

від третьої особи-4: Холоденко Г.М.,
дов. № б/н від 24.10.2013р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну Товариство з
обмеженою відповідальністю "Союз-

Трейд"

на рішення Господарського
суду м. Києва

від 03.12.2013 р.

у справі № 910/19267/13 (суддя
Сівакова В.В.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Державний

експортно-імпортний банк України"

до 1) Приватного
підприємства "Спеціалізоване

підприємство
"Юстиція"

2) Відділу
державної виконавчої служби

Оболонського
районного управління юстиції в

м. Києві

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача

1) Товариства з
обмеженою відповідальністю

Переяславський
хліб"

2) Публічне
акціонерне товариство

"Кредитпромбанк"

3) Товариство з
обмеженою відповідальністю

"Украгрокапітал"

4) Товариство з
обмеженою відповідальністю

"Союз-Трейд"

про визнання
прилюдних торгів проведених

16.01.2013 недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013р. у справі № 910/19267/13 позов
задоволено частково. Визнано недійсним
аукціон з примусової реалізації печі
тунельної хлібопекарської Ecoterm типу WP-NU
2,5*24 виробництва WERNER&PFLEIDERER Німеччина з
усіма її складовими частинами
(транспортер передавальний, корито для
бродіння тіста, автоматичний
водосолемірний дозатор, тістомісильна
машина А2-ХТ3Б, машина
тістоокруглювальна, дозатор житнього
борошна, діжоопрокидувач А2-ХП2Д-2), що
належить на праві власності Товариству
з обмеженою відповідальністю
"Переяславський хліб" та перебуває у
заставі АТ "Укрексімбанк" та
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Переяслав-Хмельницький, вул.
М.Грушевського, 61, проведений 16.01.2013
Приватним підприємством
"Спеціалізоване підприємство
"Юстиція".В частині визнання недійсними
протоколу проведення аукціону №
2-К-369-ОБ-а від 16.01.2013, акту державного
виконавця про реалізацію арештованого
майна від 11.03.2013 та свідоцтва про
придбання арештованого майна
провадження у справі припинено.
Стягнутои з Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції в м. Києві
на користь Публічного акціонерного
товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" 1 147
(одну тисячу сто сорок сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Союз-Трейд"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013р. у справі № 910/19267/13 та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014р. сформовано для розгляду
апеляційної скарги склад колегії
суддів для здійснення апеляційного
провадження колегії у складі:
головуючий суддя Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р. у
справі № 910/19267/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя Мартюк А.І.,
судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.
апеляційну скаргу Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Союз-Трейд" прийнято до провадження та
розгляд справи призначено на 07.04.2014р.

02.04.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якій він зазначає, що оскаржуване
рішення прийнято з дотриманням норм
чинного законодавства, тому просить
суд апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду м. Києва від 03.12.2013р. у справі №
910/19267/13 без змін.

02.04.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Украгрокапітал" надійшли пояснення по
справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.04.2014р. у
справі № 910/19267/13 було відкладено
розгляд справи на 12.05.2014р., в зв'язку з
неявкою представників сторін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014р. у
справі № 910/19267/13 продовжено строк
розгляд справи та відкладено розгляд
справи на 26.05.2014р.

Представники відповідача-1 та третьої
особи-2 у судове засідання не з'явились.
Враховуючи те, що в матеріалах справи
мають місце докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає можливим здійснити перевірку
рішення першої інстанції у даній
справі в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі представників відповідача-1 та
третьої особи-2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Судом встановлено, що 26.07.2007 між
Акціонерним комерційним банком
"Трансбанк" (далі - Банк) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Переяславський хліб" було укладено
кредитний договір № 2108 від 26.07.2007 з
внесеними до нього змінами та
доповненнями (далі - Кредитний договір),
відповідно до умов якого Банк надав ТОВ
"Переяславський хліб" кредит в сумі 990
000,00 грн. на строк до 24.07.2009 включно.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором між Банком
(заставодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Переяславський хліб" (заставодавець)
було укладено договір застави майна №
2108 від 26.07.2007, за умовами якого
заставодавець передав в заставу
заставодержателю майно, в т.ч. піч
тунельну хлібопекарську Ecoterm типу WP-NU
2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER, Німеччина,
що знаходилося за адресою: Київська
обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. М.
Грушевського, 61.

Обтяження переданого в забезпечення
Банку майна заставою на підставі
договору застави майна № 2108 від 26.07.2007
було зареєстровано в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна 08.08.2007
за № 5449950, що підтверджується Витягом з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна № 25115556 від 26.10.2009.

08.05.2009 між Банком та Публічним
акціонерним товариством "Державний
експортно-імпортний банк України" (АТ
"Укрексімбанк") було укладено договір
відступлення прав за Кредитним
договором № 2108 від 26.07.2007, а 22.06.2009
укладено договір відступлення прав за
договором застави майна № 2108 від 26.07.2007.

Таким чином, до АТ "Укрексімбанк", як до
нового кредитора, перейшли права
первісного кредитора та
заставодержателя, яким був АКБ
"Трансбанк", в тому обсязі, що
передбачений Кредитним договором та
договором застави № 2108 від 26.07.2007.

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна № 36826080 від
09.07.2012 в Державному реєстрі обтяжень
рухомого майна 09.11.2009 за № 9227547 АТ
"Укрексімбанк" як обтяжувач
зареєструвало обтяження переданого в
забезпечення майна заставою
обладнання ТОВ "Переяславський хліб" на
підставі договору застави майна № 2108
від 26.07.2007, в т.ч. піч тунельну
хлібопекарську Ecoterm типу WP-NU 2,5*24,
виробництва WERNER&PFLEIDERER, Німеччина.

Право власності ТОВ "Переяславський
хліб" на піч тунельну хлібопекарську
Ecoterm типу WP-NU 2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER,
Німеччина підтверджується договором
купівлі-продажу обладнання № 2 від
16.07.2007, укладеним між СПД ОСОБА_7
(продавець) та ТОВ "Переяславський хліб"
(покупець).

Відповідно до умов вказаного договору
купівлі-продажу обладнання № 2 від
16.07.2007 продавець зобов'язався передати
у власність покупцю обладнання згідно
з додатком № 1 до даного договору, яке
знаходилося за адресою: Київська
область, м. Переяслав-Хмельницький, вул.
М. Грушевського, 61 на території ЗАТ
"Переяслав-Хмельницький хлібозавод".

Згідно з п. 1.5 договору купівлі-продажу
обладнання № 2 від 16.07.2007 право
власності на обладнання переходило до
покупця з моменту підписання додатку №
1 до договору та надання на це згоди
заставодержателя - АКБ "Трансбанк".

У переліку обладнання, наведеному в
додатку № 1 до договору купівлі-продажу
обладнання № 2 від 16.07.2007, підписаному
обома сторонами договору, міститься,
зокрема, піч тунельна хлібопекарська
Ecoterm типу WP-NU 2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER,
Німеччина, ціна продажу якої становила
180 000,00 грн.

Підтвердженням того, що продавець
передав, а покупець (ТОВ
"Переяславський хліб") прийняв дане
обладнання є підписаний сторонами
договору купівлі-продажу обладнання №
2 від 16.07.2007 акт приймання-передачі
обладнання від 17.07.2007.

ТОВ "Переяславський хліб" надало до АТ
"Укрексімбанк" довідку, підписану
директором та головним бухгалтером,
відповідно до якої станом на 01.01.2010 на
балансі ТОВ "Переяславський хліб"
знаходилася, зокрема, піч тунельна
хлібопекарська Ecoterm типу WP-NU 2,5*24,
виробництва WERNER&PFLEIDERER, Німеччина,
залишковою балансовою вартістю 180 000,00
грн.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 31.05.2011 у справі №
12/050-11, солідарно стягнуто з ТОВ
"Переяславський хліб" та ЗАТ
"Переяслав-Хмельницький хлібозавод" на
користь АТ "Укрексімбанк"
заборгованості за Кредитним договором
в загальному розмірі 1 525 794,25 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 07.08.2011 у справі № Б3/095-11
порушено провадження про банкрутство
ТОВ "Переяславський хліб" за заявою
управління Пенсійного фонду України у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 08.02.2012 у справі № Б3/095-11
затверджено реєстр вимог кредиторів в
сумі 2 678 188,26 грн., зокрема визнано
кредитором боржника АТ "Укрексімбанк" з
вимогами на суму 1 775 305,10 грн. (1 черга).

Постановою Господарського суду
Київської області від 29.05.2012 у справі №
Б3/095-11 ТОВ "Переяславський хліб" визнано
банкрутом та відкрито його
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Янчука Олександра
Миколайовича.

05.09.2012 проведено інвентаризацію майна
банкрута ТОВ "Переяславський хліб", за
результатами якої, встановлено
наявність за адресою: Київська область,
м. Переяслав-Хмельницький, вул.
М.Грушевського, 61 печі тунельної
хлібопекарської Ecoterm типу WP-NU 2,5*24,
виробництва WERNER&PFLEIDERER, Німеччина, яка
перебувала в заставі АТ "Укрексімбанк".

У межах справи № Б3/095-11 про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Переяславський хліб"
ПАТ "Кредитпромбанк" звернулося до
Господарського суду Київської області
з клопотанням про виключення з
ліквідаційної маси банкрута печі
тунельної хлібопекарської Ecoterm типу WP-NU
2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER, Німеччина,
яка ним ідентифікувалася як піч
автоматична тунельна хлібопекарська з
газовим опаленням WP-2,5х2,24, серійний
номер - 214150.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 10.01.2013 у справі № Б3/095-11 було
призначено судову технічну експертизу
з метою повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи та
вирішення питань про визначення
технічних характеристик (модель, тип,
серійний номер), комплектації та стану
трьох тунельних хлібопекарських печей,
які знаходилися за адресою: Київська
обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул.
М.Грушевського, 61, для подальшого
розгляду клопотання ПАТ
"Кредитпромбанк" про виключення з
ліквідаційної маси банкрута спірного
майна.

На виконання ухвали Господарського
суду Київської області від 10.01.2013 у
справі Б3/095-11 експертами Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз було надано висновок від
29.04.2013 № 1003/13-54, яким встановлено
найменування, технічні характеристики
(модель, тип) та комплектацію трьох
тунельних хлібопекарських печей, які
знаходилися за адресою: Київська
область, м. Переяслав-Хмельницький, вул.
М.Грушевського, 61.

Згідно висновку експертів від 29.04.2013 №
1003/13-54 виробником вказаних печей є
WERNER&PFLEIDERER, їх назва - Ecoterm, тип - WP-NU,
моделі - 2,5*30; 2,5*24; 2,5*18. Серійні номери на
об'єктах дослідження відсутні. У
висновку, зокрема, зазначено, що печі
відрізняються довжиною конвеєра
(шириною робочої поверхні).

Отже, піч довжиною 24 м, яка перебувала в
заставі АТ "Укрексімбанк", не можна
вважати ідентичною печі довжиною 2,24 м,
права на які заявив ПАТ
"Кредитпромбанк".

31.03.2011 головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві прийнято постанову
ВП № 25525479 про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду міста Києва
№ 25/480 від 17.01.2011 про стягнення з ТОВ
"УкрАгроКапітал" на користь ПАТ
"Кредитпромбанк" суми боргу в розмірі 752
941,87 грн.

В ході примусового виконання вказаного
виконавчого документа виявлено майно
боржника на території іншого відділу
(за адресою: м. Переяслав-Хмельницький,
вул. Грушевського, 7), а саме комплексне
обладнання тунельної хлібопекарської
печі WP-2,5*2,24 з газовим опаленням
(серійний номер № 214150), до складу якої
входить наступне обладнання:
транспортер передавальний - 3 шт.,
корито для бродіння тіста - 1 шт.,
автоматичний водосолемірний дозатор - 1
шт., тістомісильна машина А2-ХТ3Б - 2 шт.,
машина тістоокруглювальна - 4 шт.,
дозатор житнього борошна - 1 шт.,
діжоопрокидувач А2-ХП2Д-2 - 2 шт.

02.02.2012 головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві прийнято постанову
ВП № 25525479 про необхідність проведення
опису та арешту вказаного вище майна
боржника.

Згідно акту опису та арешту майна
боржника від 08.02.2012 в межах виконавчого
провадження ВП № 25525479 державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби
Переяслав-Хмельницького міжрайонного
управління юстиції проведено опис та
арешт вказаного вище майна боржника
ТОВ "УкрАгроКапітал".

07.08.2012 головним державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві прийнято постанову
ВП № 25525479 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, відповідно до якої
накладено арешт на все майно боржника -
ТОВ "УкрАгроКапітал".

16.01.2013 Приватним підприємством
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
було проведено аукціон, на якому
здійснено продаж лоту № 2 - тунельної
хлібопекарської печі ЕКОТЕРМ, тип
NUN-2500/24 з газовим опаленням, серійний
номер № 214150, транспортер
передавальний, корито для бродіння
тіста, автоматичний водосолемірний
дозатор, тістомісильна машина А2-ХТ3Б,
машина тістоокруглювальна, дозатор
житнього борошна, діжоопрокидувач
А2-ХП2Д-2, що знаходиться за адресою:
Київська область, м.
Переяслав-Хмельницький, вул.
М.Грушевського, 61.

За результатами аукціону Приватним
підприємством "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" складений
протокол № 2-К-369-ОБ від 16.01.2013, згідно
якого переможцем з продажу лоту № 2
визначено Товариство з обмеженою
відповідальністю "Союз-Трейд".

11.03.2013 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м. Києві складено акт про
реалізацію арештованого майна.

АТ "Укрексімбанк" звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції в м. Києві
про визнання дій протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.08.2013 у справі № 826/8942/13-а встановлено
наступне.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
"Про виконавче провадження" та
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 (далі - Інструкція).

Законом України "Про виконавче
провадження" визначено загальні
правові основи організації та
діяльності державної виконавчої
служби, її завдання та компетенцію, а
також визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їх права та
обов'язки, у тому числі право на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Аналіз положень Закону України "Про
виконавче провадження" та Інструкції
свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення аукціонів, а лише
закріплюють такий спосіб реалізації
майна, як його продаж на аукціоні, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону
України "Про виконавче провадження" та
п. 4.5.3. Інструкції).

Відповідно до положень зазначених
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації майна
організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Порядок реалізації арештованого майна,
затверджений наказом Міністерства
юстиції України № 42/5 від 15.07.1999 (далі -
Порядок № 42/5) регулює реалізацію
арештованого майна, за винятком
нерухомого майна, майна вилученого
законом з обігу, та майна, зазначеного в
частині п'ятій статті 55 Закону України
"Про виконавче провадження".

Статтею 32 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що заходами
примусового виконання рішень, зокрема,
є звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Згідно з ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення.

Відповідно до ст. 66 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
відсутності у боржника - юридичної
особи коштів у обсязі, достатньому для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові або закріплене за
ним, у тому числі на майно, що
обліковується на окремому балансі
філії, представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

Згідно п. 2.1. Порядку № 42/5 арештоване
майно (надалі - майно) це - майно
боржника, на яке звернено стягнення і
яке підлягає примусовій реалізації.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем в т.ч.
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження або шляхом
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

З акту опису та арешту майна боржника
від 08.02.2012 вбачається, що державним
виконавцем було проведено опис та
арешт майна боржника ТОВ
"Украгрокапітал" за адресою: Київська
область, м. Переяслав-Хмельницький, вул.
М. Грушевського, 61, а саме: комплексного
обладнання тунельної хлібопекарної
печі WP-2,5х2,24 з газовим опаленням
(серійний номер 214150).

При цьому, висновком експертів
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 29.04.2013
№ 1003/13-54 встановлено, що за вказаною
адресою тунельна хлібопекарська піч з
вищевказаними технічними
характеристиками та серійним номером
не знаходилася.

Разом з тим, судом встановлено, що
відповідачем-2 було передано на
реалізацію на прилюдних торгах замість
арештованого майна інше обладнання -
тунельну хлібопекарську піч ЕКОТЕРМ,
тип NUN - 2500/24, тобто відповідачем було
звернуто стягнення на обладнання, що
перебувало в заставі АТ "Укрексімбанк"
за договором застави майна № 2108 від
26.07.2007 та належало на праві власності
ТОВ "Переяславський хліб", в той час як
ТОВ "Переяславський хліб" не був
боржником за виконавчим провадженням
№ 25525479, а стягувач у виконавчому
провадженні ВП № 25525479 ПАТ
"Кредитпромбанк" не був
заставодержателем реалізованого
майна. При цьому, відповідач не
перевірив та не витребував
правовстановлюючі документи, що
підтверджували б право власності ТОВ
"Украгрокапітал" на реалізоване
обладнання.

Даний факт підтверджено рішенням
Господарського суду Київської області
від 27.05.2013 у справі № 911/629/13-г за позовом
ПАТ "ДЕІБ України "Укрексімбанк" (АТ
"Укрексімбанк") до ВДВС Оболонського
РУЮ у м. Києві, ВДВС
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції, ПАТ
"Кредитпромбанк", ТОВ "Украгрокапітал",
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - ТОВ "Переяславський хліб" в
особі ліквідатора ТОВ "Переяславський
хліб" Янчука О.М. про зняття арешту з
заставленого майна.

Вказанім рішенням підтверджується, що
піч тунельна хлібопекарська Ecoterm типу
WP-NU 2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER,
Німеччина, яка була передана АТ
"Укрексімбанк" в заставу, щодо якої
міститься запис в Реєстрі обтяжень
нерухомого майна за № 36826080 та
комплексне обладнання тунельної
хлібопекарної печі WP-2,5х2,24 з газовим
опаленням (серійний номер 214150), яка була
передана ПАТ "Кредитпромбанк" в
заставу, щодо якої міститься запис в
Реєстрі обтяжень нерухомого майна за №
37690482, не можна ідентифікувати як один і
той самий об'єкт та стверджувати, що
саме піч WP-2,5х2,24 з газовим опаленням
(серійний номер 214150), на яку було
накладено арешт, є тим об'єктом, який
передавався в заставу позивачеві,
оскільки зазначені об'єкти за своїми
технічними характеристиками, а саме
довжиною виробничої лінії, є різними.

Крім цього, зазначено, що було
проведено аукціон з продажу майна,
належного ТОВ "Украгрокапітал", що
оформлено протоколом № 2-К-369-ОБ-а, на
продаж якого було виставлено лот -
тунельну хлібопекарну піч Ecoterm типу WP-NUN
розмірами 2,5*24, що знаходиться за
адресою: Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул.
Грушевського, 61, яка за своєю
технічною характеристикою є піччю, яка
перебуває у заставі АТ "Укрексімбанк"
та була передана останньому
товариством з обмеженою
відповідальністю "Переяславський
хліб". За адресою: Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул.
Грушевського, 61, міститься лише три
тунельних хлібопекарські печі, серед
яких значиться хлібопекарська Ecoterm
типу WP-NU 2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER, яка
перебуває в заставі позивача. Стосовно
печі WP-2,5х2,24, яка перебувала у заставі
ПАТ "Кредитпромбанк", то за зазначеною
адресою вказане майно не значиться.
Дані обставини підтверджуються
висновком комісійної судової
товарознавчої експертизи від 29.04.2013,
яка проведена в межах справи про
банкрутство ТОВ "Переяславський хліб"
№ Б3/095-11.

Отже, фактично на аукціоні 16.01.2013 було
продано майно, яке перебуває у заставі
позивача.

Враховуючи наведене, Окружний
адміністративний суд м. Києва дійшов до
висновку, що при виконанні судового
рішення в межах виконавчого
провадження ВП № 25525479 відповідачем-2
було допущено порушення приписів
Закону України "Про виконавче
провадження" та прав позивача як
заставодержателя, оскільки
відповідачем-2 в рамках здійснення
виконавчого провадження ВП № 25525479 було
незаконно передано на реалізацію інше,
ніж зазначене в акті опису та арешту
майна боржника, майно, право власності
на яке не належить боржнику ТОВ
"Украгрокапітал", а в дійсності таке
майно перебуває у власності ТОВ
"Переяславський хліб" та в заставі АТ
"Укрексімбанк".

Згідно ст.ст. 26, 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, що застосовується до
розгляду справи про банкрутство №
Б3/095-11) майно банкрута, що є предметом
застави, включається до складу
ліквідаційної маси, але
використовується виключно для
першочергового задоволення вимог
заставодержателя.

Статтею 54 Закону врегульовано питання
звернення стягнення на заставлене
майно. Так, звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Згідно ст. 11 Закону України "Про
заставу" заставодавцем при заставі
майна може бути його власник, який має
право відчужувати заставлене майно на
підставах, передбачених законом, а
також особа, якій власник у
встановленому порядку передав майно і
право застави на це майно.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу
України та ст. 1 Закону України "Про
заставу" в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Статтею 589 Цивільного кодексу України
та ст. 19 Закону України "Про заставу"
передбачено, що за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі, що визначається на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, відшкодування
збитків, завданих прострочкою
виконання (а у випадках, передбачених
законом чи договором, - неустойку),
необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а також витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави.

Таким чином, застава як правовий
інститут цивільного законодавства
виконує забезпечувальну функцію та
встановлюється для гарантування
майнових інтересів заставодержателя,
спрямована на те, щоб гарантувати
заставодержателю задоволення його
вимог за рахунок певного, заздалегідь
визначеного сторонами майна, незалежно
від майнового стану боржника, і
наявності у нього заборгованості перед
іншими кредиторами. Тобто сутність
охоронюваних законом інтересів
позивача полягає в його праві звернути
стягнення на предмет застави на
підставі ст. 572 Цивільного кодексу
України, ст. 1 Закону України "Про
заставу" переважно перед вимогами
інших кредиторів.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про
заставу" передбачено можливість
відчуження заставленого майна тільки
за згодою заставодержателя.

Підстави припинення застави
врегульовані ст. 28 Закону України "Про
заставу", до яких належать: припинення
забезпеченого заставою зобов'язання;
загибель заставленого майна; придбання
заставодержателем права власності на
заставлене майно; примусовий продаж
заставленого майна; закінчення терміну
дії права, що складає предмет застави;
інші випадки припинення зобов'язань,
установлені законом.

Судом встановлено, що на момент
вчинення державним виконавцем дій щодо
передачі на реалізацію спірного майна
та на момент розгляду адміністративним
судом справи заборгованість ТОВ
"Переяславський хліб" перед АТ
"Укрексімбанк" погашена не була,
Кредитний договір не припинив своєї
дії, договір застави майна № 2108 від
26.07.2007 не втратив своєї чинності, право
застави на обладнання на визначених
законом підставах та в установленому
порядку не припинене, а тому АТ
"Укрексімбанк" як заставодержатель в
силу договору та закону, зокрема, ст. 572
Цивільного кодексу України, ст. 19
Закону України "Про заставу", ст. 54
Закону України "Про виконавче
провадження" має переважне право на
задоволення своїх вимог за рахунок
предмету забезпечення.

Таким чином, відповідач-2 передав на
реалізацію на аукціоні майно, яке не
належить боржнику за виконавчим
провадженням ВП № 25525479, а перебуває у
власності ТОВ "Переяславський хліб" та
в заставі АТ "Укрексімбанк", а отже
порушено права позивача, оскільки
предмет застави був реалізований в
процесі здійснення виконавчого
провадження для задоволення вимог
третьої особи, а не заставодержателя АТ
"Укрексімбанк".

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.08.2013 у справі № 826/8942/13-а позов АТ
"Укрексімбанк" задоволено частково та
визнано протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві щодо підготовчих
дій з примусової реалізації печі
тунельної хлібопекарської Ecoterm, типу
WP-NU 2,5*24, виробництва WERNER&PFLEIDERER,
Німеччина з усіма її складовими
частинами (транспортер передавальний,
корито для бродіння тіста,
автоматичний водосолемірний дозатор,
тістомісильна машина А2-ХТЗБ, машина
тістоокруглювальна, дозатор житнього
борошна, діжоопрокидувач А2-ХП2Д-2), що
перебуває в заставі публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" (АТ
"Укрексімбанк") та знаходиться за
адресою: Київська область, м.
Переяслав-Хмельницький, вул.
М.Грушевського, 61, в частині передачі
вказаного майна спеціалізованій
організації - Приватному підприємству
"Спеціалізоване підприємство Юстиція"
на реалізацію на прилюдних торгах
(аукціоні).

Під час проведення прилюдних торгів
(аукціону) продавець та учасники торгів
у встановленому законом порядку
певними діями (ціновими пропозиціями)
визначають переможця торгів (аукціону)
та ціну продажу майна, в результаті
чого переможець торгів (аукціону)
набуває право на придбання об'єкту.
Результатом проведення аукціону є
визначення покупця - переможця
аукціону та завершення процедури
торгів шляхом підписання протоколу
ліцитатором та покупцем, який одержав
право на придбання об'єкта. Факт
затвердження протоколу торгів має
юридичне значення в аспекті виникнення
підстав для подальшого укладення
біржової угоди (договору
купівлі-продажу майна).

Тобто, прилюдні торги (аукціон) за своєю
правовою природою є багатостороннім
правочином, оскільки в ньому мають
місце всі елементи, притаманні
правочину, та може бути визнаний
недійсним на підставі норм цивільного
законодавства про недійсність
правочинів.

Оскільки, зі змісту ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставами
недійсності укладеного за
результатами аукціону правочину є
недодержання вимог закону в момент
його укладення, тобто безпосередньо за
результатами аукціону, то підставами
для визнання аукціону недійсним є
порушення встановлених законодавством
правил проведення аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
проведенні аукціону з реалізації
арештованого майна було допущено
порушення норм діючого законодавства
України.

Також, колегія суддів погоджується з
місцевим судом щодо припинення
провадження у справі в частині
визнання недійсними протоколу
проведення аукціону № 2-К-369-ОБ-а від
16.01.2013, акту державного виконавця про
реалізацію арештованого майна від
11.03.2013 та свідоцтво про придбання
арештованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів, зокрема може бути визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються в
тому числі шляхом визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом.

Тобто, за змістом наведених норм
господарські суди розглядають на
загальних підставах справи у спорах
про визнання недійсними актів,
прийнятих іншими органами, у тому
числі, актів господарських товариств,
які відповідно до закону чи установчих
документів мають обов'язковий характер
для учасників правовідносин, що
виникають чи припиняються з прийняттям
такого акту.

Протокол проведення аукціону №
2-К-369-ОБ-а від 16.01.2013, акт державного
виконавця про реалізацію арештованого
майна від 11.03.2013 та свідоцтво про
придбання арештованого майна за своїми
ознаками до індивідуального акту не
відносяться, оскільки є лише письмовим
оформленням результатів проведених
торгів, а не актом ненормативного
характеру, а тому питання про їх
недійсність не може бути предметом
розгляду у господарських судах.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
повністю.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013р. у справі № 910/19267/13 прийнято
з повним та всебічним дослідженням
обставин, які мають значення для
справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Союз-Трейд" залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013р. у справі № 910/19267/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/19267/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
Л.П. Зубець

М.М. Новіков