ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 916/44/14Одеський
апеляційний господарський суд у
складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів Мацюри П.Ф., Ярош А.І.

При секретарі судового засідання
Стеблиненко В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Тонконог В.В., за
довіреністю №8 від 10.02.2014р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Чорноморська"

на рішення господарського суду
Одеської області від 24.03.2014р.

у справі № 916/44/14

За позовом Державного підприємства
"Державний резервний насіннєвий фонд
України"

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агрофірма Чорноморська"

про стягнення 264 810,38 грн.,

Встановив:

У січні 2014 року Державне
підприємство "Державний резервний
насіннєвий фонд України" (Далі -
Державний Фонд) звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
Чорноморська" (Далі - ТОВ "Агрофірма
Чорноморська") про стягнення 264 810,38 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
Державний Фонд вказує на те, що 05.09.2012р.
між ним та ТОВ "Агрофірма Чорноморська"
був укладений договір поставки насіння
№2-52, згідно якого позивач передав, а
відповідач отримав насіння озимої
пшениці сорту „Куяльник" першої
репродукції у кількості 85 тонн на суму
272 000,34 грн., що підтверджується
видатковою накладною №2-71/1 від 11.09.2012р.
(а.с. 8-10).

Державний Фонд зазначає, що ТОВ
"Агрофірма Чорноморська" частково
виконало свої зобов'язання за
договором, перерахувавши на його
рахунок 68 300,05грн., а отже утворилась
заборгованість на суму 203 700,29 грн. (
272000,34 грн. - 68300,05 грн.).

Також, Державний Фонд, посилався на п.4.2
Договору, в якому зазначено, що за
несвоєчасне проведення розрахунків,
передбачених у розділі 3 договору,
Покупець сплачує Постачальникові
штраф у розмірі 30 % від всього залишку
заборгованості, який становить 61
110,09грн. (203 700,29грн. х 30%).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 24.03.2014р. (Суддя - Никифорчук
М.І.) позов було задоволено в повному
обсязі. Суд стягнув з ТОВ "Агрофірма
Чорноморська" на користь Державного
Фонду суму основного боргу в розмірі 203
700,29грн., суму штрафу в розмірі 61 110,09грн.
та судовий збір у розмірі 5 296,21грн.

Мотивуючи дане рішення місцевий
господарський суд, посилаючись на
приписи ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 32, 33, 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України, дійшов до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими, доведеними
наявними у справі вищевказаними
доказами, а тому позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду 05.05.2014р. ТОВ
"Агрофірма Чорноморська" звернулось із
апеляційною скаргою до Одеського
апеляційного господарського суду, в
якій просить його скасувати та надати
можливість затвердити мирову угоду між
сторонами по справі.

В обґрунтування своєї позиції,
скаржник зазначає, що місцевим
господарським судом неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясовані обставини справи.

Апелянт вказує на те, що через
фінансові труднощі не мав смоги вчасно
виконати взяте на себе зобов'язання, в
зв'язку з чим звернувся до Державного
Фонду із пропозицією погашення
заборгованості шляхом передання йому
насіння ярих зернових культур на суму
заборгованості, та зазначає, що дана
пропозиція була прийнята, і це
підтверджується Листом Державного
Фонду від 12.11.2013р. №138-2/3-04/1645, доданим до
апеляційної скарги.

02.06.2014р. до Одеського апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому Державний
Фонд вважає рішення законним і
обґрунтованим, таким що прийняте без
порушення норм матеріального і
процесуального права, та просить його
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

У відзиві Державний Фонд зазначає, що
зазначений Лист від 12.11.2013р. №138-2/3-04/1645
не можна розцінювати, як надання згоди
на пропозицію ТОВ "Агрофірма
Чорноморська" провести розрахунок за
насіння, оскільки в даному Листі ним
було зазначено, що для отримання
дозволу Міністерства аграрної
політики та продовольства України на
проведення розрахунку насінням,
скаржник повинен був надати належним
чином завірені копії сертифікатів на
насіння, яким він планував
розрахуватись.

Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи 05
вересня 2012 року між сторонами у справі
укладений договір поставки насіння №
2-52, згідно якого Позивач передав, а
Відповідач отримав відповідно до
видаткової накладної № 2-71/1 від 11
вересня 2012 р. насіння озимої пшениці
сорту „Куяльник" першої репродукції у
кількості 85 тонн на суму 272 000,34 грн.

Пунктом 3.2.2 Договору визначено, що суму
у розмірі 231200,29 грн. Покупець сплачує
відповідно до графіку погашення
заборгованості з остаточним
розрахунком до 01.09.2013 р.

Як вже було зазначено, ТОВ
"Агрофірма Чорноморська" (Покупець)
свої зобов'язання за договором
виконало частково, перерахувавши на
рахунок Державного Фонду 68 300,05грн., а
отже сума заборгованості склала
203700,29грн. ( 272 000,34грн. - 68 300,05грн.)

Згідно п. 4.2 Договору, за
несвоєчасне проведення розрахунків,
передбачених у розділі 3 договору,
Покупець сплачує штраф Продавцеві у
розмірі 30 % від всього залишку
заборгованості. Таким чином, розмір
штрафу становить 61 110,09 (203 700,29 грн. х 30%).

Саме неповне та несвоєчасне проведення
розрахунків і стало причиною звернення
ДП „ДрнфУ" із позовом до
господарського суду.

Приписами статтей 525, 526, 629 ЦК України
визначено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно пунктів 1, 2 ст. 193 Господарського
Кодексу України:

1. Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Розглядаючи даний спір, місцевий
господарський суд правильно встановив
факт щодо того, що вимоги позивача є
обґрунтованими, доведеними наявними у
справі вищевказаними доказами і тому
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Колегія суддів не погоджується із
посиланнями скаржника на те, що Лист
Державного Фонду від 12.11.2013р. №138-2/3-04/1645
є підтвердженням згоди на його
пропозицію, та вважає за потрібне
вказати наступне.

Згідно п.п. 4.5 п. 4 Порядку проведення
розрахунків із постачальниками та
зберігачами насіння
сільськогосподарських рослин
державного резервного насіннєвого
фонду і користувачами, затвердженим
спільним Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України та Міністерства фінансів
України №468/787 від 17.12.2004р., залишок
вартості отриманого насіння може бути
відшкодований насінням
сільськогосподарських рослин
паспортизованими господарствами або
товарним зерном шляхом

укладання відповідних угод на його
реалізацію через товарну біржу, лише за

погодженням із Міністерством.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
винесено при повному з'ясуванні та
дослідженні всіх обставин справи з
правомірним застосуванням норм
діючого законодавства, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99; 101-105 ГПК України, суд
-

Постановив:

Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Чорноморська" - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Одеської області від 24.03.2014р. у справі №
916/44/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписано
12.06.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
А.І. Ярош