ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.
Справа № 922/3963/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Россолов В.В. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю:

прокурора - Дудника В.В., посвідчення №
019205 від 31 липня 2013 р.

за участю представників:

першого позивача - Левіна С.Л.,
довіреність № 503/02-19 від 11 червня 2014
року,

другого позивача - не з'явився,

відповідача - Блудова Ф.П. - директор,

Зінченко О.С., довіреність
бн від 04 жовтня 2013 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.
№1236Х/1-6) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 24 квітня 2014
року у справі № 922/3963/13,

за позовом Заступника прокурора
Харківської області, м. Харків, в
інтересах держави в особі Васищівської
селищної ради, с. Васищево, Харківська
область та Державної екологічної
інспекції у Харківській області, м.
Харків,

до Приватного підприємства
«Вячеслав», смт. Васищево, Харківська
область,

про стягнення 200 270,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24 квітня 2014
року (суддя Сальнікова Г.І.) відмовлено
в задоволенні заяви Приватному
підприємству «Вячеслав» про перегляд
рішення господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року за нововиявленими обставинами по
справі №922/3963/13. Рішення господарського
суду Харківської області від 12
листопада 2013 року по справі №922/3963/13
залишено без змін.

Відповідач - Приватне підприємство
«Вячеслав», з ухвалою суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду Харківської
області від 24 квітня 2014 року та рішення
місцевого господарського суду від 12
листопада 2013 року по справі № 922/3963/13
скасувати в повному обсязі та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог прокурора.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник посилається, зокрема,
на те, що місцевий господарський суд не
врахував його посилання на лист
Державної податкової служби України
від 11 квітня 2012 року за № 6431/6/15-1415, яким
було надано роз'яснення щодо Закону
України «Про металобрухт». Про
існування цього листа Приватне
підприємство «Вячеслав» дізналось
лише після звернення до податкових
органів щодо звітування та
оподаткування своєї господарської
діяльності. Вважає цей лист
нововиявленою обставиною, яка в
установленому порядку спростовує
факти, які були покладені в основу
судового рішення місцевого
господарського суду.

29 травня 2014 року через канцелярію
Харківського апеляційного
господарського суду Державна
екологічна інспекція у Харківській
області надала заперечення на
апеляційну скаргу (вх. 4237), в яких
просить апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Вячеслав» залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду Харківської області від 24 квітня
2014 року залишити без змін, посилаючись
на її законність та обґрунтованість.
Вважає, що наданий відповідачем лист
Державної податкової служби України
від 11 квітня 2012 року № 6431/6/15-1415 не є в
розумінні чинного господарського
законодавства нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 02 червня 2014
року розгляд апеляційної скарги
відкладався.

Державна екологічна інспекція у
Харківській області в судове засідання
12 червня 2014 року свого представника не
направила, про час та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлена
належним чином, про що свідчить штамп
на зворотньому боці ухвали
Харківського апеляційного
господарського суду від 02 червня 2014
року про відправлення її копій
сторонам і є доказом належного
повідомлення учасників процесу про час
та місце розгляду апеляційної скарги у
відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції
з діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації № 28
від 20 лютого 2013 року.

В судовому засіданні прокурор просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Харківської області від 24 квітня
2014 року без змін. Обґрунтовуючи свою
позицію у справі, послався, зокрема, на
те, що у відповідності до статті 112
Господарського процесуального кодексу
України, не можуть вважатися
нововиявленими обставинами подані
учасником судового процесу листи,
накладні, розрахунки, акти тощо, які за
своєю правовою природою є новими
доказами.

Представник Васищівської селищної
ради просив ухвалити законне та
обґрунтоване рішення по справі, яке
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
прокурора, представника першого
позивача, представників відповідача,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального права, розглянувши
справу у відповідності до вимог статті
101 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
Приватного підприємства «Вячеслав»
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Як убачається із матеріалів справи, у
вересні 2013 року заступник прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі Васищівської селищної
ради та Державної екологічної
інспекції у Харківській області
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Приватного підприємства
«В'ячеслав», в якому просить суд
стягнути з відповідача збитки, завдані
останнім внаслідок порушення
природоохоронного законодавства
зумовленої засміченням земельної
ділянки в розмірі 200 270,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
року по справі позовні вимоги
задоволені повністю. Стягнуто з
Приватного підприємства «Вячеслав» на
користь держави в особі Васищівської
селищної ради 200 270,00 грн. збитків,
завданих внаслідок засмічення
земельної ділянки; на користь
Державного бюджету України 4005,40 грн.
судового збору; стягнуто з Державної
екологічної інспекції у Харківській
області на користь державного бюджету
України 573,50 грн. судового збору;
стягнуто з Васищівської селищної ради
на користь державного бюджету України
573,50 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 12 лютого 2014
року рішення господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2013
р. по справі №922/3963/13 залишено без змін.

У квітні 2014 року Приватне підприємство
«Вячеслав» звернувся до
господарського суду Харківської
області із заявою про перегляд рішення
суду першої інстанції від 12 листопада
2013 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24 квітня 2014
року (суддя Сальнікова Г.І.) відмовлено
в задоволенні заяви Приватному
підприємству «Вячеслав» про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
по справі №922/3963/13. Рішення
господарського суду Харківської
області від 12 листопада 2013 року по
справі №922/3963/13 залишено без змін.

Застосовуючи до спірних правовідносин
приписи статей 112 Господарського
процесуального кодексу України та
рекомендації, викладені у постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України №17 від 26 грудня 2011 року «Про
деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами", місцевий
господарський суд виходив з того, що
самі лише посилання заявника на лист
Державної податкової служби України
від 11 квітня 2012 № 6431/6/15-1415 стосовно
надання роз'яснень Закону України "Про
металобрухт", дозвіл на початок робіт
№02П.0.08.07.12200.109 від 18 березня 2002 року,
виданий територіальним управлінням
Держнаглядохоронпраці по Харківській
області, ліцензію Міністерства
промислової політики України від 30
березня 2005 року, ліцензію Міністерства
промислової політики України від 14
липня 2006 року, довідку з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України від 29 лютого 2008
року, за своєю правовою сутністю не
можуть вважатися нововиявленими
обставинами. У зв'язку із зазначеним
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення заяви
Приватного підприємства «Вячеслав»
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком
місцевого господарського суду, з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №17 від 26 грудня 2011 року "Про
деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами є окремою процесуальною
формою судового процесу, яка
визначається юридичною природою цих
обставин.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 112
Господарського процесуального кодексу
України підставою для перегляду
судових рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Абзацами 1 та 2 пункту 2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №17 від 26 грудня 2011 року "Про
деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами"
передбачено, що до нововиявлених
обставин відносяться матеріально -
правові факти, на яких ґрунтуються
вимоги і заперечення сторін, а також
інші факти, які мають значення для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Відповідач, у своїй заяві про перегляд
рішення першої інстанції за
нововиявленими обставинами,
посилається на:

- лист Державної податкової служби
України від 11 квітня 2012 року № 6431/6/15-1415
про надання роз'яснень, відповідно до
яких, вважаються металобрухтом
непридатні для прямого використання
вироби або частини виробів, які за
рішенням власника втратили
експлуатаційну цінність внаслідок
фізичного або морального зносу і
містять у собі чорні або кольорові
метали чи їх сплави, а також вироби з
металу, що мають непоправний брак,
залишки чорних і кольорових металів і
їх сплавів, про що зазначено у статті 1
Закону України "Про металобрухт";

- дозвіл на початок робіт № 02
П.0.08.07.12200.109 від 18 березня 2002 року,
виданий територіальним управлінням
Держнаглядохоронпраці по Харківській
області;

- ліцензію Міністерства промислової
політики України від 30 березня 2005 року,
строк дії якої закінчився 30 березня 2010
року, тобто на момент проведення
перевірки Державною екологічною
інспекцією в Харківській області і
винесення рішення ліцензія була
недійсною;

- ліцензію Міністерства промислової
політики України від 14 липня 2006 року,
строк дії якої закінчився 14 липня 2010
рік), тобто на момент проведення
перевірки Державною екологічною
інспекцією в Харківській області і
винесення рішення дана ліцензія була
також недійсною;

- довідку з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України від
29 лютого 2008 року, (відповідачем 29 червня
2010 року були внесені зміни до видів
діяльності за КВЕД відповідно до
довідки Головного управління
статистики у Харківській області
АА№317304, тобто на момент проведення
перевірки Державною екологічною
інспекцією в Харківській області і
винесення рішення, Приватне
підприємство «Вячеслав» здійснював
інші види діяльності.

При розгляді справи в суді апеляційної
інстанції, представник Приватного
підприєства "Вячеслав" послався на те,
що господарським судом Харківської
області при прийнятті рішення від 12
листопада 2013 року були застосовані
положення Закону України «Про
відходи», тоді як, на думку відповідача,
підлягали застосуванню приписи Закону
України «Про металобрухт», вважаючи
вказану обставину нововиявленою.

Такі твердження відповідача є
необгрунтованими, оскільки
застосування правової норми є
елементом розгляду справи по суті, а не
матеріально-правовим фактом, на яких
грунтуються вимоги і заперечення. А
отже, в будь-якому разі застосування
або незастосування судом необхідної
правової норми не може бути за своєю
правовою природою нововиявленою
обставиною.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №17 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами" необхідно чітко
розрізняти поняття нововиявленої
обставини (як факту) і нового доказу (як
підтвердження факту). Так, не можуть
вважатися такими обставинами подані
учасником судового процесу листи,
накладні, розрахунки, акти тощо, які за
своєю правовою природою є саме новими
доказами.

Місцевим господарським судом
обґрунтовано відхилені посилання
відповідача на документи, зазначені
вище, так як вони по суті є новими
доказами, які не оцінювались судом під
час розгляду справи, за результатами
якого було прийнято рішення від 12
листопада 2013 року, а встановлені у
ньому відомості не можуть бути
нововиявленою обставиною у даному
випадку, оскільки призводять до
переоцінки тих доказів, які вже були
предметом дослідження господарського
суду у процесі розгляду даної справи.

При цьому слід зазначити, що вказані
обставини могли бути встановлені судом
в разі виконання учасниками судового
процесу вимог процесуального закону.

В той же час заінтересована сторона не
позбавлена права оскаржити судове
рішення в касаційному порядку з
дотриманням вимог розділу ХІІ-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, лист Державної податкової
інспекції від 11 квітня 2012 року №
6431/6/15-1415, на який посилається
відповідач, як на підставу перегляду
рішення від 12 листопада 2012 року за
нововиявленими обставинами, датований
2012 роком. Відповідач не був позбавлений
можливості отримати відомості,
зазначені в цьому листі під час
розгляду справи по суті, а відтак
господарський суд Харківської області
дійшов обгрунтованого висновку, що
даний доказ не був своєчасно поданий
суду стороною, у зв'язку з чим не є
нововиявленою обставиною в розумінні
статті 112 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 8.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 17 "Про
деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" результат
перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.

Під час розгляду заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, господарський суд
Харківської області перевірив у
повному обсязі наведені відповідачем
обставини на відповідність положенням
статті 112 Господарського
процесуального кодексу України та
правомірно зазначив в ухвалі, що
обставини, на які посилається
відповідач не є нововиявленими та
такими, що можуть бути підставою для
скасування рішення господарського
суду Харківської області 12 листопада
2013 року у справі № 922/3963/13.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню, а ухвала господарського
суду Харківської області від 24 квітня
2014 року у справі № 922/3963/13 підлягає
залишенню без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом
першим статті 103, статтями 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Вячеслав» залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 24 квітня 2014
року у справі № 922/3963/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 17.06.2014 р.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Россолов В.В.

Суддя
Черленяк М.І.