ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" червня 2014 р.
Справа № 5023/8300/11

вх. № 8300/11

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання
Романченко Н.С.

за участю:

представника кредитора - Сітченка О.А.,
довіреність №03/2/206 від 14.04.2014р.
(Публічне акціонерне товариство
"Всеукраїнський акціонерний банк")

представника кредитора - Ткаченко С.В.,
довіреність №344/11.5.2 від 05.08.2013р.
(Публічне акціонерне товариство "ВТБ
Банк")

представника ліквідатора - не з'явився

Розглянувши матеріали

по справі за заявою Іноземного
підприємства "Аврора", м. Харків

до ПФ "АПІЯ" м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Харківської області від 19.10.2011 р.
визнано юридичну особу Приватну фірму
"Апія" банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру. Призначено
ліквідатором - Іноземне підприємство
"Аврора". Встановлено строк
ліквідаційної процедури до 19 квітня 2012
р.

На підставі розпорядження №1092 від 03
вересня 2012 року "Щодо призначення
повторного автоматичного розподілу
справи", у зв`язку з хворобою судді
Кононовой О.В. було виконано повторний
розподіл справи між суддями, справу
№5023/8300/11 було передано судді
Чистяковій І.О.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 серпня 2013
року призначено до слухання звіт
ліквідатора на "11" вересня 2013 р. о 10:30.

11 вересня 2013 року до суду надійшла
заява ПАТ "Всеукраїнський акціонерний
банк" про додаткові вимоги до боржника
на загальну суму 4653496,89грн.

10 жовтня 2013 року у зв'язку з хворобою
судді Чистякової І.О. автоматизованою
системою документообігу
господарського суду Харківської
області справу №5023/8300/11 призначено для
розгляду судді Савченко А.А.

26 листопада 2013 року до суду надійшла
скарга СДПІ з обслуговування великих
платників податків у м. Харкові МГУ
Міндоходів на дії ліквідатора (вх.
№43927), в якій заявник просить суд
розглянути і визнати у повному обсязі
грошові вимоги СДПІ з обслуговування
великих платників податків у м. Харкові
МГУ Міндоходів на суму 1020,00грн. та
задовольнити їх, включити визнані
кредиторські вимоги до реєстру вимог
кредиторів. Свою скаргу обгрунтовує
тим, що за неподання банкрутом
звітності за 2012 рік податковою
інспекцією винесено податкове
повідомлення - рішення № від
30.04.2013р. на суму 1020 грн. Кредитор подав
ліквідатору заяву з вимогами до
банкрута. Однак, ліквідатором було
відхилено вимоги кредитора, що, на
думку скаржника, є безпідставним,
оскільки нарахування цієї суми не має
жодного відношення до нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута, спірна
сума нарахована боржнику виключно з
підстав неподання податкової
звітності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.11.2013р.
прийнято та призначено до розгляду в
судовому засіданні скаргу СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Харкові МГУ Міндоходів на
дії ліквідатора (вх. №43927) на "05" грудня
2013 р. о(об), зобов'язано заявника надати
до суду правове обгрунтування наданої
скарги, докази в її обгрунтування,
зобов'язано ліквідатора надати до суду
відзив на скаргу, з наданням
відповідних доказів в його
обгрунтування.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.05.14р.
відкладено розгляд скарги СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Харкові МГУ Міндоходів на
дії ліквідатора (вх. №43927) на "17" червня
2014 р. о(об) 10:20.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, додаткових
документів до матеріалів справи не
надав.

Ліквідатор в судове засідання не
з'явився, додаткових документів до
матеріалів справи не надав. В судовому
засіданні 23.12.2013р. заперечував проти
скарги, з підстав того, що нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій з усіх видів
зобов`язань, строк виконання яких
настав після порушення справи про
банкрутство та введення мораторію,
припиняється згідно ч.1 ст. 23 Закону про
банкрутство лише з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Представники кредиторів, присутні у
судовому засіданні, залишили вирішення
скарги на розсуд суду.

Суд, розглянувши скаргу СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Харкові МГУ Міндоходів,
дослідивши докази в їх сукупності,
відмовляє в її задоволенні, виходячи з
наступного.

Згідно ч.4 ст. 24 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
ліквідаційній процедурі господарський
суд розглядає скарги на дії учасників
ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
дії ліквідатора (ліквідаційної
комісії) можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Судом встановлено, що Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Харкові МГУ Міндоходів
було проведено позапланову невиїзну
документальну перевірку ПФ "Апія" з
питання неподання в установлений
законом строк податкової декларації з
податку на прибуток підприємства, за
результатами якої було складено акт
№200/48-019/25613488 від 12.04.2013р.

На підставі даного акту було винесено
податкове повідомлення - рішення
№ від 30.04.2013р. у сумі 1020 грн.

Ліквідатором було відмовлено
кредитору у включенні заявлених
грошових вимог у розмірі 1020 грн., про що
повідомлено СДПІ ОВП у м. Харкові.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою господарського суду
Харківської області від 19.10.2011 р.
визнано юридичну особу Приватну фірму
"Апія" банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до п.1 ст. 5 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України,
іншими законодавчими актами України.

Згідно п.1.3. ст. 1 Податкового кодексу
України вказаний Кодекс не регулює
питання погашення податкових
зобов'язань або стягнення податкового
боргу з осіб, на яких поширюються
судові процедури, визначені Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", з банків, на
які поширюються норми розділу V Закону
України "Про банки і банківську
діяльність", та погашення зобов'язань
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута.

Саме з моменту прийняття постанови про
визнання боржника банкрутом
припиняється підприємницька
діяльність боржника, банкрут вже не
може отримувати прибуток, займатись
комерційною діяльністю.

Суд зазначає, що нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій з усіх видів
заборгованості за зобов'язаннями,
строк виконання яких настав після
порушення справи про банкрутство та
введення мораторію, припиняється
згідно з частиною першою статті 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" лише з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
05 грудня 2011 року по справі №21-348а11,
постанові Вищого господарського суду
України від 29 січня 2013 року по справі
№5023/8300/11.

Отже, з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури штрафні санкції до
підприємств-боржників не
застосовуються.

Відповідно до ч.1 ст. 118-28 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Посилання скаржника на те, що
нарахування боржнику контролюючим
органом суми у розмірі 1020,00 грн. не має
відношення до нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій по всіх видах
заборгованості банкрута, оскільки
ніякої заборгованості у боржника не
було, а спірна сума нарахована виключно
з підстав неподання боржником
податкової звітності, чим порушено
ст.ст. 36, 37 Податкового кодексу України
судом відхиляються як необгрунтовані
та безпідставні, з наступних підстав.

Відповідно до п. 120.1. ст. 120 Податкового
кодексу України неподання або
несвоєчасне подання платником
податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке порушення тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 1020 гривень
за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Згідно пп.14.1.265 п.14.1. ст. 14 Податкового
кодексу України штрафна санкція
(фінансова санкція, штраф) - плата у
вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, нарахований скаржником штраф за
неподання податкової звітності є за
своєю правовою природою штрафною
санкцією, яка не може бути нарахована
банкруту з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Таким чином, дії ліквідатора щодо
відхилення грошових вимог СДПІ ОВП у м.
Харкові у розмірі 1020грн. є
правомірними, у зв`язку з чим заявлена
скарга СДПІ з обслуговування великих
платників податків у м. Харкові МГУ
Міндоходів на дії ліквідатора (вх. №43927)
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22-32, 52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м. Харкові МГУ Міндоходів на
дії ліквідатора (вх. №43927).

Ухвалу направити ліквідатору,
кредиторам, СДПІ з обслуговування
великих платників податків у м. Харкові
МГУ Міндоходів.

Суддя
Савченко А.А.