ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Справа № 19/44 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Кота
О.В.,суддівКочерової Н.О. (доповідач),
Саранюка В.І.,розглянувши касаційну
скаргу публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014у
справі№ 19/44 господарського суду
Донецької області за
позовомпублічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк"до1) товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінбіас
Фарма", 2) товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко
Дженерікс"просолідарне стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором № 391 від 28.12.2011, що
становить 117 210 813, 72 грн. (еквівалентно 14
676 383, 33 дол. США за курсом НБУ станом на
17.05.2011)за заявоютовариства з обмеженою
відповідальністю "Онко
Дженерікс"провизнання наказу таким, що
не підлягає виконаннюза участю
представників сторін:

від позивача: Купенко М.С., дов. від
28.03.2014

від відповідача-1: не з'явилися

від відповідача-2: Дейнека О.А., дов. від
06.06.2014

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 товариство з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
звернулося до господарського суду із
заявою про визнання наказу
господарського суду Донецької області
від 09.09.2011 у справі № 19/44 таким, що не
підлягає виконанню.

В подальшому заявник уточнив вимоги
заяви та просив визнати таким, що не
підлягає виконанню наказ
господарського суду Донецької області
від 09.09.2011 у справі № 19/44 частково - в
частині стягнення основного боргу в
розмірі 15 217 075, 00 грн. та відсотків за
фактичний час користування кредитом в
сумі 1 190 576, 47 грн.

В обґрунтування заяви відповідач
зазначав, що його обов'язок, як
боржника, зі сплати на користь
публічного акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" суми
основного боргу за кредитним договором
№ 391 від 28.12.2010 в розмірі 15217075, 00 грн. та
відсотків за фактичний час
користування кредитом в сумі 1190576,47 грн.
повністю відсутній у зв'язку зі сплатою
18.08.2011 та 25.08.2011 зазначених сум першим
відповідачем. Крім того, за твердженням
заявника, позивач визнав факт
припинення зобов'язань зі сплати
вказаних сум, про що свідчать укладений
26.08.2011 між банком та першим
відповідачем договір про розірвання
кредитного договору № 391 від 28.12.2010,
довідка банку від 26.08.2011 про
відсутність кредитної заборгованості
за вказаним кредитним договором, а
також витяг з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна № 32711097 від
26.08.2011 щодо вилучення за заявою банку
запису про обтяження відповідно до
договору застави № 391-3 від 28.12.2010.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 09.10.2013 (суддя: Демідова П.В.)
заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
задоволено. Визнано таким, що не
підлягає виконанню наказ
господарського суду Донецької області
№ 19/44 від 09.09.2011, боржником за яким
виступає ТОВ "Онко Дженерікс" в частині
солідарного стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінбіас
Фарма" та товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" на
користь публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" суми основного боргу
за кредитом в розмірі 115217 075, 00 грн.,
відсотків за фактичний час
користування кредитом в сумі 1190576,47 грн.

При цьому, місцевий господарський суд,
виходив з того, що зобов'язання ТОВ
"Онко Дженерікс" перед ПАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" по
поверненню кредиту та сплаті відсотків
в заявлених позивачем до стягнення
сумах припинились у зв'язку з належним
їх виконанням позичальником
(відповідачем-1) 18.08.2011 та 25.08.2011, що
підтверджено самим кредитором
(позивачем).

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 (колегія
суддів у складі: Дучал Н.М. - головуючий,
Склярук О.І., Ушенко Л.В.) апеляційну
скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний
Банк" залишено без задоволення, а
ухвалу господарського суду Донецької
області від 09.10.2013 - без змін з тих же
підстав.

В касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" просить ухвалу
місцевого та постанову апеляційного
господарських судів скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити
товариству з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс" в
задоволені заяви про визнання наказу
господарського суду Донецької області
№ 19/44 від 09.09.2011 таким, що не підлягає
виконанню. При цьому, скаржник
посилається на порушення та
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
і неповне з'ясування судами обставин,
які мають істотне значення для справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача-2, перевіривши
повноту встановлених судом обставин
справи та їх юридичну оцінку, Вищий
господарський суд України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що завданням
господарського суду касаційної
інстанції є перевірка застосування
судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права на підставі встановлених судами
фактичних обставин справи.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами рішенням
господарського суду Донецької області
від 22.08.2011 у даній справі (№19/44) частково
задоволені позовні вимоги публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінбіас Фарма" та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс".
Стягнуто солідарно з ТОВ "Сінбіас
Фарма" та ТОВ "Онко Дженерікс" на
користь ПАТ "Всеукраїнський
акціонерний банк" суму основного боргу
за кредитом в розмірі 115 217 075,00 грн.,
відсотки за фактичний час користування
кредитом в сумі 1190576,47 грн., штраф в сумі
115 217,08 грн., витрати по сплаті
державного мита в сумі 25350,33 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
234,61 грн.

09.09.2011 на примусове виконання вказаного
рішення господарським судом Донецької
області видані два накази окремо по
кожному боржнику.

19.02.2014 товариство з обмеженою
відповідальністю "Онко Дженерікс"
звернулось до господарського суду
Донецької області із заявою №41 від
17.02.2014 про визнання наказу №19/44 від
09.09.2011, боржником за яким визначено ТОВ
"Онко Дженерікс", таким, що не підлягає
виконанню, а 03.03.2014 подало заяву про
уточнення вимог та просило визнати
вказаний наказ таким, що не підлягає
виконанню частково - в частині сплати
основного боргу в розмірі 115 217 075,00 грн.
та відсотків за фактичний час
користування кредитом в розмірі 1 190 576,47
грн.

В обґрунтування заяви ТОВ "Онко
Дженерікс" послалось на припинення
зобов'язань зі сплати вказаних сум
основного боргу в розмірі 115 217 075,00 грн.,
що еквівалентно 14450000,00 дол. США, та
відсотків за фактичний час
користування кредитом в розмірі 1190 576,47
грн., що еквівалентно 149 316,67 дол. США.

Згідно зі ст.124 Конституції України та
ст.115 ГПК України судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України і виконуються в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Частинами другою та четвертою статті 117
ГПК України визначено, що
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за наказом. У разі якщо
наказ було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

У зв'язку з цим судами попередніх
інстанцій встановлено, що
господарським судом Донецької області
під час розгляду даної справи (№19/44)
встановлено, що 28.12.2010 між публічним
акціонерним товариством
"Всеукраїнський акціонерний банк"
(кредитодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Сінбіас
Фарма" (позичальник) укладено кредитний
договір №391, відповідно до умов якого
кредитодавець надає позичальнику
кредит в сумі 14 450 000,00 дол. США, що на
дату укладання цього договору
еквівалентно 115 037 895,00 грн. за офіційним
курсом НБУ (п.1.1.1.); термін остаточного
повернення кредиту 27.12.2011, який може
бути автоматично продовжено за умовами
п.1.1.2.1 кредитного договору (п.1.1.2.);
процентна ставка за користування
кредитом дорівнює 12% річних, порядок
сплати якої визначений п.2.6. договору
(п.1.1.3).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 28.12.2010 між ПАТ
"Всеукраїнський акціонерний банк"
(кредитор), ТОВ "Онко Дженерікс"
(поручитель) та ТОВ "Сінбіас Фарма"
(боржник) укладено договір поруки №391-П,
відповідно до п.п.1.1, 3.1. якого
поручитель зобов'язався солідарно
відповідати перед кредитором за
виконання боржником зобов'язань у
повному обсязі за кредитним договором
№391 від 28.12.2010. У випадку невиконання
зобов'язань по кредитному договору та
даному договору боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Звертаючись із позовом у даній справі
ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк"
зазначав, що згідно довідки № 12/6 від
17.05.2011 заборгованість відповідачів за
кредитним договором станом на 17.05.2011
становить 14 676 383,33 дол. США, з яких: 14 450
000,00 дол. США - сума основного боргу за
кредитом; 226 383,33 дол. США - сума
відсотків за фактичний час
користування кредитом. Крім того,
просив стягнути з відповідачів
передбачений умовами п.4.10. кредитного
договору штраф у розмірі 14 450,00 дол. США.
за порушення позичальником вимог п.3.3.11.
кредитного договору.

Приймаючи рішення у даній справі,
господарський суд Донецької області
стягнув солідарно з відповідачів суми
основного боргу за кредитом в розмірі
115 217 075, 00 грн., відсотків за фактичний
час користування кредитом в розмірі 1 190
576, 47 грн. та штрафу в розмірі 115 217, 08 грн.,
визначивши гривневий еквівалент
вказаних сум станом на 14.06.2011 - дату
надходження позовної заяви до
господарського суду.

Проте, як встановлено судами
попередніх інстанцій, позичальник
(перший відповідач) 18.08.2011 сплатив на
користь ПАТ "Всеукраїнський
акціонерний банк" заборгованість по
відсотках за користування кредитом в
сумі 149 316, 67 дол. США, та 25.08.2011 -
заборгованість по кредиту в сумі 14 450
000,00 дол. США згідно кредитного договору
№ 391 від 28.12.2010, що підтверджується
наявними в матеріалах оскарження
ухвали доказами, зокрема виписками по
особовим рахункам ТОВ "Сінбіас Фарма",
платіжним дорученням в іноземній
валюті №25 від 18.08.2011, платіжним
дорученням в іноземній валюті або
банківських металах №57 від 25.08.2011.

Крім того, судами попередніх інстанцій
також встановлено, що 26.08.2011 між ПАТ
"Всеукраїнський акціонерний банк" та
ТОВ "Сінбіас Фарма" укладено договір
про розірвання кредитного договору №391
від 28.12.2010, відповідно до п. 2. якого з
моменту набрання чинності договору про
розірвання, зобов'язання сторін, що
виникли з договору, припиняються і
сторони не вважають себе пов'язаними
будь-якими правами та обов'язками, що
виникли за договором. Сторони не мають
права вимагати повернення того, що було
виконано ними за договором, до моменту
його розірвання (п. 3 договору). Цей
договір про розірвання вважається
укладеним і набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
скріплення печатками сторін (п. 4
договору).

Довідкою 09/6-1810 від 26.08.2011 ПАТ
"Всеукраїнський акціонерний банк"
засвідчив факт відсутності у ТОВ
"Сінбіас Фарма" станом на 26.08.2011
кредитної заборгованості за кредитним
договором №391 від 28.12.2010.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином
та за згодою сторін.

Згідно зі ст. 599 та ч. 1 ст. 604 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином та за домовленістю
сторін.

Виходячи з положень ст. 526 ЦК України,
якою визначені загальні умови
виконання зобов'язання, належно
виконаним буде вважатися зобов'язання,
яке виконано відповідно до умов
договору, вимог Цивільного кодексу
України та інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання (ч. 1 ст.
559 ЦК України).

Врахувавши наведені вище обставини та
вимоги закону, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
зобов'язання відповідачів по
поверненню кредиту та сплаті відсотків
за кредитним договором №391 від 28.12.2010
припинилися належним виконанням їх
позичальником (першим відповідачем)
18.08.2011 та 25.08.2011 відповідно.

При цьому, колегія суддів не бере до
уваги твердження позивача про
необхідність виконання зобов'язань за
кредитним договором №391 від 28.12.2010 саме
у національній валюті, оскільки, як
вірно зазначено судами попередніх
інстанцій, визначення гривневого
еквіваленту заборгованості є похідним
від встановленої кредитним договором
№391 від 28.12.2010 суми заборгованості, що
визначається у доларах США та
обумовлюється розміром заборгованості
за кредитним договором у валюті.

За змістом ч. 4 ст. 117 ГПК України якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником господарський суд визнає
наказ таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що
місцевий господарський суд, з яким
погодився і суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано задовольнив заяву ТОВ
"Онко Дженерікс" про визнання наказу
господарського суду Донецької області
від 09.09.2011 у справі № 19/44, боржником за
яким визначено ТОВ "Онко Дженерікс",
таким, що не підлягає виконанню
частково - в частині сплати основного
боргу в розмірі 115217 075,00 грн. та
відсотків за фактичний час
користування кредитом в розмірі 1190576,47
грн.

Крім того, колегія суддів касаційної
інстанції не бере до уваги посилання
скаржника на порушення та неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм процесуального права,
зокрема п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, що
виразилося у неповерненні
господарським судом Донецької області
без розгляду заяви ТОВ "Онко Дженерікс"
№ 41 від 17.02.2014 про визнання наказу
господарського суду Донецької області
№ 19/44 від 09.09.2011 таким, що не підлягає
виконанню у зв'язку з неподанням
доказів надсилання копії заяви
позивачу у справі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції ТОВ "Онко Дженерікс" після
звернення до господарського суду із
заявою № 41 від 17.02.2014 про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню,
надало до матеріалів справи фіскальний
чек Укрпошти №0019 та опис вкладення в
цінний лист (а.с. 31), які свідчать про
направлення заявником на адресу ПАТ
"ВіЕйБі Банк" вказаної заяви.

Крім того, 03.03.2014 представник позивача
був ознайомлений з матеріалами справи
№ 19/44 (в т.ч. і з поданою ТОВ "Онко
Дженерікс" заявою), а наявні в
матеріалах оскарження ухвали
фіскальний чек Укрпошти №8300 від 03.03.2014
та опис вкладення в цінний лист (а.с. 39)
свідчать про направлення ТОВ "Онко
Дженерікс" на адресу ПАТ "ВіЕйБі Банк"
заяви про уточнення вимог по справі
№19/44, в редакції якої господарський суд
Донецької області і розглянув вимоги
ТОВ "Онко Дженерікс".

Відповідно до ст.104 ГПК України
порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Однак, як вірно зазначено судом
апеляційної інстанції, висновок
місцевого господарського суду про
задоволення заяви ТОВ "Онко Дженерікс"
є вірним та ґрунтується на матеріалах
справи та положеннях чинного
законодавства.

Таким чином, оскаржувані позивачем
судові акти прийняті з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а твердження скаржника про
порушення та неправильне застосування
господарськими судами попередніх
інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваних ухвали та постанови не
знайшли свого підтвердження, в зв'язку
з чим підстави для зміни чи скасування
законних та обґрунтованих судових
актів відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
залишити без задоволення, а постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№ 19/44 - без змін.

Головуючий
О. Кот

Судді:
Н. Кочерова

В. Саранюк