ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.2014 Справа № 920/628/14

за позовом: Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради,

м. Суми

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна фінансова інспекція
в Сумській області, м. Суми

про стягнення 40 013 грн. 00 коп.

СУДДЯ ЛИХОВИД Б.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Дудник Н.В., довіреність
№ 01/6155 від 24.12.2013р.

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

у судовому засіданні брала участь
секретар судового засідання М.О.
Ейсмонт

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь матеріальну шкоду (збитки)
через завищення вартості виконаних
робіт по поточному ремонту відстійника
очисних споруд на підставі укладеного
між позивачем та відповідачем договору
підряду № ПР-02-09/12 від 18.09.2012р. в розмірі
40 013 грн. 00 коп., а також витрати по
сплаті судового збору в сумі 1 827 грн. 00
коп.

Представник позивача у даному
судовому засіданні підтримує позовні
вимоги повністю та надає додаткові
пояснення № 22/3752 від 05.06.2014р., згідно
яких додатково обґрунтовує заявлені
позовні вимоги та зазначає про подання
Державною фінансовою інспекцією в
Сумській області до Сумського
окружного адміністративного суду
позовної заяви про стягнення з
відповідача коштів в сумі 40 013 грн. 00
коп.

Представник третьої особи, згідно
пояснення б/н від 06.05.2014р., підтримує
позицію позивача, викладену у позовній
заяві.

Відповідач у дане судове засідання
не з`явився, письмового відзиву на
позовну заяву не подав, про місце та час
слухання справи був повідомлений
належним чином. Ухвала господарського
суду Сумської області про порушення
провадження по справі від 15.04.2014р. та
ухвали про відкладення розгляду справи
від 12.05.2014р. і від 26.05.2014р. направлялись
відповідачу за адресою, вказаною у
позовній заяві та матеріалах справи, а
саме: АДРЕСА_1. Ухвала про порушення
провадження по справі від 15.04.2014р. була
повернута до суду відділенням
поштового зв`язку з відміткою «за
закінченням терміну зберігання».
Ухвали про відкладення розгляду справи
від 12.05.2014р. та від 26.05.2014р. до суду не
повернулись.

За змістом статті 64 ГПК, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Враховуючи, що ухвали суду були
направлені відповідачу за адресою,
зазначеною в матеріалах справи, суд
вважає відповідача повідомленим
належним чином та можливим розгляд
справи за його відсутності за наявними
в матеріалах справи доказами у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши надані
докази, суд встановив:

Між Комунальним підприємством
«Міськводоканал» Сумської міської
ради (позивач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач)
18.09.2012р. було укладено договір №
ПР-02-09/12, згідно п. 1.1 якого позивач
доручив, а відповідач прийняв на себе
обов`язки по виконанню поточного
ремонту відстійника очисних споруд.

Розділом 3 вищевказаного договору
сторонами було узгоджено строки
виконання робіт, з 19.09.2012р. по 31.12.2012р.

Відповідно до п. 4.1 загальна вартість
робіт, доручених позивачем для
виконання відповідачу, становила 95 985
грн. 00 коп.

Як свідчать матеріали справи,
договірна ціна на ремонт відстійника
очисних споруд була повністю узгоджена
сторонами (а. с. 46-47) на підставі
локального кошторису № 2-1-1 (а. с. 48) та
відомості ресурсів до локального
кошторису № 2-1-1 (а. с. 49). Відповідачем
було здійснено розрахунок
загальновиробничих витрат (а. с. 53) та
надано позивачу довідку про вартість
виконаних будівельних робіт (витрат) за
вересень 2012р. (а. с. 56), яка була прийнята
позивачем, про що свідчить підпис
уповноваженого представника позивача
та відтиск печатки на даній довідці.

Після виконання відповідачем своїх
договірних зобов`язань щодо ремонту
відстійника очисних споруд на
виконання умов договору від 18.09.2012р.,
сторонами було укладено Акт форми КБ-2в
приймання виконаних будівельних робіт
за вересень 2012 року № 1 (а. с. 50-51), згідно
якого виконані відповідачем роботи
були прийняті позивачем повністю та
оплачені платіжними дорученнями № 3286
від 20.09.2012р. та № 3338 від 25.09.2012р. (а. с. 59).
Також відповідачем була надана
позивачу підсумкова відомість
ресурсів до Акту приймання виконаних
будівельних робіт (а. с. 52).

Таким чином, сторони у договорі №
ПР-02-09/12 від 18.09.2012р., у відповідності до
ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України,
погодили, зокрема, ціну договору та
повністю, згідно вимог статей 837, 843, 846,
853, 854 Цивільного кодексу України,
виконали свої договірні зобов`язання.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, Державною фінансовою
інспекцією в Сумській області було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2012р. по 31.12.2013р.,
про що складено Акт № 06-08/2 від 06.02.2014р.
(а. с. 13-43).

В ході ревізії було виявлено завищення
відповідачем вартості виконаних робіт
в Акті приймання виконаних будівельних
робіт за вересень 2012 року по поточному
ремонту відстійника очисних споруд на
виконання умов договору підряду №
ПР-02-09/12 від 18.09.2012р. на суму 40 013 грн. 00
коп., у зв`язку з чим Державною
фінансовою інспекцією в Сумській
області складено розрахунок на
завищені обсяги трудових витрат на
суму 40 013 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що оплата завищеної
вартості договірної ціни виконаних
підрядних робіт по поточному ремонту
відстійника очисних споруд спричинила
позивачу матеріальну шкоду (збитки) на
суму 40 013 грн. 00 коп., тому просить суд
стягнути з відповідача збитки в сумі 40
013 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на адресу відповідача
25.02.2014р. був направлений лист - вимога з
вимогою сплатити на користь позивача
заборгованість в сумі 40 013 грн. 00 коп. за
виконання робіт з поточного ремонту по
завищеній вартості, однак вказана
претензія була залишена відповідачем
без задоволення та станом на час
розгляду справи кошти не сплачені.

Суд зазначає, що договір № ПР-02-09/12
від 18.09.2012р., укладений між сторонами,
підписаний повноважними
представниками сторін, відповідає
вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639
Цивільного кодексу України щодо змісту
та форми договору, не розірваний
сторонами та не визнаний недійсним в
судовому порядку.

У відповідності до ст. 638
Цивільного кодексу України та ст. 180 ГК
України, сторонами було погоджено всі
істотні умови договору, зокрема, ціну, і
повністю, у відповідності до вимог
статей 837, 843, 846, 853, 854 Цивільного кодексу
України, виконані договірні
зобов`язання. Як свідчать матеріали
справи, зміни щодо ціни договору або
інших його умов сторонами не
укладались.

Відповідно до статті 632 Цивільного
кодексу України зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

таким чином, посилання позивача на п.
3.3.12 Правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д 1.1-1-2000), чинного на
момент виникнення правовідносин,
господарський суд вважає
безпідставним, адже на правовідносини
сторін поширюються загальні положення
про договір, визначені Цивільним та
Господарським кодексами України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
також посилається на ст. 224
Господарського кодексу України.

Так, згідно ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Підставою для покладення
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків є склад
цивільного правопорушення, до якого
входять наступні елементи:
противоправна поведінка, наявність
збитків, причинний зв'язок між
противоправною поведінкою та
спричиненням збитків, вина.
Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи погодження сторонами всіх
істотних умов договору № ПР-02-09/12 від
18.09.2012р., повне виконання сторонами
своїх договірних зобов`язань по
вказаному договору, а також, враховуючи
правову природу збитків, суд дійшов
висновку про відсутність у даному
випадку заподіяння відповідачем
збитків позивачу.

Статтею 32 ГПК України встановлено,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, так як
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, суд визнає позовні
вимоги неправомірними,
необґрунтованими та відмовляє в їх
задоволенні.

У відповідності до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, Закону України «Про судовий
збір», судовий збір покладається на
позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складене 05.06.2014р.

СУДДЯ
Б.І. ЛИХОВИД