ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р.Справа № 922/4888/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Бринцев О.В.

судді: Макаренко О.В. , Шатерніков М.І.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши справу

за позовом Старосалтівської селищної
ради, с. Старий Салтів третя особа-1, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Державне підприємство "Вовчанське
лісове господарство"; м. Вовчанськ
третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Вовчанська районна
державна адміністрація Харківської
області, м. Вовчанськ до відповідача-1
Приватного підприємства
"Монтаж-Електро" (), смт.
Старий Салтів відповідача-2 Приватного
підприємства "Монтаж-Електро" (), смт. Старий Салтів
відповідача-3 Головного управління
Держземагенства у Харківській області,
м.Харків відповідача-4 Державної
реєстраційної служби України в
Харківській області, м. Харків третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_9, м. Харків про
визнання недійсним рішення та договору
ореди земельної ділянки за участю
представників:

позивача - не з'явився;

третьої особи-1 не з'явився;

третьої особи-2 не з'явився;

відповідача-1 не з'явився;

відповідача-2, Оршанський Ю.Р.
(керівник), Щастливець Є.О., дов. № б/н
від 25.11.2013р.;

відповідача-3 не з'явився;

відповідача-4 не з'явився;

Представник 3-ої особи (на стороні
відповідач.), ОСОБА_9 (особисто), ОСОБА_6
дов. № 2903 від 2 липня 2013р.;

ВСТАНОВИВ:

Старосалтівська селищна рада
Вовчанського району Харківської
області звернулася до господарського
суду з позовом до Приватного
підприємства "Монтаж-Електро", в якому
просить суд:

- визнати недійсним рішення
Старосалтівської сільської ради
Вовчанського району Харківської
області №110 від 03 серпня 1999р. "Про
організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера";

- визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 15 грудня 1999р.,
укладений між Старосалтівського
сільською радою Вовчанського району
Харківської області та Приватним
підприємством "Монтаж-Електро", за яким
останній набув право довгострокового
користування земельною ділянкою, яка
входить до складу державного лісового
фонду Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу та
знаходиться на території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського Держлісгоспу;

- зобов'язати Відділ Держземагенства у
Вовчанському районі Харківської
області, Головне управління
Держземагенства у Харківській області
виключити відповідний запис про
державну еєстрацію договору оренди
землі від 15 грудня 1999р., укладеного між
Старосалтівського сільською радою
Вовчанського району Харківської
області та Приватним підприємством
"Монтаж-Електро", з книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі та з відповідних електронних
реєстрів, які містять інформацію про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу Вовчанського районного
управління юстиції Харківської
області та Державну реєстраційну
службу України в Харківській області
виключити з відповідних реєстрів запис
про державну реєстрацію договорів
оренди землі від 15 грудня 1999р.,
укладеного між Старосалтівською
сільською радою та ПП "Монтаж-Електро".

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст.ст.203, 215 ЦК України,
ст.ст.19, 22, 77 Земельного кодексу (в
редакції від 13.03.1992р.) ст.ст. 1, 5, 6, 9, 10
Лісового кодексу, ст.ст. 12, 14, 15, 16 Закону
України «Про оренду землі». Позивач
стверджує, що ним, Старосалтівською
селищною радою, було перевищено власні
повноваження під час ухвалення
спірного рішення від 03.08.1999р. №110 "Про
організацію Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера" та при укладенні договору
оренди земельної ділянки від 15.12.1999р. з
ПП "Монтаж-Електро". Порушення, допущені
позивачем полягають в недодержанні
порядку погодження спірного рішення з
постійним лісокористувачем ДП
«Вовчанське лісове господарство», в
неправильному визначенні цільового
призначення земельної ділянки, у
відсутності дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки,
у відсутності проекту відведення
земельної ділянки, у відсутності
технічного паспорту по встановленню
зовнішніх меж земельної ділянки та
інших численних порушеннях порядку
укладення договору оренди земельної
ділянки лісового фонду, допущених
Старосалтівською селищною радою.

Позивач правом на участь представника
у судовому засіданні не скористався,
причину неявки не повідомив, відзиву на
позов та витребуваних судом документів
не надав. Про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
особистий підпис представника у
відповідному повідомленні від 14.05.2014р.
У попередніх засіданнях представник
позивача підтримував позовні вимоги в
повному обсязі, наполягав на
задоволенні позову з наведених у
позові підстав.

Третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державне
підприємство "Вовчанське лісове
господарство" позов підтримує в
повному обсязі. У своїх поясненнях
вказує, що Старосалтівська селищна
рада порушила порядок надання
земельної ділянки у користування, що
потягло за собою також і інші порушення
земельного та лісового законодавства.

Третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Вовчанська районна державна
адміністрація Харківської області
14.05.2014р.надіслала письмові пояснення у
справі в яких просить достроково
розірвати договір оренди земельної
ділянки від 15.12.1999р., посилаючись на
допущені під час його укладання
порушення.

Відповідач-2 ПП «Монтаж-Електро» () проти задоволення позову
заперечує. Відповідач-2 вказує, що саме
йому була надана у користування
відповідна земельна ділянка спірним
рішенням від 03.08.1999р. №110 і саме із ним
був укладений спірний договір оренди
земельної ділянки від 15.12.1999р. при
цьому, стверджує відповідач-2, як ним,
так і Старосалтівською селищною радою
були додержані усі приписи чинного на
той час законодавства, котрі
унормовували порядок надання в оренду
земельних ділянок лісового фонду. Так,
вважає відповідач-2, сторонами не було
допущено порушень під час визначення
цільового призначення земельної
ділянки, був належним чином
розроблений та погоджений проект
відведення земельної ділянки, в т.ч.
виконаний технічний паспорт по
встановленню зовнішніх меж земельної
ділянки. Були відсутні жодні інші
порушеннях порядку укладення договору
оренди земельної ділянки лісового
фонду. На цій підставі відповідач-2 у
відзиві на позов просить відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.
Крім того, в якості підстави відмови у
позові відповідач-2 заявляє про пропуск
позивачем строку позовної давності. В
судовому засіданні представники
відповідача-2 підтримують наведені у
відзиві на позов доводи, просять
застосувати строк позовної давності та
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_9 та його представник
у судовому засіданні також проти
позову заперечують, посилаючись на
пропуск позивачем строку позовної
давності та на відсутність порушень з
боку, як відповідачів у справі, так і з
боку позивача жодних порушень
земельного та лісового законодавства
під час ухвалення спірного рішення та
укладання спірного договору.

Відповідач-1 ПП «Монтаж-Електро» (), відповідач-3 Головне
управління Держземагенства у
Харківській області, відповідач-4
Державна реєстраційна служба України
в Харківській області а також третя
особа-2, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Вовчанська районна державна
адміністрація Харківської області
правом на участь представників у
судовому засіданні не скористалися,
причину неявки не повідомили,
витребуваних судом документів не
надали. Про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про що свідчить відмітка про
направлення ухвали про призначення
справи до розгляду за відповідними
адресами та повідомлення про вручення
відповідних поштових відправлень.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, всебічно
та повно вивчивши надані учасниками
судового процесу докази і таким чином
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, суд установив наступне.

18.03.1994р. було зареєстровано Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" з кодом
. Засновником і керівником
(директором) цього підприємства був
ОСОБА_9 (т.І а.с 142)

12.07.1999р. комісією, створеною згідно
розпорядження Вовчанської районної
державної адміністрації від 10.05.1999р.
№183, вказаному підприємству було дано
згоду на організацію
Старосалтівського розплідника диких
тварин та птиці "Лісні озера" на
території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського ДЛГ та погоджено умови
договору про сумісну діяльність між
державним мисливським господарством
"Печеніги" об'єднання "Харківліс" та ПП
"Монтаж-Електро".

03.08.1999р. Старосалтівською сільською
радою народних депутатів Вовчанського
району Харківської області було
ухвалено рішення №110, яким було
задоволено клопотання ПП
"Монтаж-Електро" про організацію
спільно з державним мисливським
господарством "Печеніги" об'єднання
"Харківліс" Старосалтівського
розплідника диких тварин та птиці
"Лісні озера" на території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського ДЛГ та вирішено надати ПП
"Монтаж-Електро" в тимчасове
довгострокове користування на умовах
оренди земельну ділянку розміром 43,0 га.
без виключення її із складу державного
фонду (т.І а.с.21).

06.10.1999р. від імені ПП "Монтаж-Електро"
директром цього підприємства ОСОБА_9
представнику ОСОБА_7 було видано
доручення посвідчене Десятою
Харківською держнотконторою 06.10.1999р.
р/№1-2958 на підписання договору від
імені ПП "Монтаж-Електро" (т.І а.с. 147-149).

18.11.1999р. було зареєстроване Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" з кодом
(т.І а.с. 182). Засновником і
керівником (директором) цього
підприємства також був ОСОБА_9

15.12.1999р. між Старосалтівською сільською
радою народних депутатів Вовчанського
району Харківської області та ПП
"Монтаж-Електро" на підставі вказаного
вище рішення від 03.08.1999р. №110 було
укладено договір оренди земельної
ділянки посвідчений державним
нотаріусом Вовчанської державної
нотаріальної контори Ворона В.Г. за
р/№4090 (т.І а.с. 143-146) Згідно умов цього
договору (п.1) орендар ПП
"Монтаж-Електро" набуває право на
оренду земельної ділянки, яка
знаходиться на території 81-го кварталу
Старосалтівського лісництва
Вовчанського ДЛГ загальною площею 43 га
для розміщення розплідника "Лісові
озера" та соціально-побутових
приміщень розплідника.

Передача земельної ділянки відбулася
за актом прийому-передачі земельної
ділянки від 09.12.1999р., підписаним
представниками орендодавця
Старосалтівської сільської ради
народних депутатів Вовчанського
району Харківської та орендаря ПП
"Монтаж-Електро" (т.І а.с. 23).

В результаті дослідження названих та
інших документів, наявних у матеріалах
справи, заслуховування пояснень
представників учасників судового
процесу, судом достовірно встановлено,
що орендарем у вказаному договорі
оренди земельної ділянки від 15.12.1999р.,
посвідченому державним нотаріусом
Вовчанської державної нотаріальної
контори Ворона В.Г. за р/№4090, виступає
саме Приватне підприємство
"Монтаж-Електро" з кодом
(відповідач-2), а не Приватне
підприємство "Монтаж-Електро" з кодом
(відповідач-1).

Підставами для такого висновку суду є
те, що, як вбачається з тексту власне
договору оренди від 15.12.1999р. та з тексту
акту прийому-передачі земельної
ділянки від 09.12.1999р., від імені орендаря
при укладанні договору та при передачі
ділянки діяв представник ОСОБА_7 на
підставі доручення, посвідченого
Десятою Харківською держнотконторою
06.10.1999р. р/№1-2958.

Разом з тим на дату видачі доручення
від 06.10.1999р. ПП "Монтаж-Електро" з кодом
(відповідача-1) ще не
існувало, оскільки зареєстроване це
підприємство було лише 18.11.1999р. (т.І а.с.
182), тобто, більше ніж через місяць після
видачі доручення. Таким чином,
доручення від 06.10.1999р. могло було бути
видане ОСОБА_9 (т.VІ а.с. 147-149) тільки від
імені вже існуючого на той час ПП
"Монтаж-Електро" з кодом ,
але ніяк не від імені того, якого ще не
існувало (ПП "Монтаж-Електро" з кодом
)

Згідно ст.62 чинного на той час ЦК УРСР
1963р. угода, укладена однією особою
(представником) від імені другої особи
(яку представляють) в силу
повноваження, що ґрунтується на
довіреності, законі або
адміністративному акті, безпосередньо
створює, змінює і припиняє цивільні
права і обов'язки особи, яку
представляють.

Тобто, укладена представником ОСОБА_7
на підставі доручення від 06.10.1999р.
угода, створила права та обов'язки саме
для особи, представником якої ОСОБА_7
був - ПП "Монтаж-Електро" з кодом , а саме для відповідача-2.

Відсутність на договорі печатки ПП
"Монтаж-Електро" з кодом та,
відповідно наявність печатки ПП
"Монтаж-Електро" з кодом
(поставленої, як пояснює директор обох
підприємств ОСОБА_9, ним помилково) не
впливає на правову кваліфікацію
вказаного договору оренди, як
укладеного саме з ПП "Монтаж-Електро" з
кодом . Справа в тому, що на
відміну від чинного на даний час ГК
України (ст.181), чинний на момент
укладення договору ЦК УРСР 1963р.
(ст.ст.153, 154 та ін.), не містив вимог щодо
скріплення підписів на договорі
печатками. Тобто, у разі якщо договір
підписано уповноваженим на те
представником юридичної особи,
відсутність печатки (або наявність
неналежної печатки) не скасовує ні
факту укладення договору взагалі, ні
факту укладення договору від імені
певної особи, зокрема.

Крім того, суд зауважує, що оскільки
печаткою скріплюється підпис
посадової особи юридичної особи
(директора, голови правління,
президента тощо), а не представника,
який діє на підставі довіреності і,
котрий не є ні посадовою особою, ні
працівником підприємства, в даному
випадку печатка взагалі не повинна
була бути ставитись на підпис ОСОБА_7,
який підписав договір оренди землі від
15.12.1999р.

Також суд, приходячи до висновку про
відсутність істотного значення факту
відсутності на вказаному договорі
відбитку печатки ПП "Монтаж-Електро" з
кодом , керується абзацом
другим пункту 6 чинного на той час
Роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 12.03.99 р. N02-5/111 "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням угод недійсними"
де прямо визначено, що відсутність
відтиску печатки підприємства,
установи, організації, на скріпленій
підписом угоді не є порушенням форми
угоди, якщо інше не передбачено
законом, зокрема, статтею 66 Цивільного
кодексу. Наразі іншого, як відомо,
стосовно договорів оренди землі чинним
на 15.12.1999р. законодавством не було
передбачено.

За таких обставин посилання учасників
судового процесу в т.ч. ПП
"Монтаж-Електро" з кодом на
те, що саме воно є стороною договору
оренди земельної ділянки є юридично
неспроможними. Використання ж цим
підприємством названого договору у
своїх господарських, податкових,
земельних чи інших відносинах, а також
в якості доказу в судових справах, не
змінює того факту, що не воно, а інше ПП
"Монтаж-Електро" з кодом , є
стороною по цьому договору. Таке
використання, у разі якщо внаслідок
нього завдано шкоди правам та
охоронюваним законом інтересами
третіх осіб, може послугувати, за
наявності необхідних умов, підставою
для притягнення ПП "Монтаж-Електро" з
кодом до господарської чи
іншої відповідальності.

Такі обставини, а саме надання
позивачем Старосалтівською селищною
радою рішенням від 03.08.1999р. №110
земельної ділянки відповідачеві-2
Приватному підприємству
"Монтаж-Електро" з кодом , та
укладення з останнім договору оренди
цієї земельної ділянки від 15.12.1999р.
р/№4090, на думку позивача свідчить про
порушення його прав та охоронюваних
законом інтересів та наявність підстав
для їх захисту шляхом визнання
недійсним вказаного рішення, визнання
недійсним названого договору та шляхом
зобов'язання відповідача-3, а також
відповідача-4 виключити записи про
державну реєстрацію спірного договору
оренди землі з відповідних книг та
реєстрів.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них суд
виходить з наступного.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК
України).

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, в т.ч.
визнання правочину недійсним;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб (ст.16 ЦК
України).

Аналогічно згідно ст.20 ГК України
кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом.

Позов у даній справі про визнання
недійсним Старосалтівської селищної
ради від 03.08.1999р. №110, визнання
недійсним договору оренди цієї
земельної ділянки від 15.12.1999р. р/№4090, та
про зобов'язання відповідача-3 та
відповідача-4 виключити записи про
державну реєстрацію спірного договору
оренди землі з відповідних книг та
реєстрів був поданий позивачем 26.11.2013р.

Разом з тим спірне рішення ухвалено
03.08.1999р., а спірний договір відповідно
укладений 15.12.1999р., тобто більше ніж за
три роки до подачі позову.

Згідно ст.ст. 256, 257, ч.4 ст. 267 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем-2 у справі Приватним
підприємством «Монтаж-Електро» з кодом
.04.2014р. зроблено заяву про
застосування строку позовної давності
(т.ІІ а.с. 67, 75). Представники
відповідача-2 в судовому засіданні
29.05.2014р. також заявляють про
застосування позовної давності і
необхідність відмови у зв'язку з цим у
задоволенні позовних вимог повністю.

Із заявою про визнання поважними
причин пропущення позовної давності
позивач в порядку п.5 ст.267 ЦК України до
суду не звертався.

Між тим, суд бере до уваги, що позивач у
справі був достовірно обізнаний про
подачу відповідачем-2 заяви про
застосування позовної давності,
оскільки представник позивача брав
участь у відповідному судовому
засіданні 14.05.2014р., що підтверджується
наявними у справі доказами (т.ІІ а.с.
163-168). При цьому позивачеві було надано
достатньо часу для формування своєї
позиції стосовно заяви відповідача про
застосування позовної давності і
подачі, в разі наявності потреби та
відповідних підстав, заяви про
визнання причин пропущення позовної
давності поважними. Втім, цим правом
позивач вирішив не скористатися.

Заяву третьої особи Оршанського Ю.Р.
про застосування позовної давності
зроблену ним ще 22.04.014р. позивач також
залишив без реагування.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність
застосування до позовних вимог
позивача про визнання недійсним
рішення Старосалтівської селищної
ради від 03.08.1999р. №110, визнання
недійсним договору оренди цієї
земельної ділянки від 15.12.1999р. р/№4090
позовної давності і про відмову в
позові у зв'язку з цим.

В задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача-3 та
відповідача-4 виключити записи про
державну реєстрацію спірного договору
оренди землі з відповідних книг та
реєстрів суд відмовляє також тому, що
ці вимоги, як слідує зі змісту позовної
заяви, самостійних підстав не мають, а є
повністю похідними від перших.

Приходячи до висновку про відмову в
позові суд також вважає за необхідне
зауважити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції
України чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року
ратифіковано Конвенцію про захист прав
і основних свобод людини 1950 року (далі -
Конвенція), Перший протокол та
протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу
Конвенції кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Позивач у цій справі Старосалтівська
селищна рада обґрунтовуючи позовні
вимоги про позбавлення відповідачів
прав на набуте майно в якості фактичних
підстав позову посилається на
наявність порушень при передачі
земельних ділянок у власність,
допущені саме нею ж, Старосалтівською
селищною радою (див., зокрема, т.І а.с.11).

Між тим, згідно позиції Європейського
суду з прав людини, висловленої у
справі «Стретч проти Сполученого
Королівства» від 24 червня 2003 року самі
по собі допущені органами публічної
влади порушення не можуть бути
безумовною підставою для визнання
недійсними розпоряджень про передачу
земельних ділянок та повернення
спірного майна державі в порушення
права власності набувачів, якщо вони не
допущені внаслідок винної,
протиправної поведінки осіб, яким
земельні ділянки були передані у
власність. За висновком Суду в
зазначеній справі «наявність порушень
з боку органу публічної влади при
укладенні договору щодо майна не може
бути підставою для позбавлення цього
майна іншої особи, яка жодних порушень
не вчинила». Оскільки особу позбавили
права на його майно лише з тих підстав,
що порушення були вчинені з боку
публічного органу, а не громадянина, в
такому випадку мало місце
«непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 Першого протоколу
Конвенції». При цьому виходячи зі
змісту пунктів 32-35 вказаного рішення
Європейського суду з прав людини
«Стретч проти Сполученого
Королівства» майном у значенні статті 1
Протоколу 1 до Конвенції вважається
законне та обґрунтоване очікування
набути майно або майнове право за
договором, укладеним з органом
публічної влади.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України (судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень)
позивач доказів на підтвердження того,
що спірне рішення було ухвалено, а
спірний договір був укладений
внаслідок неправомірних дій не
позивача, а саме відповідачів, не надав.

Отже, обставини у яких виник спір, що є
предметом розгляду у даній справі,
повністю відповідають фабулі справи
«Стретч проти Сполученого
Королівства», у якій Європейський суд з
прав людини зробив наведений вище
висновок.

Законом України «Про відновлення
довіри до судової влади в Україні»
запроваджено проведення спеціальної
перевірки суддів судів загальної
юрисдикції (люстрації), як тимчасового
посиленого заходу з використанням
існуючих процедур розгляду питань про
притягнення суддів судів загальної
юрисдикції до дисциплінарної
відповідальності і звільнення з посади
у зв'язку з порушенням присяги з метою
підвищення авторитету судової влади
України та довіри громадян до судової
гілки влади, відновлення законності і
справедливості. Частиною 2 ст.3
вказаного законоу передбачено, що
перевірка проводиться також щодо
суддів, які одноособово або у колегії
суддів розглядали справу або ухвалили
рішення з допущенням порушень
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, констатованих у
рішенні Європейського суду з прав
людини.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином судові
витрати у даній справі покладаються на
позивача.

Враховуючи, що позивачем подано
позовну заяву, яка містить чотири
окремі немайнові вимоги, а судовий збір
слачено лише за дві з них, стягненню з
позивача на користь державного бюджету
підлягає сума недоплаченого судового
збору 2.436,00 грн. (1.827,00 грн.х 2 = 2.436,00грн.).

На підставі викладеного, на підставі
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції, ст.ст. 15,
16, 256, 257, 267 Цивільного кодексу України,
ст.ст.20 Господарського кодексу України,
керуючись, ст. ст. 1, 4, 12, 27, 32, 33, 43, 44-49, 75,
82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Стягнути з Старосалтівської селищної
ради Вовчанського району Харківської
області (,
місцезнаходження: 62560, Харківська обл.
Вовчанський р-н, смт. Старий Салтів, вул.
Перемоги, 15) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби України у Дзержинському районі
м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків,
61166, , рахунок 3003,
банк одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківський області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) - 2.436,00
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.06.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В.
Бринцев О.В. Макаренко М.І.
Шатерніков

/Справа №922/4888/13/