ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа № 915/537/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛЛТОП" /поштова
адреса: вул. Велика Житомирська, 20, м.
Київ, 01001/

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Насінницький
радгосп "Перше травня" /вул. Шкільна, 6-Б,
с. Лиманське, Ренійський район, Одеська
обл., 68811/

про стягнення 515673,26 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Дев'ятьорова А.В.
(довіреність від 19.05.2014 №19/05)

від відповідача: не з'явився

CУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідачів-1, 2 про солідарне
стягнення 285570,86 грн. основного боргу та
230102,40 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 05.06.2014 провадження у
справі в частині позовних вимог
позивача до відповідача-2 було
припинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Заявлений позов позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з передачі товару у
власність позивача за договором
поставки від 02.09.2013 № Л-16, укладеним між
сторонами.

Відповідач проти задоволення позову
позивача заперечив, мотивуючи
наступним:

- позивач не вчасно сплатив відповідачу
суму передоплати в розмірі 30% від
загальної вартості партії товару, а
тому має сплатити відповідачу пеню за 2
дні прострочення в сумі 260,00 грн.;

- посилання позивача на п. 6.5. договору є
незаконним, оскільки відповідач не
відмовлявся від поставки товару згідно
договору;

- позивач не надав доказів, що
підтверджують доведення поставленого
відповідачем товару до якісних
показників згідно ДСТУ за договором -
роботи з сушки та очистки льону.

Ухвалою суду від 22.04.2014 провадження у
справі було порушено, позовна заява
прийнята до розгляду, розгляд справи
призначений на 19.05.2014 о 16 год. 00 хв.

У судовому засіданні 19.05.2014 судом
оголошувалась перерва до 29.05.2014 об 11
год. 10 хв.

Ухвалою суду від 29.05.2014 розгляд справи
був відкладений на 05.06.2014 о 12 год. 00 хв. у
зв'язку з відсутністю в матеріалах
справи доказів належного повідомлення
судом відповідача-2 про час та місце
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутніх
представників учасників судового
процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2013 між сторонами був укладений
договір поставки № Л-16 (далі - договір),
за яким відповідач зобов'язався
передати у встановлений договором
термін товар у власність позивача, а
останній, в свою чергу, - прийняти цей
товар та сплатити його вартість на
умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору товаром, що
постачається за договором, є
сільськогосподарська продукція (далі -
товар), яка визначається сторонами у
специфікаціях, що є невід'ємними
частинами цього договору.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. договору:

- якість товару повинна відповідати
ДСТУ з врахуванням обмежень
показників, вказаних в специфікації;

- остаточна кількість товару, яка
визначається сторонами до розрахунку,
є кількість товару, визначена в пункті
поставки товару;

- остаточна якість товару визначається
сторонами згідно сертифікату
лабораторії пункту вивантаження
товару.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору:

- поставка товару здійснюється однією
або кількома партіями. Кількість
товару в кожній партії та строк
поставки партії товару вказується в
специфікації;

- поставка товару за договором
здійснюється на умовах та в пункті, що
вказані у специфікаціях (надалі по
тексту - пункт поставки товару).

Відповідно до п.п. 4.2., 4.3., 6.4., 6.5., 9.1.
договору:

- ціна за одиницю товару, загальна
вартість партії товару вказуються у
специфікаціях;

- оплата здійснюється згідно
виставлених рахунків шляхом внесення
позивачем: 30% передоплати від загальної
вартості партії товару, визначеної у
специфікації, протягом 2 днів з моменту
підписання специфікації; 55% вартості
партії товару - по факту завантаження
товару в автотранспорт, з урахуванням
здійсненої передоплати; остаточний
розрахунок здійснюється протягом 1
(одного) банківського дня після
вивантаження товару та складання акту
перерахунку ціни, якщо специфікацією
не передбачений інший порядок оплати;

- у разі поставки відповідачем товару
нижчої якості, ніж вимагається
стандартом, технічними умовами,
позивач має право: прийняти товар з
відповідним зниженням його вартості за
погодженням з відповідачем-1; якщо
якість не відповідає ДСТУ відмовитися
від прийняття товару та вимагати
повернення суми, сплаченої у якості
передоплати за товар, згідно п. 4.3 цього
договору та компенсацією понесених
транспортних витрат;

- у разі відмови відповідача поставити
товар, він зобов'язаний сплатити
позивачу штраф у розмірі 20% вартості
товару не поставленого за узгодженою
специфікацією;

- договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
31.12.2013, а в частині виконання сторонами
взятих на себе грошових зобов'язань за
договором - до моменту їх повного
виконання.

02.09.2013 сторони підписали специфікацію
№ 1 до договору, в якій узгодили
поставку відповідачем позивачу товару
- насіння льону олійного (ДСТУ 4967:2008) - в
кількості 300 тон, за ціною 1 мт - 4400,00 грн.,
загальною вартістю 1320000,00 грн. При
цьому, сторони передбачили, що
кількість товару, що постачається в
межах даної специфікації до договору,
може відрізнятись від узгодженої (300
тон) на +/- 10%, тобто належним виконанням
відповідачем умов договору в межах
даної специфікації є поставка позивачу
товару від 270 до 330 тон.

Відповідно до п.п. 1, 2 даної
специфікації № 1 до договору:

- умови постачання FCA за адресою:
Одеська обл., Ренійський район, с.
Лиманське, вул. Шкільна, 6Б;

- оплата здійснюється згідно
виставлених рахунків шляхом внесення
позивачем: 30% передоплати від загальної
вартості партії товару, визначеної у
специфікації, протягом 5 днів з моменту
підписання специфікації; 55% вартості
партії товару - по факту завантаження
товару в автотранспорт, з урахуванням
здійсненої передоплати; остаточна
оплата, яка здійснюється на умовах
відстрочки платежу протягом 1
банківського дня з моменту
вивантаження товару з урахуванням
витрат позивача, понесених у зв'язку з
доведенням якості товару до базисних
показників із розрахунку вартості
послуг за сушку 21 грн. за 1 тону та за
очищення 8 грн. за 1 тону. Сторони
підписують акт-перерахунок ціни товару
враховуючи якісні показники, який є
підставою для проведення остаточного
розрахунку.

Згідно з п. 3. даної специфікації № 1 до
договору термін поставки товару: з
10.09.2013 по 15.09.2013.

Відповідно до п. 4. даної специфікації №
1 до договору якість товару повинна
відповідати вимогам ДСТУ 4967:2008 та
відповідати наступним якісним
показникам: вологість - 7,0%, сміттєва
домішка - 2,0%, оліїста домішка - 4,0%,
олійність не менше 44% в перерахунку на
суху речовину, ураженість шкідниками
не дозволено. Максимальні обмежувальні
норми для прийому товару: вологість не
менше 6,0% і не більше 15,0%; сміттєва
домішка не більше 5,0%, в тому числі вміст
домішок, що важко відокремлюються;
олійність не менше 40% в перерахунку на
фактичну вологість та сміттєву
домішку.

На виконання умов договору, 09.09.2013
позивач, згідно з виписаним
відповідачем рахунком від 04.09.2013 № 20,
сплатив останньому 30% передоплати від
загальної (узгодженої) вартості партії
товару на суму 396000,00 грн., що
підтверджується банківською випискою
та поясненнями сторін.

Проте, відповідач свої зобов'язання за
договором в частині поставки вказаного
товару виконав частково, передавши
позивачу 04.11.2013 за накладною № 22 товар у
кількості 38,520 тон, остаточну вартість
якого сторони спільно визначили в акті
перерахунку ціни - 110429,14 грн.

Жодних інших поставок товару
відповідач позивачу не здійснив, у
зв'язку з чим 13.03.2014 позивач звернувся
до відповідача з вимогою від 13.03.2014 № 104
про повернення суми попередньої оплати
в розмірі 285570,86 грн.

Станом на час вирішення даного спору
відповідач вказану суму позивачу не
повернув.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень,
господарський суд вважає, що позов
позивача підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу
України якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Господарським судом встановлено, що
відповідач не поставив позивачу
попередньо оплачений останнім товар
вартістю 285570,86 грн., а отже вимога
позивача до відповідача про повернення
суми попередньої оплати у вказаній
сумі є правомірною та такою, що
підлягає задоволенню судом.

Згідно з ч. 7 ст. 180 Господарського
кодексу України строком дії
господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору. На зобов'язання,
що виникли у сторін до укладення ними
господарського договору, не
поширюються умови укладеного договору,
якщо договором не передбачено інше.
Закінчення строку дії господарського
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення, що
мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Як встановлено судом у п. 6.5.
договору сторони передбачили, що у разі
відмови відповідача поставити товар,
він зобов'язаний сплатити позивачу
штраф у розмірі 20% вартості товару не
поставленого за узгодженою
специфікацією.

Як встановлено судом сторони у
специфікації № 1 до договору узгодили
терміни постачання товару: 10.09.-15.09.2013,
при цьому строк дії самого договору,
впродовж якого існувало зобов'язання
відповідача поставити позивачу товар,
встановлений сторонами до 31.12.2013.

Як встановлено судом сторони у
специфікації № 1 до договору узгодили,
що кількість товару, що постачається в
межах даної специфікації до договору,
може відрізнятись від узгодженої (300
тон) на +/- 10%, тобто належним виконанням
відповідачем умов договору в межах
даної специфікації є поставка позивачу
товару від 270 до 330 тон.

За цих обставин, господарський суд,
враховуючи строк дії договору, вважає,
що відповідач дійсно відмовився від
поставки позивачу товару вартістю
1077570,86 грн. (270 тон х 4400 грн. - 110429,14 грн.), а
тому позов позивача в частині
стягнення з відповідача штрафу в сумі
230102,40 грн. підлягає частковому
задоволенню судом в розмірі 215514,17 грн.

Господарський суд не вбачає підстав
для задоволення заяви відповідача про
зменшення розміру штрафу з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 233
Господарського кодексу України у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

З цього приводу, пленум Вищого
господарського суду України у п/п 3.17.4
постанови від 26.12.2011 № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
роз'яснив, що вирішуючи, в тому числі й з
власної ініціативи, питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Згідно з ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не подав суду:

- жодного доказу, що заявлений
позивачем до стягнення на підставі п.
6.5. договору штраф надмірно великий
порівняно із збитками позивача;

- жодного доказу, підтверджуючого
важкий майновий стан відповідача;

- жодного доказу наявності у
відповідача немайнового інтересу, який
заслуговує на увагу суду;

- жодного доказу, підтверджуючого
відсутність заподіяння збитків іншим
учасникам господарських відносин;

- жодного доказу, підтверджуючого
винятковість даного випадку.

В той же час, позивач подав суду
письмові пояснення з доказами, в яких
він визначив розмір власних збитків у
спірних правовідносинах у сумі 228877,04
грн.

За цих обставин, господарський
суд, враховуючи, що зменшення розміру
штрафу є правом господарського суду, а
відповідач за власною волею узяв на
себе таке зобов'язання зі сплати
штрафу, відсутність в матеріалах
справи доказів надмірності штрафу
порівняно зі збитками позивача,
ступінь виконання зобов'язання
відповідачем, вважає, що підстав для
застосування судом ст. 233 ГК України, ст.
83 ГПК України немає.

Господарський суд не приймає до уваги
доводи відповідача, що позивач не
вчасно сплатив відповідачу суму
передоплати в розмірі 30% від загальної
вартості партії товару, а тому має
сплатити відповідачу пеню за 2 дні
прострочення в сумі 260,00 грн., оскільки
дана вимога відповідача про сплату
пені може бути предметом окремого
позову відповідача до позивача.

Господарський суд також не приймає до
уваги доводи відповідача, що він не
відмовлявся від поставки товару згідно
договору, оскільки дані заперечення
відповідача повністю спростовані
матеріалами справи.

Господарський суд не приймає до уваги
доводи відповідача, що позивач не надав
доказів, що підтверджують доведення
поставленого відповідачем товару до
якісних показників згідно ДСТУ за
договором - роботи з сушки та очистки
льону, оскільки господарський суд
вважає, що дані докази не є необхідними
для вирішення даного спору, а остаточна
вартість поставленого за накладною від
04.11.2013 № 22 товару визначена спільно
сторонами у акті перерахунку ціни, що
повністю відповідає умовам укладеного
між сторонами договору.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати підлягають покладенню на
сторін, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44,
49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Насінницький радгосп
"Перше травня" (вул. Шкільна, 6-Б, с.
Лиманське, Ренійський район, Одеська
обл., 68811, код 05406296) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕЛЛТОП" ( вул. Шота
Руставелі, 39/41, м. Київ, 01019; поштова
адреса: вул. Велика Житомирська, 20, м.
Київ, 01001, код 36087018) основний борг в сумі
285570 (двісті вісімдесят п'ять тисяч
п'ятсот сімдесят) грн. 86 коп., штраф в
сумі 215514 (двісті п'ятнадцять тисяч
п'ятсот чотирнадцять) грн. 17 коп. та
судовий збір в сумі 5010 (п'ять тисяч
десять) грн. 85 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 10.06.2014.

Суддя

Д.О.Бездоля