ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 р.
Справа №917/141/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спектр - Агро", вул.
Будьонного 33, м.Обухів, Київська
область, 08700

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення 93 108,53 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Вовк Ю.П. довіреність б/н
від 08.10.2013р.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення, додано
до справи та повідомлено про строк
виготовлення повного тексту рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 93 108,53 грн., з яких
основний борг за Договором поставки
№7-П на умовах товарного кредиту від
15.01.2013р. та штрафні санкції.

з яких 69841,90 грн. основний борг за
Договором поставки №7-П на умовах
товарного кредиту від 15.01.2013р., 523,80 грн. -
відсотки за користування товарним
кредитом, 2769,07 грн. - пеня, 14 073,14 грн. -
штраф та 5900,62 грн. - 28 % річних.

Представник позивача на задоволенні
позову наполягає, посилаючись на
неналежне виконання відповідачем умов
Договору поставки №7-П на умовах
товарного кредиту від 15.01.2013р., та
просить суд стягнути з відповідача
69841,90 грн. основного боргу за Договором,
523,80 грн. - відсотки за користування
товарним кредитом, 2769,07 грн. - пені, 14 073,14
грн. - штрафу та 5900,62 грн. - 28 % річних,
відповідно до розрахунку наданого до
матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, ухвала від 08.04.2014 року
повернулася до суду з відміткою
поштового відділення "за закінченням
терміну зберігання".

У відповідності до наданого
представником позивача витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.
46-48), станом на 07.03.2014 року, ОСОБА_1,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1,
що співпадає з адресою, вказаною у
позовній заяві.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК
України, в разі якщо ухвалу було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеному в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, відповідач належно
повідомлений про час та місце розгляду
даної справи.

Про це також свідчать телеграми
відповідача про відкладення розгляду
справи від 11.03.2014р. та від 28.04.2014р. (а.с.42,
97).

Ухвалами господарського суду, суд
неодноразово відкладав розгляд даної
справи в зв"язку з неявкою відповідача.

28.04.2014р. від відповідача надійшла
телеграма про відкладення розгляду
даної справи в зв'язку з перебуванням
на лікарняному (а.с. 97).

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою від 08.04.2014 р. суд за клопотанням
позивача (а.с. 88) продовжував строк
вирішення спору на 15 днів.

В зв'язку з закінченням строку
вирішення спору, відкладення розгляду
справи не є можливим.

З огляду на викладене, а також на те, що
про час і місце слухання справи
відповідач був повідомлений належним
чином та за своєчасно, надання
повноважень на представництво
інтересів сторони в процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб,
явка представників сторін судом
визнавалася обов'язковою; клопотання
відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Між ТОВ "Спектр-Агро" (постачальник;
позивач по справі) та ФО-П
ОСОБА_1 (покупець; відповідач по справі)
15.01.2013р. був укладений договір поставки
№7-П на умовах товарного кредиту (далі -
Договір) (а.с.8-9).

За умовами якого, в строки, визначені
договором, Постачальник зобов'язується
передати у власність Покупця продукцію
виробничо - технічного призначення
(Товар), а Покупець зобов'язується
прийняти Товар і оплатити його
вартість, сплативши за нього визначену
договором грошову суму, а також
сплатити відсотки за користування
товарним кредитом в сумі, визначеній
відповідно до умов договору (п.п.1.1
Договору).

Найменування Товару, його кількість,
ціна за одиницю, термін поставки
Покупцю та базис поставки, порядок та
термін оплати Товару, та нарахованих
відсотків, інші умови, визначені в
додатку № 1 до договору (а.с.10 - 19), який є
невід'ємною частиною цього договору.
Фактична номенклатура, асортимент та
кількість по задоволеним
постачальником замовленням
визначаються згідно видаткових
накладних. Перераховані аванси
зараховуються в оплату товару, який
було реалізовано в першу чергу (п.п. 1.2
Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна
Договору становить загальну вартість
Товару, що передається за цим Договором
та сума належних до сплати відсотків за
користування товарним кредитом. Ціна
Товару встановлюється у гривнях і
відображається в додатках до Договору.

За користування товарним кредитом,
Покупець сплачує на користь
Постачальника відсотки, розмір яких
передбачений додатком № 1 до Договору.
Сума відсотків підлягає оподаткуванню
податком на додану вартість. Податок на
додану вартість додається до
нарахованої суми відсотків та підлягає
обов'язковій оплаті Покупцем (п.п. 2.7
Договору).

Строк користування товарним кредитом
починається з дня, передбаченого
додатком до Договору, але не раніше дня,
наступного за днем отримання Товару
Покупцем, та закінчується в день
повного розрахунку Покупцем за
поставлений Товар (п.п. 2.8 Договору).

Згідно до п.п. 2.10 Договору, у випадку
недостатності коштів, отриманих від
Покупця на виконання в повному обсязі
його зобов'язань по цьому договору,
Постачальник має право провести
зарахування коштів в наступному
порядку:

- в першу чергу - в рахунок оплати
нарахованих відсотків за користування
товарним кредитом;

- в другу чергу - в рахунок плати за
користування товарним кредитом,
передбаченій п. 2.4 Договору;

- в третю чергу - в рахунок сплати
відсотків за неправомірне
користування коштами та індексу
інфляції в порядку, передбаченому п. 7.2
(в) Договору;

- в четверту чергу - в рахунок сплати
пені за кожен день прострочення,
передбаченої п. 7.2. (а) договору;

- в п'яту чергу - в рахунок сплати штрафу
передбаченого п. 7.2. (б) Договору;

- в шосту чергу - в рахунок оплати
вартості (ціни) Товару.

Пунктом 2.11 Договору сторони
передбачили, що відсотки за
користування товарним кредитом
нараховуються Постачальником
щомісячно. До 5 числа місяця наступного
за розрахунковим, сторони підписують
акт надання (приймання - передачі)
послуг товарного кредитування. Акт про
надання послуг товарного кредитування
надсилається Постачальником на адресу
Покупця, що вказана в тексті цього
договору. Покупець зобов'язується
підписати акт та повернути його
протягом 1 дня з дати отримання. У разі
якщо підписаний акт не повертається
Постачальнику, акт вважається
схваленим та підписаним Покупцем.
Сплата нарахованих відсотків
відбувається одночасно з оплатою
вартості (ціни) Товару, відповідно до
затвердженого Графіку оплати Товару
покупцем в додатку № 1 до даного
Договору.

Відповідно до п.п. 3.1.1 Договору,
Постачальник зобов'язаний передати
Товар Покупцеві в місці, вказаному в
додатку.

Згідно п.п. 3.2.1 Договору, Покупець
зобов'язаний провести оплату за Товар
та сплатити відсотки за користування
товарним кредитом з дотриманням
порядку, передбаченого п. 2 Договору .

Приймання товару по кількості і
якості проводиться Покупцем в момент
його передачі від постачальника (п.п. 4.1
Договору).

На виконання умов Договору та
Додатку до нього позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 109
981,90 грн. Даний факт підтверджується
двостороннє підписаними видатковими
накладними (а.с. 20-26):

- №17938 від 29.04.2013 р. на загальну суму 28
985,70 грн.;

- №17939 від 29.04.2013 р. на загальну суму 5 400,00
грн.;

- №17940 від 29.04.2013р. на загальну суму 7 638,00
грн.;

- №18123 від 30.04.2013р. на загальну суму 59 882,32
грн.;

- №19528 від 15.05.2013р. на загальну суму 4 938,48
грн.;

- №23347 від 12.06.2013р. на загальну суму 3
137,40грн.

Також на оплату відсотків по договору
товарного кредиту сторонами були
підписані акти надання послуг, №19430 від
14.05.2013р., №22660 від 04.06.2013р., №24916 від
08.07.2013р., №26109 від 05.08.2013р., №27900 від
02.09.2013р., №31444 від 04.11.2013р. (а.с.26-31).

Однак, відповідач в порушення умов
договору в передбачені договором
строки, оплату товару здійснив
частково, на загальну суму 40 140,00грн.

Як зазначає позивача, що
заборгованість відповідача згідно
накладних за поставлений товар та за
відсотки за користування товарним
кредитом складає 70 365,70 грн., яка не була
сплачена відповідачем, що і стало
підставою для звернення до суду з даною
позовною заявою.

Так, позивач просить суд стягнути з
відповідача 69 841,90 грн. основного боргу
за поставлений товар та 523,80 грн.
відсотків за користування товарним
кредитом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

За змістом приписів ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до
відносин поставки, не врегульованих
цим кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договори
купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором не
встановлено інший строк оплати товару.
Покупець зобов"язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, якщо у зобов'язання
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 694
Цивільного кодексу України договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі невиконання продавцем обов'язку
щодо передання товару, проданого в
кредит, застосовуються положення
статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення неоплаченого товару. Якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Крім того, судом встановлено, сторони
п.п. 2.7 договору поставки на умовах
товарного кредиту № 7-П від 15.01.2013р.,
керуючись принципом свободи договору
та ст. 694 Цивільного кодексу України,
передбачили обов'язок покупця
сплачувати постачальнику відсотки за
користування товарним кредитом; як
вбачається з актів надання послуг (а.с.
26-31), підписаних обома сторонами
договору, позивачем та відповідачем
погоджено сплату останнім ТОВ
"Спектр-Агро" відсотків за користування
товарним кредитом.

Враховуючи, що основний борг за
поставку товару та відсотки за
користування товарним кредитом,
відповідачем на час прийняття судового
рішення у сумі 70 365,70 грн. не погашено,
доказів в спростування
вищевикладеного, сплати боргу
відповідачем суду не надано, а тому
позовні вимоги в частині стягнення є
обґрунтованими, підтверджені наявними
в матеріалах справи доказами та
підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
договору поставки №7-П від 15.01.2013р. на
умовах товарного кредиту, позивач
просить суд стягнути з останнього 2 769, 07
грн. пені, 14 073,14 грн. штрафу та 5 900,62
грн. 28 % річних.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548
Цивільного кодексу України правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК).

Відповідно до статті 3 Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п. 7.2 Договору сторони
узгодили, що у випадках порушення умов
даного Договору, Постачальник має
право притягнути Покупця до
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань по
оплаті у встановлені Договором терміни
вартості (ціни) товару або/та відсотків
за користування товарним кредитом. За
порушення даних умов Договору
Покупець:

А) сплачує за кожен день прострочення
на користь Постачальника пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період прострочення,
від суми боргу, за кожен день такого
прострочення;

Б) сплачує штраф в розмірі 20% від
несплаченої суми, яка склалася на
наступний день після прострочення
виконання грошового зобов"язання;

В) сплачує на користь Постачальника 28
відсотків річних від простроченої
суми.

Так відповідно до наданого до
матеріалів справи розрахунку позовних
вимог, позивач просить суд стягнути з
відповідача за порушення умов Договору
2 769,07 грн. пені:

- за період з 16.09.2013р. по 30.09.2013р. на суму 10
000,00 грн. (15 прострочених дні) 54,00грн.;

- за період з 01.10.2013р. по 15.10.2013р. на суму 31
113,88 грн. (15 прострочених дні) 168,01 грн.;

- за період з 16.10.2013р. по 30.10.2013р. на суму 49
483,88 грн. (15 прострочених дня) 267,21грн.;

- за період з 31.10.2013р. по 28.01.2014р. на суму 70
365,70 грн. (90 прострочених дня) 2 279,85 грн.

Судом здійснено перерахунок розміру
пені, заявлених до стягнення, з
використанням калькулятора "ЛІГА:
ЗАКОН ЕЛІТ ".

За таких обставин, вимога про стягнення
2769,07 грн. пені підлягає частковому
задоволенню у розмірі 2 739,87 грн.

Крім того, за вищезазначений період
позивачем було нараховано штраф на
загальну суму 14073,14 грн. та 28 % річних в
сумі 5 900,62 грн.

Сторони при укладенні договору
домовились, що за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань по
оплаті у встановлені договором терміни
вартості (ціни) товару та/або відсотків
за користування товарним кредитом
покупець сплачує на користь
постачальника штраф 20% від несплаченої
суми та 28 % річних з простроченої суми
(п.п. 7.2. (Б, В) договору поставки №7-П на
умовах товарного кредиту від 15.01.2013р.).

Як встановлено судом, що зазначені в
п.п. 7.2. (В) Договору 28 відсотків річних
від суми простроченого платежу за
своєю правовою природою є процентами
річних від простроченої суми,
передбаченими ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом здійснено перерахунок розміру
штрафу та 28 відсотків річних, заявлених
до стягнення, з використанням
калькулятора "ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ ".

Враховуючи вищевикладене, вимога про
стягнення з відповідача 14 073,14грн.
штрафу є обгрунтованою та підлягає
задоволенню; вимога про стягнення 28 %
річних в сумі 5 900,62 грн. підлягає
частковому задоволенню у сумі 4458,91грн.

Згідно зі статтею 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог частково.

Судовий збір розподіляється з
урахуванням приписів ст. 49 ГПК України
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спектр - Агро", (вул.
Будьонного 33, м.Обухів, Київська
область, 08700; ; р/р
6402 в Обухівському відділенні ПАТ
"Укрсоцбанк"; МФО 300023) 69 841,90
основний борг, 523,80 грн. відсотки за
користування кредитом, 2739,87грн. - пеня,
14073,14 грн. - штраф, 4458,91 грн. - 28 % річних.

Видати наказ із набранням цим
рішенням законної сили.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спектр - Агро", (вул.
Будьонного 33, м.Обухів, Київська
область, 08700; ; р/р
6402 в Обухівському відділенні ПАТ
"Укрсоцбанк"; МФО 300023) 1832,75 грн. судового
збору.

Видати наказ із набранням цим
рішенням законної сили.

4. Відмовити у задоволенні вимог в
іншій частині позову.

Повне рішення складено 06.05.2014 р.

Суддя
Погрібна С.В.