ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 р.
Справа №917/795/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Альбатрос Сі Фуд"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова Компанія
Форвард-Груп"

про стягнення 24744, 34 грн.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: Калініченко В.В.

від відповідача: не з'явився

Рішення прийняти після перерви
оголошеної в судовому засіданні
27.05.2014р. до 11:00год, до 15:00год. та до 16:30год.
27.05.2014р.

Розглядається позов про стягнення
24744грн. 34коп., в т.ч. 22811грн. 28коп.
основного боргу, 1667грн. 71коп. пені,
265грн. 34коп. річних, 197грн. 72коп.
інфляційних.

Відповідач відзиву на позов не надав, в
засідання суду жодного разу не
з'явився. Надіслані відповідачу за
вказаною в позові адресою, яка
відповідає адресі відповідача,
зазначеній у витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (копія
витягу - а.с.68), копії ухвал суду від
28.04.2014р. та від 13.05.14р. повернулись до
суду не врученими з відміткою пошти
«адресат за вказаною адресою не
значиться» (а.с.44-47, 50-53).

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та
статті 87 Господарського
процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України, в разі якщо ухвалу було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, відповідач належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи.

Позивач у пункті 2 позовної заяви
просить витребувати у відповідача
відомості про всі наявні рахунки та
рухоме й нерухоме майно.

Представник позивача в засіданні суду
27.05.2014р. пояснила, що вимоги, зазначені в
п. 2 позовної заяви, заявлені відповідно
до ст. 38 Господарського процесуального
кодексу України, про що надала
відповідні письмові пояснення
(а.с.70-71).

Стаття 38 ГПК України передбачає право
сторони подати клопотання про
витребування доказів, отже, з
врахуванням пояснень представника
позивача, зазначена в п. 2 позовної
заяви вимога є клопотанням позивача.

Відповідно до статті 38 Господарського
процесуального кодексу України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: який доказ витребовується;
обставини, що перешкоджають його
наданню; підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; обставини, які може
підтвердити цей доказ.

Клопотання не відповідає вимогам ст. 38
ГПК України, зокрема, позивач просить
витребувати відомості (тобто
інформацію), а не докази, крім того, ні у
позовній заяві, ні представником
позивача в судовому засіданні не
вказано, які саме обставини у даній
справі можуть підтвердити ці
відомості. Таким чином клопотання
позивача необґрунтоване і задоволенню
не підлягає.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Позивач у позові просить стягнути з
відповідача 24744грн. 34коп., в т.ч. 22811грн.
28коп. основного боргу, 1667грн. 71коп. пені,
265грн. 34коп. річних, 197грн. 72коп.
інфляційних.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 11.03.2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Альбатрос Сі Фуд»
(позивачем) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
Форвард-Груп» (відповідачем) був
укладений договір поставки №104 (далі -
договір) і на виконання п.1.1. договору
поставки позивач поставив товар
відповідачу на загальну суму 22811,28грн.,
однак, відповідач в порушення п.1.1, 6.2.
договору належним чином не виконав
взяті на себе зобов'язання - оплату за
поставлений товар не здійснив.

Дослідивши надані у справі докази, суд
при вирішенні спору виходить з
наступного:

Згідно наданої позивачем копії
договору поставки №104 від 11.03.2013р. (далі
- договір) (а.с.11-14) позивач зобов'язався
поставити відповідачу товари в
асортименті, обсягу і по цінах,
вказаних в видаткових накладних, які є
невід'ємною частиною договору (пункти
1.1., 1.2., 2.1.,6.1. договору), а відповідач
(покупець) зобов'язався оплатити товар
протягом 14 днів з моменту поставки
товару (пункт 6.2. договору).

Згідно наданих позивачем копій
видаткових накладних, скріплених
печатками обох сторін (а.с.66,67,68) позивач
поставив відповідачу товар на суму
22811грн. 28коп.

Як зазначає позивач, отриманий товар
відповідачем не оплачений, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість в сумі
22811грн. 28коп.

Відповідач доводи позивача і надані
ним докази не спростував, наявність та
суму боргу не заперечує, витребувані
судом докази оплати не надав.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення 22811грн. 28коп. боргу за
поставлений відповідачу товару
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.8.2. договору покупець, у разі
порушення строків оплати вартості
товару, передбачених п. п. 6.2. 6.3.
договору, сплачує постачальнику пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня за кожен день
прострочення від суми заборгованості
без обмеження строків її нарахування
починаючи з наступного банківського
дня коли кошти мали бути зараховані на
поточний рахунок постачальника.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання
повинен сплатити суму грошового боргу
з урахуванням індексів інфляції та 3%
річних, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.3. договору покупець, у
разі порушення строків оплати
отриманого товару, передбачених п.п. 6.2.,
6.3. договору, сплачує постачальнику
інфляційні та 3% річних за кожен день
прострочення від суми заборгованості
без обмеження строків нарахування
відповідно до статті 625 ЦК України.

Як зазначалось вище, згідно п. 6.2.
договору покупець зобов'язаний
отплатити товар на протязі 14
календарних днів з моменту отримання
товару. Згідно наданих копій накладних
товар отриманий 08.08.2013р., 22.08.2013р. та
03.10.2013р. і у встановлений строк не
оплачений в сумі 22811грн. 28коп.

Виходячи з цього вимога позивача по
стягнення пені в сумі 1667грн. 71коп.,
річних в сумі 265грн. 34коп. за період з
23.08.2013р. по 07.04.2014р. та інфляційних в сумі
197грн. 72коп. за весь період прострочки
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту четвертого
частини третьої статті 129 Конституції
України однією з основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода у наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості. Аналогічні положення
закріплено в статті 43 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
з якою судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Надані позивачем докази та доводи
позивача відповідачем не спростовані.

Відповідач відзиву на позов та
будь-яких доказів у спростування
наданих позивачем доказів і наведених
у позовній заяві доводів не надав.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення боргу в сумі 22811грн. 28коп.,
пені в сумі 1667грн. 71коп., річних в сумі
265грн. 34коп. та інфляційних в сумі 197грн.
72коп. обґрунтована, не заперечується
відповідачем та підлягає задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова Компанія
Форвард-Груп" (36008, м.Полтава,
вул.Серьогіна, буд.17, ідентифікаційний
, р/р № 1 в ПАТ
"Марфін-Банк", МФО 328168) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Альбатрос Сі Фуд"(08623,
Київська область, Васильківський
район, смт Калинівка, вул.Залізнична,
49-Б, ідентифікаційний код 36633115, р/р №
7001 в ПуАТ "КБ "Акордбанк" м. Київ,
МФО 380634) 22811грн. 28коп. основного боргу,
1667грн. 71коп. пені, 265грн. 34коп. річних,
197грн. 72коп. інфляційних, 1827грн. 00коп.
витрат по судовому збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 02.06.2014р.