м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 4/776 03.06.14
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Міський комерційний
банк»ДоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Екобуд»
Простягнення 3 709 158, 84 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Троян О.В. - за дов.
Від відповідача не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом до
Відповідача про стягнення з останнього
на свою користь суму заборгованості в
розмірі 3 709 158, 84 грн. за кредитним
договором №93/980-ЮО від 31.05.2007р.
Ухвалою суду від 23.03.2010р. провадження у
справі №4/776 зупинено до розгляду
Господарським судом міста Києва справи
№34/137.
Як вбачається з документообігу
«Діловодство спеціалізованого суду»
19.04.2010 року у справі №34/137 було винесено
рішення, яким позов задоволено. Визнано
недійсним договір №13 від 22.05.2008 року
про внесення змін та доповнень до
кредитного договору №93/980-ЮО від 31.05.2007
року, укладений між Позивачем та
Відповідачем, відповідно до якого
розміру процентної ставки за кредитом
було збільшено до 25 % річних. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Конверсбанк» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Екобуд»
85, 00 грн. витрат по сплаті державного
мита та 236, 00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2010р.
вказане рішення скасовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України,
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.

З огляду на зазначене, суд своєю
Ухвалою від 11.03.2014р. поновив
провадження у справі №4/776 та призначив
розгляд справи на 03.04.2014р.

В судовому засіданні від 03.04.2014р.
представник позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Партнер-Банк» надав суду заяву про
перейменування позивача, яке по суті є
заявою про допущення
правонаступництва у справі, а саме про
заміну позивача його правонаступником
Публічним акціонерним товариством
«Міський комерційний банк» ().

Відповідно до ст. 25 ГПК України, у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Враховуючи вищезазначене, суд своєю
ухвалою від 03.04.2014р. задовольнив заяву
про допущення правонаступництва у
справі, а саме визнав належним
позивачем - Публічне акціонерне
товариство «Міський комерційний банк».

25 квітня 2014 року через відділ
діловодства суду від Позивач по справі
надійшла заява про підтримання
позовних вимог, в якій Позивач зазначив
про те, що повністю підтримує позовні
вимоги по даній справі та на підставі
ст. 22 ГПК України, просить їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, представників не направляв,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, пояснень, витребуваних
ухвалою суду від 11.03.2014 р. про
поновлення провадження у справі та
ухвалою суду від 03.04.2014р. про
відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України станом на 19.03.2014р.
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Екобуд»:03148, м. Київ, вул. Гната Юри,
буд.9, кімн.414

Водночас, ухвали суду від 11.03.2014р. та від
03.04.2014р. направлені на адресу
відповідача. Дані ухвали суду від
11.03.2014р. та від 03.04.2014р. були повернуті
суду поштою з зазначенням: „за
закінченням встановленого строку
зберігання " .

Тому повернення ухвал господарського
суду від 11.03.2014р. та 03.04.2014р. з
зазначенням: „ за закінченням
встановленого строку зберігання " з
урахуванням конкретних обставин даної
справи є належними доказами виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасника судового
процесу про вчинення цим судом певних
процесуальних дій, тому спір
розглядається за наявними у справі
доказами, відповідно до ст. 75 ГПК
України.

За клопотанням Позивача, з метою
забезпечення повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи, спір у
даній справі вирішено у строк у
відповідності п. 3 ст.69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2007 року між Позивачем
та Відповідачем було укладено
кредитний договір №93/980-ЮО, на підставі
якого Позивач відкрив Відповідачу
відновлювальну відкличну кредитну
лінію в розмірі 10 000 000, 00 грн. строком до
02.09.2009р.

Згідно з додатковою угодою № 19 від
26.05.2009р. про внесення змін та доповнень
до Договору Позивач відкрив
Відповідачу невідновлювальну кредитну
лінію.

Відповідно до додаткової угоди № 19
від 26.05.2009р. про внесення змін та
доповнень до Договору від 31.05.2007р. ліміт
кредитної лінії становить 3 341
600, 00 грн., дата повернення якого
становить відповідно до графіку згідно
з додатковою угодою №18, п. 1 строком по
02.09.2009р.

На підставі п. 3.10. Договору Відповідач
зобов'язаний сплачувати Позивачу
проценти в порядку, визначеному до п. 3.10
Договору.

У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України
та згідно з Додатковою угодою № 18 від
25.05.2009р. процентна ставка за
користування кредитними коштами була
змінена та становить 25%.

З метою забезпечення зобов'язань за
Договором, між Позивачем та
Відповідачем 09.08.2007 р. був укладений
іпотечний договір майнових прав, та у
відповідності до вимог чинного
законодавства нотаріально посвідчений
нотаріусом.

Судом встановлено, що Відповідачем
неодноразово порушувалися умови
Договору, що підтверджується доданими
до позовної заяви копіями претензій,
виписками по особовим рахункам
Позивача, а також доданими
розрахунками заборгованості.

В порушення умов Договору, Відповідач
02.09.2009р. не сплатив суму процентів за
користування кредитом.

За розрахунком Позивача, станом на
23.09.2009р. заборгованість Відповідача
перед Позивачем за Договором становить
3 709 158, 84 грн., а саме:

3 341 581, 59 грн. - прострочена
заборгованість за кредитом;

321 802, 15 грн. - прострочені відсотки;

45 775, 10 грн. - нараховані відсотки.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, Господарський суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав:

Статтею 509 ЦК України визначене поняття
зобов'язання та підстави його
виникнення. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не виконав свої
зобов'язання за кредитним договором в
частині сплати кредиту, процентів,
штрафних санкцій в строк, що вказаний в
договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Пунктом 4.4 Договору визначено право
Позивача вимагати повернення
заборгованості за кредитом, сплати
нарахованих відсотків за користування
ним, а також пені та інших належних
платежів у випадку невиконання або
неналежного виконання Відповідачем
умов Договору.

Факт наявності основної
заборгованості у Відповідача за
договором кредиту у сумі 3 341 581, 59 грн.
Позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і
Відповідачем не спростований, і тому ця
сума має бути стягнута з відповідача.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Так, відповідно до п. 3.10. Договору
встановлено, що Відповідач
зобов'язаний щомісячно сплачувати
нараховані проценти в такому порядку: з
26 числа по останній робочий день місяця
(включно) - за 25 днів місяця 01 по 05 число
(включно) - за період з 26 числа по
останній день місяця (включно) шляхом
здійснення безготівкового
перерахування на рахунки нарахованих
доходів. Нарахування процентів за
користування кредитом здійснюється в
валюті кредиту щомісячно 26 числа та в
останній робочий день місяця.
Нарахування процентів 26 числа
здійснюється за період з 01 по 25 число
включно, а нарахування процентів в
останній робочий день місяця
здійснюється за період з 26 числа по
останній день місяця (включно).

Матеріалами справи доведено і
відповідачем не спростовано, що
заборгованість відповідача по сплаті
нарахованих процентів за користування
кредитом складає 45 775, 10 грн., а сума
прострочених відсотків - 321 802, 15 грн. і
тому ці суми мають бути також стягнуті
з відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону,
відповідачем належним чином протягом
розгляду справи не було надано
належних доказів по справі на
спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи позивач довів, що його вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті державного мита та
витрати за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу згідно
ст. 49 ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Єкобуд» (03148, м.
Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімната 414;
Код: 31482028) на користь Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» (03141, м. Київ,
вул. Солом'янська, буд. 33; Код: 34353904) 3
341 581, 59 (три мільйони триста сорок одну
тисячу п'ятсот вісімдесят одну) грн. 59
коп. простроченої заборгованості за
кредитом, 321 802, 15 (триста двадцять одну
тисячу вісімсот дві) грн. 15 коп.
прострочених відсотків, 45 775, 10 (сорок
п'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн. 10
коп. нарахованих відсотків, 25 500, 00
(двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.
державного мита та 236, 00 (двісті
тридцять шість) грн. 00 коп. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.06.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко