м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
№ 910/4041/14 02.06.14
Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання Роздобудько В.В.,
розглянув у відкритому судовому
справу № 910/4041/14
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Енекс Груп", м. Київ,
до приватного акціонерного товариства
"Телесистеми України", м. Київ,
про стягнення 43 430,65 грн.,
за участю представників сторін:
позивача - Давиденко М.М. (довіреність
від 11.02.2014 №11/02/14);
Рибіна Д.Ю. (договір про
надання адвокатських послуг від 08.01.2014
відповідача - не з'явився.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енекс Груп" (далі -
ТОВ "Енекс Груп") звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з приватного
акціонерного товариства "Телесистеми
України" (далі - ПрАТ "Телесистеми
України") 39 846,64 грн. основного боргу,
що виник у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов договору
від 01.08.2011 № 01/08/2011 (S MIK KLZ 0352) (далі -
Договір) та 3% річних у сумі 2 233,60 грн., а
всього 42 080,24 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 (суддя Дупляк О.М.)
порушено провадження у справі.
Розпорядженням в.о. голови
господарського суду міста Києва від
14.04.2014 у зв'язку з перебуванням судді
Дупляк О.М. у відпустці справу передано
на розгляд судді Марченко О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 (суддя Марченко О.В.)
прийнято справу № 910/4041/14 до свого
08.05.2014 від ТОВ "Енекс Груп" надійшла
заява про збільшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої позивач
просить стягнути з ПрАТ "Телесистеми
України": 39 846,64 грн. основного
боргу, що виник в зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем умов Договору;
2 548 грн. 3% річних; 1 036,01 грн. втрат від
інфляції, всього 43 430,65 грн., а також 3 040
грн. витрат на послуги адвоката.
28.05.2014 ПрАТ "Телесистеми України" подало
відзив на позовну заяву, в якому
відповідач зазначає, що не заперечує
щодо наявності зобов'язання у сумі 39
846,64 грн. за виконані роботи за
Договором, проте вважає, що строк
виконання вказаного зобов'язання не
настав у зв'язку з тим, що ТОВ "Енекс
Груп" не надало ПрАТ "Телесистеми
України" рахунок, надання якого
передбачено пунктом 6.1 Договору, а тому
відповідачем не порушено прав
позивача, - відтак, відсутній предмет
спору у даній справі.
Разом з тим, відповідач просив у разі
задоволення позовних вимог
розстрочити виконання рішення суду на 1
(один) рік для сплати заборгованості
щомісячними платежами.
У судовому засіданні 02.06.2014
представники позивача надали
пояснення по суті спору, позовні вимоги
підтримали в повному обсязі з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог. Представник
відповідача у судове засідання не
З метою запобігання безпідставному
затягуванню розгляду справи, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в судовому засіданні
02.06.2014 без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами (стаття 75 Господарського
процесуального кодексу України, далі -
Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини справи
в їх сукупності, заслухавши пояснення
представників позивача, господарський
суд міста Києва
01.08.2011 ПрАТ "Телесистеми України"
(замовник) та ТОВ "Енекс Груп"
(підрядник) укладено Договір, за
- замовник доручає, а підрядник бере на
себе зобов'язання виконати своїми
силами відповідно до умов Договору
комплекс робіт з демонтажу
металоконструкцій базової станції на
об'єкті, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити вказані роботи на
умовах Договору (пункт 1.1 Договору);
- вартість робіт за Договором
відповідно до договірної ціни складає
73 865,64 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 12 310,94
грн. (пункт 2.1 Договору);
- підрядник зобов'язується протягом 3
(трьох) робочих днів після підписання
замовником акта приймання-передачі
виконаних робіт надати ПрАТ
"Телесистеми України" оформлені
рахунки з податкової накладної (пункт
- замовник зобов'язується прийняти
виконані роботи у підрядника та
підписати акт приймання-передачі
виконаних робіт протягом 5 (п'яти)
робочих днів з моменту отримання
письмового повідомлення про
закінчення виконання робіт. У випадку
відмови у прийнятті виконаних робіт
замовник протягом 2 (двох) робочих днів
повинен надати підряднику письмове
обґрунтування відмови у прийманні
виконаних робіт (пункт 4.3 Договору);
- замовник зобов'язується здійснити
оплату виконаних підрядником робіт в
порядку передбаченому розділом 6
Договору (пункт 4.4 Договору);
- строк виконання робіт за Договором - 30
(тридцять) календарних днів з моменту
підписання Договору (пункт 5.1 Договору);
- Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
повного виконання ними своїх
обов'язків за Договором (пункт 5.4
- оплата виконаних робіт за Договором у
сумі 73 865,64 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 12
310,94 грн. здійснюється замовником
протягом 20 (двадцяти) календарних днів
після підписання акта
приймання-передачі виконаних робіт та
надання замовнику оформлених рахунків
з податкової накладної (пункт 6.1
Сторонами було укладено додаток № 1 до
Договору «протокол узгодження
договірної ціни», відповідно до якого
загальна вартість робіт становить 73
865,64 грн., в тому числі ПДВ 20% - 12 310,94 грн.
10.01.2012 сторонами підписано та скріплено
печатками товариств додаткову угоду №
1 (далі - Додаткова угода), відповідно до
якої сторонами змінено пункт 2.1
Договору та викладено його в такій
редакції: «вартість робіт за Договором
становить 39 846,64 грн., в тому числі ПДВ 20%
- 6 641,11 грн.» (пункт 1 Додаткової угоди).
Частиною першою статті 837 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
передбачено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.
Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
За приписами статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
Сторонами було складено акт
приймання-передачі виконаних робіт від
01.03.2012 на суму 39 846,64 грн.; зазначений
документ підписано уповноваженими
представниками сторін і скріплені
печатками юридичних осіб, що свідчить
про те, що роботи, передбачені
Договором, були повністю та належним
чином виконані ТОВ "Енекс Груп" та без
будь-яких застережень прийняті ПрАТ
"Телесистеми України".
На виконання пункту 6.1 Договору
позивачем 17.04.2014 на адресу відповідача
було надіслано податкову накладну від
01.03.2012 № 2 та рахунок-фактуру від 16.04.2014
№ СФ-0000002 на суму 39 846,64 грн., що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист від 17.04.2014 та фіскальним
чеком від 17.04.2014 № 5348.
У зв'язку з викладеним судом не
беруться до уваги доводи відповідача,
викладені у відзиві, стосовно
ненадіслання позивачем зазначених
Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Оскільки ПрАТ "Телесистеми України"
сума заборгованості за Договором
сплачена не була, то позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 39 846,64 грн. боргу є
обґрунтованими і тому підлягають
Крім основної заборгованості позивач
просить суд стягнути з відповідача 3 %
річних у сумі 2 233,60 грн. за період з
21.03.2012 по 31.01.2014.
Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
За приписами пункту 6.1 Договору оплата
виконаних робіт за Договором у сумі 73
865,64 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 12 310,94 грн.
проводиться замовником протягом 20
(двадцяти) календарних днів після
підписання акта приймання-передачі
виконаних робіт та надання замовнику
оформлених рахунків з податкової
Акт приймання-передачі виконаних робіт
підписано сторонами 01.03.2012.
Отже, періодом нарахування 3% річних є
саме з 22.03.2012 (двадцять перший
календарний день після підписання акта
приймання-передачі виконаних робіт) по
31.01.2014; разом з тим, позивачем
нараховуються штрафні санкції з 21.03.2012.
Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок суми 3 % річних,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про те, що розрахунок
неправильний, а тому стягненню з
відповідача підлягає 2 230,32 грн. 3% річних
за період з 22.03.2012 по 31.01.2014; у стягненні
решти суми 3% річних (3,28 грн.) слід
Разом з тим, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача витрати на
правову допомогу в сумі 3 040 грн.
Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.
У пунктах 6.3 - 6.5 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК України.
Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.
Розподіл сум інших, крім судового
збору, судових витрат здійснюється за
загальними правилами частини п'ятої
статті 49 ГПК України, тобто при
задоволенні позову вони покладаються
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, а при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. За тими ж правилами
здійснюється й розподіл сум цих витрат
у розгляді господарським судом
апеляційних і касаційних скарг.
Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.
У частині третій статті 48 ГПК України
передбачено, що витрати, які підлягають
сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України "Про адвокатуру".
Відповідно до частини другої статті 30
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" порядок
обчислення гонорару (фіксований
розмір, погодинна оплата), підстави для
зміни розміру гонорару, порядок його
сплати, умови повернення тощо
визначаються в договорі про надання
Згідно з договором про надання
правової допомоги від 08.01.2014, укладеним
ТОВ "Енекс Груп" (Клієнт) та адвокатом
Рибіним Денисом Юрійович (Адвокат),
зокрема, Адвокат бере на себе
зобов'язання щодо надання захисту
клієнту у дорученій йому справі щодо
стягнення заборгованості за Договором
та додатками до Договору, а Клієнт
зобов'язаний прийняти надання вказаних
послуг і сплатити їх вартість (гонорар
Адвоката) (пункт 1 договору). Клієнт
зобов'язується сплатити Адвокату
вартість наданих ним послуг (гонорар
Адвоката) щодо захисту Клієнта у
дорученій Адвокатові справі (пункт 5
До матеріалів справи долучено копію
свідоцтва Рибіна Д.Ю. про право на
зайняття останнім адвокатською
діяльністю № 3195/10.
Відповідно до акта від 05.02.2014 № 1
приймання-передачі наданих послуг
загальна вартість наданих та прийнятих
послуг складає 3 040 грн.
Як вбачається з квитанції до
прибуткового касового ордера від 05.02.2014
№ 1, адвокатом прийнято від ТОВ "Енекс
Груп" на підставі акта від 05.02.2014 № 1
приймання-передачі наданих послуг 3 040
Враховуючи викладене, суд вважає, що на
відповідача слід покласти витрати ТОВ
"Енекс Груп" на правову допомогу в сумі 3
Що до клопотання відповідача про
розстрочку виконання рішення суду, то
слід зазначити таке.
Згідно з пунктом 6 статті 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
У пункті 7.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що стаття
121 ГПК України не обмежує відповідне
право господарського суду певним
строком, воно може бути реалізоване у
будь-який час після набрання рішенням
законної сили і до його фактичного
повного виконання, в межах строку
пред'явлення наказу до виконання. Також
не обмежується право заявника на
повторне звернення з відповідною
заявою, якщо вона вже розглядалася
судом.
Пунктом 7.2 вказаної постанови
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.
Судом встановлено, що відповідачем не
подано жодного доказу, які свідчили б
про тяжкий фінансовий стан ПрАТ
"Телесистеми України", наявну загрозу
банкрутства чи відсутність коштів на
банківських рахунках і майна, а тому у
суду відсутні підстави для задоволення
клопотання відповідача про розстрочку
виконання рішення суду.
Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з приватного акціонерного
м. Київ, бульвар Русанівський, 7;
ідентифікаційний код 22599262) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання даного
рішення суду, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Енекс
груп» (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко,
13, кв. 16; ідентифікаційний код 34484300): 39 846
(тридцять дев'ять тисяч вісімсот сорок
шість) грн. 64 коп. основного боргу; 2 230
(дві тисячі двісті тридцять) грн. 32 коп. 3
% річних; 3 040 (три тисячі сорок) грн.
витрат на правову допомогу та 1 826 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 86
коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.06.2014.

Суддя
О.
Марченко