ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.06.14 № 910/11735/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Першого заступника
прокурора Шевченківського району м.
Києва в інтересах держави в особі
Міністерства Фінансів України,
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний банк "КИЇВ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Магістраль - Транс"

про стягнення 3 542 058.15 грн., 101 613,93 євро

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 66-3241вих-14 від 10.06.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
заявникові без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної суми.

У частині 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
викладені вимоги щодо змісту позовної
заяви. Зокрема, остання повинна містити
зазначення ціни позову, якщо позов
підлягає грошовій оцінці (п. 3 ч. 2 ст. 54
ГПК України).

Зі змісту приписів п. 4 ч. 1 ст. 55 ГПК
України вбачається, що у позовах про
стягнення іноземної валюти ціна позову
визначається в іноземній валюті та у
національній валюті України (гривнях)
(у тексті наведеної статті зазначено у
"карбованцях" - застаріла термінологія)
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
Національний банк України" офіційний
курс - курс валюти, офіційно
встановлений Національним банком
України як уповноваженим органом
держави. Згідно зі ст. 36 цього ж Закону
Національний банк встановлює
офіційний курс гривні до іноземних
валют та оприлюднює його.

Також, зазначення про те, що ціна позову
про стягнення іноземної валюти
визначається в іноземній валюті та у
національній валюті України
відповідно до офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на день подання позову (пункт 4
частини першої статті 55 ГПК України)
містить і в абз. 1 п. 3.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Згідно роз'яснень абз. 4 п. 3.4
вищенаведеної постанови Пленуму
Вищого господарського суду України, за
змістом згаданого припису пункту 4
частини першої статті 55 ГПК у разі
подання до господарського суду позову
про стягнення іноземної валюти
обов'язковим є зазначення еквіваленту
в національній валюті України
(гривнях). Виходячи з останнього й
визначається сума судового збору, що
сплачується з позовної заяви у
національній валюті.

Фактично у позовній заяві № 66-3241вих-14
від 10.06.2014 р. ціна позову визначена:

"3542058,15 грн.

101613,93 Євро".

В прохальній частині позовної заяви
заявник просить суд: "стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Магістраль-Транс»
(вул. Волинська, буд. 60, м. Київ, 03151,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "КИЇВ" (01601, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 16-22, ) заборгованість за кредитним
договором № 12/2006 по кредиту 3'451'085,20 грн.,
по сплаті процентів за користування
кредитом 74'883,82 грн., по пені за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом 2'854,21 грн., по
пені за несвоєчасне повернення кредиту
13'234,60 грн., по сплаті процентів за
користування кредитом 95'982,33 Євро, по
пені за несвоєчасну сплату процентів
за користування кредитом 2'042,43 Євро, по
пені за несвоєчасне повернення кредиту
3'589,17 Євро". Отже, загальна сума до
стягнення 3542058,15 грн. та 101613,93 Євро.

При цьому, вищенаведені суми до
стягнення в Євро не містять зазначення
їх еквіваленту в національній валюті
України (гривнях) відповідно до
офіційного курсу, встановленого
Національним банком України на день
подання позову відсутнє. Наведене
свідчить про недотримання заявником
вимог п. 3 ч. 2 ст. 54 ГПК України.

Згідно абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява №
66-3241вих-14 від 10.06.2014 р. не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду слід
звернути увагу також на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) сторін.
Натомість, фактично у позовній заяві не
зазначено ідентифікаційний код
позивача (Міністерства фінансів
України), що є порушенням вимог п. 2 ч. 2
ст. 54 ГПК України.

Також, заявником позову безпосередньо
у позовній заяві не наведено
розрахунку сум, що стягуються, а
викладено такий розрахунок в окремих
документах, а отже, вказані розрахунки
позовних вимог мають бути підписані
особою, яка має право на підписання
позовної заяви. Проте, додані до
позовної заяви документи, в яких
наведені розрахунки сум до стягнення (у
вигляді таблиць) фактично не підписані.
Підписаним є лише документ "Розрахунок
суми заборгованості за Кредитним
договором № 12/2006 від 22.09.2006 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Магістраль - Транс"
Заборгованість станом на 17 березня 2014
року", в якому тільки зазначені суми
заборгованості, до того ж цей документ
підписаний Директором Департаменту
продажів банківських послуг ОСОБА_1 та
Головним бухгалтером ОСОБА_2, тоді як
серед доданих до позовної заяви
документів, судом не виявлено
документів підтверджуючих
повноваження вказаних посадових осіб
позивача (Міністерства фінансів
України) на підписання відповідних
документів (розрахунку стягуваних сум).

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути Першому
заступнику прокурора Шевченківського
району м. Києва без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега