ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Справа № 905/8583/13

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В.
(доповідач)суддівГоголь Т.Г., Швеця
В.О.розглянувши матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський"на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
08.04.14у справі№905/8583/13за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Ньютерм"простягнення 562 694,79 грнза
зустрічним позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Ньютерм"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський"простягнення 1 138 556,28 грн

В судовому засіданні взяли участь
представники:
від позивача за первісним позовом:
Мешкова І.А. - за дов. від 18.08.13;
від відповідача за первісним
позовом: не з'явилися, проте належно
повідомлені про час і місце розгляду
касаційної скарги.

У судовому засіданні 05.06.14 оголошено
перерву до 10.06.14.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" у грудні 2013 року
заявлений позов, з урахуванням змін,
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" штрафних
санкцій в сумі 562 694, 79 грн., з яких: 296 628,98
грн. неустойки, 266 065,81 грн. штрафу.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
вказував на порушення відповідачем
строків виконання робіт, визначених
договором підряду №12 від 23.05.12 та
додатковими угодами від 23.10.12 №10, від
17.09.12 №4, №5, від 19.09.12 №7, що вважав
підставою для нарахування 0,5 %
неустойки та 10% штрафу на підставі
пункту 7.2 договору. При цьому, позивач
посилався на приписи статей 193, 230
Господарського кодексу України, статей
16, 525, 526, 846, 883 Цивільного кодексу
України.
Водночас, до суду першої
інстанції із зустрічним позовом
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм", в якому, з
урахуванням змін, просило стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 1 138 556, 28 грн.
заборгованості через не проведення
останнім розрахунків за роботи
виконані на підставі додаткових угод
від 23.08.12 №3, від 17.09.12 №4, від 17.09.12 №5, від
26.09.12 №6, від 19.09.12 №7, від 23.10.12 №10 до
договору підряду №12. Позивач за
зустрічним позовом посилався на
приписи статей 525, 526, 530, 610, 629, 837
Цивільного кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України.

Рішенням
господарського суду Донецької області
від 05.02.14, ухваленим суддею Гассій О.В.,
первісні позовні вимоги задоволені
частково, а саме стягнуто з Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ньютерм"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 52 000,00 грн. штрафних
санкцій, з огляду на доведеність цих
вимог. В частині вимог про стягнення
510694,79 грн. судом відмовлено через
невірно здійснений позивачем
розрахунок. При цьому, суд першої
інстанції виходив з того, що штрафні
санкції повинні нараховуватися від
вартості невиконаних чи несвоєчасно
виконаних робіт за цим договором без
включення вартості матеріалів.
Зустрічні позовні вимоги судом першої
інстанції задоволені повністю шляхом
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ньютерм" 1
138 556, 28 грн. заборгованості, з
посиланням на наявність боргу у
заявленому до стягненні розмірі.
Місцевий суд керувався приписами
статей 526, 530, 625, 629, 837 Цивільного кодексу
України. Донецький
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів: Діброви Г.І. -
головуючого, Бойченка К.І., Стойки О.В.,
постановою від 08.04.14, перевірене
рішення у справі змінив. Первісні
позовні вимоги задовольнив частково
шляхом стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ньютерм"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" штрафні санкції у
розмірі 102 410,17 грн., з яких 90254,75 грн.
неустойки та 12155,42 грн. штрафу. У
задоволенні вимог первісного позову
про стягнення 460 284,62 грн. штрафних
санкцій апеляційним судом відмовлено.
Суд апеляційної інстанції визнав
правильним здійснений позивачем за
первісним позовом розрахунок штрафних
санкцій, проте керуючись статтями 256, 267
Цивільного кодексу України відмовив у
стягненні 460 284,62 грн. штрафних санкцій
через сплив спеціального річного
строку позовної давності. Разом з цим,
апеляційний суд вказав на хибність
висновку місцевого суду про те, що
згідно з пунктом 7.2 договору штрафні
санкції мають нараховуватись за кожен
день прострочення виконання робіт,без
урахування вартості матеріалів. Щодо
зустрічних позовних вимог, то суд
апеляційної інстанції навів у
постанові інші мотиви для їх
задоволення і в цій частині рішення у
справі залишив без змін. Постанова
обґрунтована приписами статей 509, 525, 526,
530, 549, 611, 629, 837, 854 Цивільного кодексу
України, статей 193, 199, 216-218, 230, 231
Господарського кодексу України.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою та додатковими
поясненнями, в яких просить рішення та
постанову у справі скасувати щодо
часткового задоволення позовних вимог
первісного позову і задоволення вимог
зустрічного позову та прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог
первісного позову в повному обсязі та
відмову у зустрічному позові.
Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник,
посилаючись на приписи статей 253, 258, 260,
264 Цивільного кодексу України, статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, пункту 4.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.13 №10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" не
погоджується із відмовою апеляційного
суду у задоволенні первісного позову
на суму 460 284,62 грн. через застосування
строку позовної давності, оскільки
судом не враховано переривання строку
позовної давності шляхом виконання
відповідачем за первісним позовом
свого обов'язку за договором підряду у
формі підписання актів прийому -
передачі робіт, тобто дата відліку
перебігу строку позовної давності,
починається знов виходячи від дати
підписання останнього акта виконаних
робіт за додатковою угодою, що свідчить
про визнання відповідачем визначених в
додаткових угодах об'ємів підрядних
робіт, саме на дату їх підписання. Разом
з цим, скаржник вважає невірним
висновок апеляційного суду про
наявність у нього боргу за зустрічним
позовом, зокрема за додатковою угодою
від 23.08.12 №3, адже сторонами не
підписано акт виконаних робіт, що
свідчить про відсутність фактичного
виконання підрядних робіт, а акт на
який посилається апеляційний суд від
11.04.13 підтверджує лише сплату
відповідачем передплати у розмірі
606569,91 грн., в той час як позивач за
зустрічним позовом вимагає сплатити за
цим актом ще 632951,03 грн. Окрім цього,
скаржник, вказуючи на приписи статей 598,
599, 600, 601, 604 Цивільного кодексу України
вважає, що апеляційним судом помилково
не враховано угоду про відступлення
права вимоги. Скаржник зауважує також
на залишенні апеляційним судом поза
увагою порушення місцевим судом норм
процесуального права щодо прийняття до
провадження зустрічної позовної заяви
в частині збільшення позовних вимог,
які не відповідають вимогам щодо
змісту зустрічних позовних вимог та
позбавлення його можливості подати
відзив до заяви про збільшення
зустрічних позовних вимог через
прийняття такої заяви у день ухвалення
рішення по суті.
Від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" відзиву на
касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд
України, заслухавши доповідь судді
Добролюбової Т.В. та пояснення
присутнього у судовому засіданні
представника позивача за первісним
позовом, переглянувши матеріали справи
і доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судами приписів чинного законодавства,
відзначає наступне.

Судом апеляційної інстанції
установлено, і це підтверджується
матеріалами справи, що 23.08.12 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" - замовником та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" -
підрядником, укладено договір підряду
№ 12, за умовами якого замовник доручив,
а підрядник прийняв на себе
зобов'язання з виконання будівельно -
монтажних робіт згідно проекту,
затвердженого замовником, за об'єктом
"Комплекс з виробництва тепла на
біомасі (соломі) потужністю 5,0 МВт",
розташованого за адресою: вул. Нижня,
1-А, с. Західне, Нікопольський район,
Дніпропетровська область, а також
зобов'язався надати об'єкт для здачі в
експлуатацію та приймати участь в
підписанні акта готовності об'єкту.
Пунктом 1.3 договору сторони погодили,
що об'єм, зміст, вартість, строки
виконання робіт, гарантійні
зобов'язання визначаються сторонами на
кожному етапі робіт шляхом підписання
додаткових угод до даного договору, на
підставі кошторисної документації,
затвердженої сторонами. Пунктом 1.5
договору сторони визначили, що строк
виконання робіт: початок-серпень 2012
року, закінчення - 03 грудня 2012 року.
Поетапне виконання робіт із
зазначенням строків узгоджується
сторонами в додаткових угодах. Пунктом
2.1 договору сторони передбачили, що
здача - приймання виконаних робіт
здійснюється уповноваженими
представниками сторін і оформлюється
актом виконаних робіт за формою КБ-2в та
довідкою за формою КБ-3 відповідно з
діючими нормами, правилами і
стандартами. Пунктом 3.1 договору
визначено, що вартість робіт за цим
договором визначається згідно
договірних цін на виробництво
будівельно - монтажних та
пусконалагоджувальних робіт, які
будуть надаватись підрядником
замовнику за мірою надходження
проектно-кошторисної документації та
будуть погоджуватись сторонами в
додаткових угодах на кожен етап роботи.
За пунктом 4.2.3 договору, замовник
повинен сплатити виконані підрядником
роботи згідно з умовами договору.
Відповідно до пункту 7.2 договору, за
порушення строків виконання робіт
згідно з пунктами 1.3, 1.5 договору
підрядник сплачує замовнику неустойку
в розмірі 0,5% від вартості невиконаних
або несвоєчасно виконаних робіт за цим
договором, за кожен день прострочки
виконання робіт, а також додатковий
штраф у розмірі 10% від вартості
невиконаних робіт, якщо строк
прострочки з вини підрядника перевищує
10 днів. Згідно з пунктом 1.4 договору
договір діє з моменту підписання його
обома сторонами і до 31.12.12, однак в будь
-якому випадку до повного виконання
сторонами зобов'язань. Як убачається з
матеріалів справи, предметом судового
розгляду за первісним позовом є вимога
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" штрафних
санкцій в сумі 562 694, 79 грн., з яких: 296 628,98
грн. неустойки, 266 065,81 грн. штрафу за
договорами підряду №12 від 23.05.12 та
додатковими угодами від 23.10.12 №10, від
17.09.12 №4, №5, від 19.09.12 №7. Як убачається з
матеріалів справи, суд апеляційної
інстанції, переглядаючи рішення у
справі визнав правильним здійснений
позивачем за первісним позовом
розрахунок штрафних санкцій в сумі 562
694, 79 грн., проте вказав на наявність
підстав для стягнення лише 102 410,17 грн.
штрафних санкцій, відмовивши у
стягненні 460 284,62 грн. через сплив
спеціального річного строку позовної
давності. Проте, висновок апеляційного
суду в частині відмови у задоволенні
вимог первісного позову визнається
помилковим. Право на задоволення
позову або право на позов у
матеріальному розумінні - це право
позивача вимагати від суду задоволення
позову. Зі спливом позовної давності
особа втрачає право на задоволення
позову саме в матеріальному розумінні.
За приписами частини 1 статті 261
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується лише за
наявності порушення права особи.
Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу
України передбачена можливість
застосування позовної давності, у тому
числі й спеціальної, за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення рішення
судом. Відповідно до статті 258 цього ж
Кодексу для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Відповідно до
статей 260, 261 Цивільного кодексу
України позовна давність обчислюється
за загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253 - 255
цього Кодексу. Порядок обчислення
позовної давності не може бути
змінений за домовленістю сторін.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Натомість судом
апеляційної інстанції не враховано
того, що за приписами статті 264
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується. Правила переривання
перебігу позовної давності
застосовуються господарським судом
незалежно від наявності чи відсутності
відповідного клопотання сторін у
справі, якщо в останньої є докази, що
підтверджують факт такого переривання
в межах строку давності. До дій, що
свідчать про визнання боргу або іншого
обов'язку, відносяться акти, підписані
повноважними особами про приймання
робіт за додатковими угодами, з
порушенням термінів їх виконання. Зі
змісту постанови у справі убачається,
що суд апеляційної інстанції
відмовляючи у стягненні 460 284,62 грн.
штрафних санкцій, застосував
спеціальний річний строк позовної
давності. Між тим, суд апеляційної
інстанції, вірно визначивши початок
перебігу строку позовної давності, не
врахував правила про переривання
строку позовної давності, визначені
статтею 264 Цивільного кодексу України,
що призвело до ухвалення апеляційним
судом невірного рішення в цій частині.
Таким чином, доводи касаційної скарги
знайшли своє підтвердження у
матеріалах справи. Відповідно до
статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого суду чи постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Оскільки за
результатами перевірки постанови у
справі, апеляційним судом встановлені
усі фактичні обставини, які входять до
предмета доказування у даній справі та
з'ясовані з достатньою повнотою, але
помилково не застосовано статтю 264
Цивільного кодексу України,
реалізуючи повноваження, визначені
пунктом 2 статті 1119 Господарського
процесуального кодексу України, суд
касаційної інстанції скасовує
постанову апеляційного господарського
суду в частині відмови у задоволенні
вимог первісного позову про стягнення
460 284,62 грн. штрафних санкцій з
прийняттям нового рішення про
стягнення цих коштів. В решті постанова
від 08.04.14 про задоволення первісного
позову в частині стягнення 102 410,17 грн.
залишається без змін.

Щодо вимог зустрічного позову,
то як убачається з матеріалів справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" у грудні 2013
року заявлений зустрічний позов про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 43 000,00 грн. боргу за
виконані роботи на підставі додаткової
угоди №10 від 23.10.12. За приписами статті
60 Господарського процесуального
кодексу України відповідач має право
до початку розгляду господарським
судом справи по суті подати до позивача
зустрічний позов для спільного
розгляду з первісним позовом.
Зустрічний позов повинен бути взаємно
пов'язаний з первісним. Подання
зустрічного позову провадиться за
загальними правилами подання позовів.
З матеріалів справи убачається, що
ухвалою господарського суду Донецької
області від 25.12.13 зустрічний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" на суму
43000,00 грн. прийнятий до провадження для
спільного розгляду з первісним, а
ухвалою від 20.01.14 розгляд справи
відкладено на 05.02.14. Водночас, 03.02.14
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" звернулось
до суду першої інстанції із заявою про
збільшення зустрічних позовних вимог,
в якій просило стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Птахокомплекс "Дніпровський" 1 138 556, 28
грн. заборгованості через не
проведення останнім розрахунків за
роботи виконані на підставі додаткових
угод від 23.08.12 №3, від 17.09.12 №4, від 17.09.12
№5, від 26.09.12 №6, від 19.09.12 №7, від 23.10.12 №10
до договору підряду №12, тобто
позивачем за зустрічним позовом було
збільшено суму позову до 1 138 556,28 грн, а
підставою визначено додаткові угоди
№3, №4, №5, №6, №7, тобто ті які не були
підставою первісного позову. З
матеріалів справи також убачається, що
у судовому засіданні 05.02.14
господарським судом Донецької області
було ухвалено рішення у справі, при
цьому, суд зустрічні позовні вимоги
розглянув з урахуванням заявленого
збільшення зустрічних позовних вимог.
Між тим, прийняття судом першої
інстанції до розгляду зустрічних вимог
з урахуванням їх збільшення визнається
помилковим. Частиною 4 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України передбачені права позивача,
зокрема, збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, які можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням
розміру позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Право відповідача надіслати
господарському суду відзив на позовну
заяву і усі документи, що підтверджують
заперечення проти позову, передбачене
статтею 59 Господарського
процесуального кодексу України. При
цьому, відзив повинен містити
найменування позивача і номер справи;
мотиви повного або часткового
відхилення вимог позивача з посиланням
на законодавство, а також докази, що
обґрунтовують відхилення позовної
вимоги; перелік документів та інших
доказів, що додаються до відзиву. За
приписами статей 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства. Між тим, рішення у
справі в частині задоволення вимог
зустрічного позову, з урахуванням змін,
прийнято 05.02.14 за відсутності відзиву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" на збільшені позовні
вимоги за зустрічним позовом, тобто без
забезпечення рівності усіх учасників
судового процесу перед законом і судом.
Разом з цим, здійснюючи повторний
розгляд справи суд апеляційної
інстанції вказаного порушення
місцевим судом норм процесуального
законодавства не усунув, та відхиляючи
довід Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" про безпідставне
прийняття місцевим судом заяви про
збільшення позовних вимог, обмежився
лише посиланням на те, що переглядає
вимоги, які були предметом розгляду в
суді першої інстанції. Таким чином, суд
першої інстанції безпідставно прийняв
до розгляду зустрічні позовні вимоги в
частині їх збільшення без надання
відповідачеві за зустрічним позовом
змоги надати вмотивовані заперечення
щодо заявлених вимог, відтак законним
визнається розгляд зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" заявленого
у грудні 2013 року про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 43 000,00 грн. боргу, за
виконані роботи на підставі додаткової
угоди від 23.10.12 №10. Судом апеляційної
інстанції установлено, що 23.10.12 між
сторонами укладена додаткова угода №10
до договору підряду від 23.08.12 №12, за
умовами якої замовник доручив, а
підрядник прийняв на себе виконання
додаткових будівельно - монтажних
робіт з монтажу опалення всередині 24
пташників. Згідно з пунктом 2
додаткової угоди, загальна вартість
додаткових будівельно - монтажних
робіт складає 50 424, 29 грн., що включає
виконання будівельно - монтажних робіт
в об'ємі, узгодженому проектною
документацією; затрати на проживання,
проїзд та утримання працівників.
Замовник проводить оплату виконаних
робіт через 5 днів після підписання
сторонами актів виконаних підрядних
робіт форми КБ-2в та довідки про
вартість виконаних робіт КБ-3. Пунктом 5
додаткової угоди передбачено, що
підрядник зобов'язався виконати
будівельно - монтажні роботи в строк до
15.11.12. Судом апеляційної інстанції
також установлено, що на виконання умов
додаткової угоди №10 до договору
підряду відповідач за первісним
позовом виконав додаткові будівельно -
монтажні роботи, а позивач за первісним
позовом в свою чергу прийняв вказані
роботи, що підтверджується відповідним
актом приймання виконаних будівельних
робіт (за формою №КБ-2в) та довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
(за формою КБ-3) на загальну суму 50 424, 29
грн., які оформлені належним чином та
підписані уповноваженими
представниками сторін і скріплені
печатками підприємств без зауважень і
заперечень. Відповідно до вимог статей
525, 526, 629 Цивільного кодексу України та
статті 193 Господарського кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами, а зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Між тим, як установлено
апеляційним судом, і це
підтверджується матеріалами справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" розрахунки за вказаною
додатковою угодою проведені частково,
і сума боргу становить 43 000,00 грн.
Відтак, колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду про
наявність підстав для задоволення
вимог за зустрічним позовом в частині
стягнення 43 000,00 грн. Виходячи з
викладеного, суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення у справі в
частині задоволення вимог зустрічного
позову про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Птахокомплекс "Дніпровський" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" 1 095 556, 28 грн.
боргу із залишенням в силі рішення і
постанови у справі в частині
задоволення вимог про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ньютерм"
за зустрічним позовом 43 000, 00 грн. За
приписами частини 3 статті 1119
Господарського процесуального кодексу
України підставою для скасування
рішення та постанови у справі є таке
порушення судами норм процесуального
права, яке б унеможливило встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення спору.
Прийняття судового рішення з
порушенням процесуальних норм щодо
рівності сторін призвело до прийняття
судами попередніх інстанцій невірного
рішення і по суті збільшених
зустрічних позовних вимог, так судами
було стягнуто 632 951,03 грн. за додатковою
угодою №3 від 23.08.12, без врахування
того, що акт виконаних робіт на цю суму
з боку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" не підписаний, а факт
виконання цих робіт судом не
установлений. Частиною 4 статті 882
Цивільного кодексу України
встановлено, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.
Таким чином, передання і прийняття
робіт на підставі підписаного в
односторонньому порядку акта і
виникнення за таким актом прав та
обов'язків можливе за наявності
реального виконання робіт за договором
у разі неотримання обґрунтованої
відмови про причини неприйняття робіт
у строк, визначений договором. Виходячи
з викладеного касаційна скарга
підлягає задоволенню.

За таких обставин та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 08.04.14 у справі
№905/8583/13 скасувати в частині відмови у
задоволенні вимог первісного позову
про стягнення 460 284,62 грн.

В цій частині прийняти нове рішення.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ньютерм" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 460 284,62 грн.

В решті постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
08.04.14 про задоволення первісного позову
в частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ньютерм"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 102 410,17 грн. залишити без
змін.

Рішення господарського суду Донецької
області від 05.02.14 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 08.04.14 у цій
справі в частині задоволення вимог
зустрічного позову про стягнення 1 095 556,
28 грн. скасувати.

В цій частині прийняти нове
рішення, яким відмовити Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ньютерм" у
задоволенні вимог зустрічного позову
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" 1 095 556, 28 грн.

Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
08.04.14 у справі №905/8583/13 в частині
задоволення вимог зустрічного позову
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Птахокомплекс
"Дніпровський" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ньютерм" 43
000, 00 грн. залишити без змін.

Видачу наказу доручити
господарському суду Донецької області.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Птахокомплекс "Дніпровський"
задовольнити.

Головуючий
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець