номер провадження справи 9/57/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014
Справа № 908/2671/13

За позовом: Приватного підприємства
"Бізон-Тех 2006" (69005, м. Запоріжжя, вул.
Новицького Якова, 11)

до відповідача: Державного
підприємства
"Науково-експериментальна база "Еліта"
Запорізької сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних
культур Національної Академії
аграрних наук України" (юр.адр.: 69031, м.
Запоріжжя, вул. Дослідна станція, буд.
4-А; пошт.адр.: 70417, Запорізька область,
Запорізький район, с. Сонячне, вул.
Інститутська,1)

про стягнення суми 167416,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Тищенко Н.А. (дов. № 21/14 від
08.01.14)

Від відповідача: Василенко Л.О. (дов. №
б/н від 17.02.14)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача суми 167416 грн., з яких: сума
98480 грн. - основний борг за договором
поставки пестицидів № ЗП-П-127 від
01.09.2011р., сума 29544 грн. - штраф, сума 39392
грн. - проценти за користування чужими
грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 09.08.2013р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/2671/13,
судове засідання призначено на 20.08.2013р.
Ухвалою суду від 20.08.2013р. на підставі ст.
77 ГПК України розгляд справи
відкладено на 29.08.2013р., потім - на 12.09.2013р.
Ухвалою суду від 12.09.2013р. в порядку ст. 30
ГПК України викликано у судове
засідання для надання пояснень по
справі Державного реєстратора
Реєстраційної служби Комунарського
районного управління юстиції Шолудько
С.В., розгляд справи відкладено на
25.09.2013р. Ухвалою суду від 25.09.2013р. в
порядку ст. 30 ГПК України повторно
викликано у судове засідання для
надання пояснень по справі Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Комунарського районного управління
юстиції Шолудько С.В., розгляд справи
відкладено на 03.10.2013р.Ухвалою суду від
03.10.2013р. у справі № 908/2671/13 в порядку ст. 41
ГПК України призначено судову
почеркознавчої експертизу та судову
технічну експертизу документів,
проведення яких доручено експертам
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз, матеріали
справи направлено до
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз,
провадження у справі зупинено до
отримання результатів судової
почеркознавчої експертизи та судової
технічної експертизи документів.
Ухвалою суду від 07.11.2013р. поновлено
провадження у справі № 908/2671/13 для
розгляду клопотання судового експерта
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз. Цією ж
ухвалою зупинено провадження у справі
№ 908/2671/13 до отримання результатів
судової почеркознавчої експертизи та
судової технічної експертизи
документів. Матеріали справи № 908/2671/13
направлено Дніпропетровському
науково-дослідному інституту судових
експертиз для виконання. 05.02.2014р. до
суду від Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшли матеріали справи №
908/2671/13. Справа надійшла разом з листами
№ 2467-13 та № 2468-13 від 30.01.2014р. директора
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз. В листі №
2468-13 зазначено, що судовим експертом
було виконано судову технічну
експертизу документів, однак згідно
рахунку № 1080 відповідачем кошти не
сплачені, висновок технічної
експертизи документів буде надісланий
до суду лише після його повної оплати.
Також даним листом директор
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз просить
суд сприяти вирішенню цього питання.
Листом № 2467-13 повідомлено, що оплату за
проведення судової почеркознавчої
експертизи сторонами взагалі не
здійснено, у зв'язку з чим матеріали,
які були надані на дослідження
повернуто без виконання судової
почеркознавчої експертизи. Ухвалою
суду від 05.02.2013р. провадження у справі №
908/2671/13 поновлено з 18.02.2014р., судове
засідання призначено на 18.02.2014р.
Ухвалою суду від 18.02.2014р. провадження у
справі № 908/2671/13 зупинено до отримання
результатів судової технічної
експертизи документів. 17.04.2014р. до суду
від Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов висновок судової
технічної експертизи документів № 2468-13
від 17.01.2014р. Ухвалою суду від 22.04.2014р.
провадження у справі № 908/2671/13
поновлено з 14.05.2014р., судове засідання
призначено на 14.05.2014р. Ухвалою суду від
14.05.2014р. на підставі ст. 69 ГПК України
продовжено строк розгляду спору у
справі № 908/945/14 на п'ятнадцять днів - до
30.05.2014р., розгляд справи відкладено на
27.05.2014р.

14.05.2014р. до господарського суду від
відповідача надійшло письмове
клопотання в якому відповідач просить
призначити судову почеркознавчу для
визначення чи належать підписи, що
містяться в договорі поставки
пестицидів, специфікаціях № 1 та № 2,
видаткових накладних ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

Згідно з п. 1.1. Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затверджених
Наказом МУЮ України від 08.10.1998р. № 53/5,
основним завданням почеркознавчої
експертизи є ідентифікація виконавця
рукописного тексту, обмежених за
обсягом рукописних записів (буквених
та цифрових) і підпису.

Пунктом 1.3. Рекомендацій встановлено,
що для проведення досліджень орган
(особа), який (яка) призначив(ла)
експертизу (залучив(ла) експерта),
повинен(на) надати експерту вільні,
умовно-вільні та експериментальні
зразки почерку (цифрових записів,
підпису) особи, яка підлягає
ідентифікації.

При цьому, відповідно п. 1.4.
Рекомендації перед приєднанням
вільних та умовно-вільних зразків до
матеріалів справи орган (особа), який
(яка) призначив(ла) експертизу
(залучив(ла) експерта), повинен(на)
пред'явити їх особі, яка підлягає
ідентифікації, а потім позначити
кожний зразок, тобто указати, що це
вільний зразок почерку (підпису) певної
особи (указати її прізвище, ім'я, по
батькові), та посвідчити це своїм
підписом. У разі неможливості
пред'явити зазначені зразки (смерть
виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід
надавати документи або інші папери, на
яких рукописні тексти (підписи)
достовірно виконані особою, щодо якої
ставиться питання з ідентифікації її
як виконавця досліджуваного рукопису
(наприклад, заяву про отримання
паспорта (форма № 1), паспорт, різного
роду посвідчення, на яких є
власноручний підпис, тощо).

Експериментальні зразки посвідчуються
органом (особою), який (яка)
призначив(ла) експертизу (залучив(ла)
експерта). У посвідчувальному написі
зазначаються прізвище, ім'я та по
батькові виконавця, а також
особливості зразка (написані лівою
рукою, спеціальним шрифтом тощо) (п. 1.7.
Рекомендації).

Отже для проведення судової
почеркознавчої експертизи
обов'язковим є надання експерту
вільних та експериментальних зразків
почерку (підпису) особи, яка підлягає
ідентифікації.

Питання про призначення судової
експертизи повинно вирішуватися лише
після ґрунтовного вивчення обставин
справи і доводів сторін щодо
необхідності такого призначення. У
вирішенні відповідного питання (до
призначення судової експертизи) слід,
зокрема, визначити обсяг необхідних та
достатніх для експертного дослідження
матеріалів (п. 5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
призначення судової експертизи» від
23.03.2012р. № 4).

Ухвалою суду від 14.05.2014р. відповідача
зобов'язано забезпечити у судове
засідання явку ОСОБА_5 для надання
(відібрання) експериментальних зразків
підпису. У судове засідання 27.05.2014р.
явка ОСОБА_5 забезпечена не була.

Явка у судове засідання ОСОБА_5
відповідачем забезпечена не була, тому
експериментальні зразки підпису судом
не відібрано, вільні зразки підпису
згідно п. 1.4. Рекомендацій ОСОБА_5 не
пред'явлено. За таких обставин суд не
вбачає за доцільне призначати судову
почеркознавчу експертизу. У
задоволенні клопотання відповідача
відмовлено.

27.05.2014р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Справа розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги з
підстав викладених у позовній заяві,
зазначивши, зокрема, про наступне. На
виконання умов договору поставки
пестицидів № ЗП-П-127 від 01.09.2011р. позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 98480 грн. Відповідач, в свою чергу, у
встановлений договором строк
отриманий товар не сплатив. У зв'язку з
чим, позивач просить стягнути з
відповідача суму 98480 грн. основного
боргу, а також штраф в розмірі 29544 грн.
та проценти за користування чужими
грошовими коштами в розмірі 39392 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 15, 16,
509, 526, 536, 549, 612, 625, 629, ч. 3 ст. 692, ч. 5 ст. 694
ЦК України, ст.ст. 173, 193, 199, 230 ГК України.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив пояснивши, зокрема, наступне.
По-перше, позивач обґрунтовує позовні
вимоги договором поставки пестицидів
№ ЗП-П-127 від 01.09.2011р., проте, вказаний
договір позивачем не укладено, про що
свідчить відсутність підпису
директора у відповідній графі
договору. Крім того, наказом № 78 від
12.07.2011р. призначено комісію з
припинення юридичної особи - ДП «НЕБ
Еліта» ЗСГДС ІОК НААН, та передбачено,
що з моменту призначення ліквідаційної
комісії до неї переходять повноваження
по управлінню господарством. По-друге,
специфікації № 1 від 01.09.2011р. та № 2 від
30.09.2011р. від імені покупця підписані
ОСОБА_5. Однак, вказана особа була
звільнено з посади в.о. директора
наказом № 50-к від 23.09.2011р. з 23.09.2011р.
По-третє, додаткові накладні № ЗП7988 від
30.09.2011р. та № ЗП7956 від 29.09.2011р. взагалі не
містять прізвища та посади особи,
підпис якої на них зазначений, що не дає
змогу ідентифікувати особу, яка
отримала товар. Також відповідач
зазначив, що підпис в договорі
візуально не відповідає підпису
ОСОБА_5, що поставлений ним у наказі про
звільнення, крім того, навпроти
прізвища ОСОБА_5 в договорі підпис не
поставлений, а напроти поставленого в
договорі підпису відсутнє прозвище
особи, що його поставила.

12.09.2013р. до суду від позивача надійшли
пояснення на відзив відповідача та
13.05.2014р. додаткові пояснення по суті
спору, в яких позивач зазначив, зокрема,
про наступне. Твердження відповідача
про те, що на момент укладання договору,
Специфікацій до нього, та видаткових
накладних ОСОБА_5 не був в.о. директора,
а уповноваженою особою на вчинення
всіх юридично-значимих дій від імені
відповідача був голова комісії з
припинення відповідача - Гуменюк О.І., а
також про те, що на момент укладання
даних документів відповідач перебував
в стані припинення шляхом
реорганізації, не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки зазначені відомості
на момент укладання договору,
специфікацій та видаткових накладних
не були внесені до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

У судовому засіданні 27.05.2014р.
представник відповідача подав
письмову заяву про застосування строку
позовної давності до позовних вимог в
частині стягнення штрафу в розмірі 29544
грн., оскільки строк, передбачений ст. 258
ЦК України сплинув.

Представник позивача у судовому
засіданні 27.05.2014р. в усній формі
заперечив проти вказаної заяви,
посилаючись на п. 8.2. договору поставки
пестицидів № ЗП-П-127 від 01.09.2011р., яким
сторони дійшли до згоди збільшити
строк позовної давності з вимог про
стягнення штрафних санкцій до трьох
років.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2011р. між ПП "Бізон-Тех 2006"
(постачальник, позивач у справі) та ДП
"Науково-експериментальна база "Еліта"
Запорізької сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних
культур Національної Академії
аграрних наук України" (покупець,
відповідач у справі) був укладений
договір поставки пестицидів № ЗП-П-127
від 01.09.2011р., відповідно до якого, у
порядку, строки та на умовах,
визначених цим договором та
специфікаціями до нього, постачальник
зобов'язується поставляти та
передавати у власність покупця
пестициди (засоби захисту рослин) та
мікродобрива , а покупець - приймати цей
товар та оплачувати його.

Відповідно до п. 2.1. договору
найменування (асортимент) товару, його
кількість та ціна вказується в
специфікаціях до договору, які є
невід'ємними його частинами.

Пунктом 5.1. сторони, зокрема, погодили,
що покупець зобов'язується оплатити
постачальнику товар у строки та в
розмірах, що визначені в специфікаціях.

Згідно п. 5.2. договору оплата товару
здійснюється покупцем в українських
гривнях у безготівкову порядку шляхом
перерахування грошових коштів
платіжним дорученням на поточний
рахунок постачальника. Підставою для
платежу є даний договір.

Згідно специфікації № 1 від 01.09.2011р.
покупцю постачається товар: гербіцид
«Клінік 36%, в.р.», в кількості 1000 л., ціна
за 1 одиницю виміру - 48,48 грн., всього на
загальну суму 48 480 грн. Товар
оплачується покупцем в порядку,
вказаному у договорі, та в строк: не
пізніше 01.10.2011р.

Згідно специфікації № 2 від 30.09.2011р.
покупцю постачається товар: протруйник
«Ламардор 400 FS, т.к.с.», в кількості 40 л.,
ціна за 1 одиницю виміру - 1250 грн., всього
на загальну суму 50 000 грн. Товар
оплачується покупцем в порядку,
вказаному у договорі, та у строк: не
пізніше 01.10.2011р.

В пункті 4.7. договору зазначено, що
приймання товару за кількістю та
якістю проводиться покупцем у момент
одержання його від постачальника.
Після підписання накладної (за
відсутності двохстороннього акту про
недоліки товару) приймання товару
вважається таким, що відбулося, і
претензії покупця не приймаються.
Підписання накладної засвідчує факт
передачі разом із товаром усієї
необхідної документації, що його
стосується. Датою поставки (передачі)
товару є дата, яка вказана в накладній.

Згідно з п. 9.1., п. 9.2. договору він
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до кінця
року в якому він був укладений. Відмова
однієї із сторін від договору або
закінчення строку його дії не звільняє
покупця від виконання тих грошових
зобов'язань за поставлений товар, які
залишаються невиконаними ним, у т.ч. по
сплаті суми індексації ціни товару, а
також від відповідальності за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.09.2011р. та 30.09.2011р. позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 98480
грн., про що сторонами складено,
підписано та скріплено печатками
видаткову накладну № ЗП7956 від 29.09.2011р.
на суму 48 480 грн. та видаткову накладну
№ ЗП7988 від 30.09.2011р. на суму 50 000 грн.
Відповідач, в свою чергу, договірних
зобов'язань належним чином не виконав,
оплату за отриманий товар не здійснив.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Аналогічні приписи
містяться в ст. 265 ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов`язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного
виконання зобов'язання і перерахування
позивачу заявленої до стягнення суми
не надав.

Факт наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем за
поставлений товар в розмірі 98 480 грн.
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми 98 480 грн.
основного боргу є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 29544 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 610, 611
Цивільного кодексу України.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 8.1.3. договору сторони, зокрема,
домовились, що за прострочення строків
виконання грошових зобов'язань понад 20
календарних днів покупець сплачує
постачальнику штраф у розмірі 30% від
простроченої суми.

Факт порушення відповідачем строку
оплати товару більше 20 календарних
днів підтверджується матеріалами
справи, розмір штрафу визначний
позивачем вірно.

Відповідач у письмовій заяві, поданій у
судовому засіданні 27.05.2014р., заявив про
застосування строків позовної
давності до вимог про стягнення штрафу
в розмірі 29544грн., зазначивши, що строк
передбачений ст. 258 ЦК України сплинув.

Статтею 258 ЦК України встановлено
спеціальну позовну давність. Згідно
положень коментованої статті до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Частиною ж 1 ст. 259 ЦК України
передбачено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Так, п. 8.2. договору сторони дійшли до
згоди, що нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання грошових
зобов'язань за цим договором не
обмежується шістьома місяцями, а
здійснюється до моменту їх фактичного
виконання, а строк позовної давності з
вимог про стягнення штрафних санкцій
(неустойки) по таким зобов'язанням
сторони згідно із ст. 259 ЦК України
збільшують до 3 років.

За таких обставин, підстави для
застосування строків позовної
давності до вимог про стягнення штрафу,
визначених у ст. 258 УЦК України,
відсутні. У задоволенні заяви
відповідача відмовлено.

На підставі викладеного вимога
позивача про стягнення з відповідача
суми 29544 грн. штрафу є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача проценти за користування
чужими грошовими коштами в розмірі 39392
грн. за період з 14.05.2013р. по 01.08.2013р.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України у
разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Згідно з ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Частиною ж 2 ст. 536 ЦК України визначено,
що розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

У пункті 8.5 договору зазначено, що
згідно із ч. 3 ст. 692, ч. 5 ст. 694, ст. 536 ЦК
України, сторони домовились, що у разі
прострочення сплати будь-якого платежу
покупець сплачує постачальнику
проценти за користування чужими
грошовими коштами від простроченої
суми за весь час прострочення, сума
яких розраховується таким чином:
СП=(СПП*0,5*Д):100, де СП - сума процентів, що
підлягає сплаті покупцем
постачальнику; СПП - сума простроченого
платежу; Д - кількість календарних днів
прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок процентів за
користування чужими грошовими коштами,
здійснений позивачем, суд встановив, що
розрахунок здійснений вірно.

Таким чином позовна вимога про
стягнення суми 39392 грн. процентів за
користування чужими грошовими коштами
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного позовні вимоги
задовольняються в повному обсязі.

Доводи відповідача викладені у відзиві
на позовну заяву спростовуються
викладеним вище та наступним.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 92 ЦК України
визначено, що юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України
визначено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

У запереченнях на позовну заяву
відповідач, зокрема, зазначив, що
договір поставки пестицидів № ЗП-П-127
від 01.09.2011р. є недійсним, оскільки
підписаний не уповноваженою на те
особою.

Як вбачається з преамбули договору
поставки пестицидів № ЗП-П-127 від
01.09.2011р. його підписано з боку
відповідача виконуючим обов'язки
ОСОБА_5, який діє на підставі Статуту.

Згідно п. 6.2 Статуту Державного
підприємства
"Науково-експериментальна база "Еліта"
Запорізької сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних
культур Національної Академії
аграрних наук України" (нова редакція),
Академія здійснює свої права щодо
управління господарства безпосередньо
через директора наукової установи,
директора дослідницької станції та
директора господарства. Із змісту п. 6.6
Статуту передбачено, що директор, діючи
від імені господарства та в його
інтересах, відповідно до законодавства
та в межах цього статуту і контракту
самостійно вирішує питання діяльності
господарства, зокрема, укладає
договори.

Згідно Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
03.10.2013р. (міститься в матеріалах справи)
особою уповноваженою представляти ДП
"Науково-експериментальна база "Еліта"
Запорізької сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних
культур Національної Академії
аграрних наук України" у
правовідносинах з третіми особами та
яка має право вчиняти дії від імені
юридичної особи без довіреності, у тому
числі підписувати договори, є, зокрема,
ОСОБА_5, 11.10.2010р. - керівник. Зазначене
також підтверджується матеріалами
реєстраційної справи, які були надані
суду для огляду у судовому засіданні
03.10.2013р. (на виконання ухвали суду від
25.09.2013р.).

Із змісту ст. 17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
слідує, що відомості про юридичну
особу або фізичну особу - підприємця
включаються до Єдиного державного
реєстру шляхом внесення записів на
підставі відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України. В Єдиному державному реєстрі
містяться відомості щодо юридичної
особи, зокрема: відомості про органи
управління юридичної особи; прізвище,
ім'я, по батькові, дата обрання
(призначення) та реєстраційні номери
облікових карток платників податків,
які обираються (призначаються) до
органу управління юридичної особи,
уповноважених представляти юридичну
особу у правовідносинах з третіми
особами, або осіб, які мають право
вчиняти дії від імені юридичної особи
без довіреності, у тому числі
підписувати договори.

Відповідно ж до ч. 1, ч. 3 ст. 18
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, не були до
нього внесені, вони не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
крім випадків, коли третя особа знала
або могла знати ці відомості.

Таким чином, посилання
відповідача на наказ про припинення
трудового договору № 50- від 23.09.2011р.,
яким звільнено ОСОБА_5 з посади
виконуючого обов'язки директора ДП
«НЕБ «Еліта» ЗСГДС ІОК НААН» з 23.09.2011р.,
і з 23.09.2011р. призначено виконуючим
обов'язки директора ОСОБА_8, не є
належним та допустимим доказом у
розумінні ст. 34 ГПК України.

Статтею ж 204 ЦК України визначено
презумпцію правомірності правочину.
Так, правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Крім того, відповідно до висновку
судової технічної експертизи
документів № 2468-13 від 17.01.2014р.
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз відтиски
печатки на договорі поставки
пестицидів № ЗП-П-127 від 01.09.2011р., в
Специфікації № 1 від 01.09.2011р., в
Специфікації № 2 від 30.09.2011р., на
видатковій накладній № ЗП7956 від
29.09.2011р. та на видатковій накладній №
ЗП7988 від 30.09.2011р. нанесені кліше печатки
ДП "Науково-експериментальна база
"Еліта" Запорізької
сільськогосподарської дослідної
станції Інституту олійних культур
Національної Академії аграрних наук
України", вільні та експериментальні
зразки відтисків якого надані для
порівняльного дослідження.

При цьому, слід зазначити, що
відповідальність і контроль за
дотриманням порядку зберігання
печаток і штампів, а також законністю
користування ними покладається на
керівників підприємств, установ і
організацій, господарських об'єднань,
суб'єктів господарської діяльності.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі
сплати судового збору та витрати зі
сплати судової технічної експертизи
документів покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного
підприємства
"Науково-експериментальна база "Еліта"
Запорізької сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних
культур Національної Академії
аграрних наук України" (юр.адр.: 69031, м.
Запоріжжя, вул. Дослідна станція, буд.
4-А; ) на користь
Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006"
(69005, м. Запоріжжя, вул. Новицького Якова,
11; ) суму 98480 (дев'яносто
вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.
основного боргу, суму 29544 (двадцять
дев'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн.
штрафу, суму 39392 (тридцять дев'ять тисяч
триста дев'яносто дві) грн. процентів за
користування чужими грошовими коштами,
суму 3348 (три тисячі триста сорок вісім)
грн. 32 коп. витрат зі сплати судового
збору, суму 3525 (три тисячі п'ятсот
двадцять п'ять) грн. 12 коп. витрат зі
сплати судової технічної експертизи
документів. Видати наказ.

Суддя
О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Повне рішення підписано 05.06.2014р.