КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" червня 2014 р. Справа
№911/4890/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Корсакової Г.В.

суддів: Власова
Ю.Л.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального госпрозрахункового
підприємства «Мислін» на рішення
господарського суду Київської області
від 12.02.2014р. (дата підписання 17.02.2014р.)

по справі № 911/4890/13 (суддя Бацуца
В.М.)

за позовом Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»

до Комунального госпрозрахункового
підприємства «Мислін»

про стягнення 21 194, 09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 12.02.2014р. у справі
№911/4890/13 позов задоволено повністю;
стягнуто з Комунального
госпрозрахункового підприємства
«Мислін» на користь Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» 20 100, 96грн. основної
заборгованості, 65, 14 грн. інфляційних
збитків, 1 027, 99 грн. 3 % річних та 1 720, 50
грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Комунальне госпрозрахункове
підприємство «Мислін» звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Київської області від 12.02.2014р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в частині стягнення трьох
відсотків річних та інфляційних
витрат.

В апеляційній скарзі скаржник також
заявив клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення місцевого господарського суду.

Вказана апеляційна скарга не
приймається до розгляду та
повертається апеляційним
господарським судом з огляду на таке.

Відповідно до ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги додаються докази
надсилання копії апеляційної скарги
іншій стороні у справі.

Статтею 95 ГПК України передбачено, що
особа, яка подає апеляційну скаргу,
надсилає іншій стороні у справі копію
цієї скарги і доданих до неї
документів, які у сторони відсутні.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України "Про затвердження Правил
надання послуг поштового зв'язку" від
05.03.2009р. №270 розрахунковим документом,
що підтверджує факт надання послуг
поштового зв'язку є документ
встановленої відповідно до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми і змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до абз.3 п.4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України" розрахунковий
документ встановленої форми, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку (касовий чек, розрахункова
квитанція тощо), може вважатися
належним доказом надсилання іншій
стороні у справі копії апеляційної
скарги і доданих до неї документів.
Доданий до апеляційної скарги реєстр
поштових відправлень, поданий в
оригіналі або в належній чином
засвідченій копії, також може
вважатися належним доказом надсилання
іншій стороні копії скарги; таким
доказом може бути й засвідчений
належним чином витяг з відповідного
реєстру.

Як вбачається з матеріалів апеляційної
скарги скаржником до скарги додана
копія чеку №2749 від 08.05.2014р., який не
містить відомостей куди та кому
направлена поштова кореспонденція, а
тому вказаний чек не приймається
судовою колегією як доказ надіслання
копії апеляційної скарги позивачу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано доказів надсилання її копії
іншій стороні (сторонам).

Згідно ч. 3 ст.94 ГПК України до скарги
додаються докази сплати судового
збору.

Однак, скаржником до апеляційної
скарги не додано доказів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому Законом України «Про
судовий збір» порядку та розмірі.

Натомість, Комунальне
госпрозрахункове підприємство
«Мислін» разом з апеляційною скаргою
подало заяву про звільнення від сплати
судового збору на суму 913,50 грн. за
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду Київської області
від 12.02.2014р. у справі №911/4890/13, мотивуючи
заяву неможливістю сплати судового
збору у зв'язку з кризовими явищами в
економіці України, несвоєчасною
оплатою послуг населенням та
реструктуризацією заборгованості
Комунального госпрозрахункового
підприємства «Мислін».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
судовий збір» суд, враховуючи майновий
стан сторони, може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" №7 від 21.02.2013 року
роз'яснено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.
Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Отже, відстрочка, розстрочка або
звільнення від сплати судового збору є
правом суду, а відповідне клопотання
сторони розглядається виходячи із
визначених нею обставин, що
унеможливлюють сплату стороною
судового збору на момент подання,
зокрема, апеляційної скарги, та
підтвердження цих обставин належними
та достатніми доказами.

Проте, колегія суддів відзначає, що
скаржником до апеляційної скарги не
подано жодного доказу неможливості
сплати ним судового збору на час
подання апеляційної скарги. Кризові
явища в економіці України, несвоєчасна
оплата послуг населенням та
реструктуризація заборгованості, на що
посилається заявник, не є тією
підставою, яка звільняє його від
обов'язку виконання вимог
процесуального закону щодо сплати
судового збору.

З огляду на зазначене, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
заяви Комунального госпрозрахункового
підприємства «Мислін» про звільнення
його від сплати судового збору за
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду Київської області
від 12.02.2014р. по справі № 911/4890/13.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга Комунального
госпрозрахункового підприємства
«Мислін» не приймається до розгляду і
повертається апеляційним
господарським судом.

Відповідно до ч.4 ст.97 ГПК України після
усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї
статті, апеляційна скарга може бути
подана повторно.

Керуючись ст. ст. 86, п. 2, 3 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному
госпрозрахунковому підприємству
«Мислін» в задоволенні заяви про
звільнення від сплати судового збору.

2. Повернути Комунальному
госпрозрахунковому підприємству
«Мислін» апеляційну скаргу на рішення
господарського суду Київської області
від 12.02.2014р. по справі № 911/4890/13 (з
доданими матеріалами).

3. Копію ухвали апеляційного
господарського суду надіслати
учасникам провадження.

4. Матеріали справи № 911/4890/13 повернути
до господарського суду Київської
області.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Ю.Л. Власов

Є.Ю. Шаптала