м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4307/14 06.06.14
За позовом комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Святошинжитлосвіт"
про стягнення 1 032 890,65 грн.
Суддя
при секретері судового засідання
за участю представників:
від позивача:Сенчило В.В. за дов. б/н від
01.01.2014; Петруньок І.В. за дов. б/н від
01.01.2014;від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Святошинського
району м. Києва звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Святошинжитлосвіт"
про стягнення 1 032 890,65 грн
заборгованості, з яких: 1 003 159,56 грн -
основний борг, 6 575,73 грн - інфляційні
втрати, 23 155,36 грн - 3 % річних.
Позовні вимоги мотивовано порушенням
відповідачем умов укладеного між
сторонами у даній справі договору № 8/12
про забезпечення надання комунальних
послуг від 01.08.2012 в частині оплати
наданих йому позивачем комунальних
Ухвалою суду від 21.03.2014 порушено
провадження у справі № 910/4307/14 та
призначено до розгляду на 25.04.2014.
Ухвалами суду розгляд справи
неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 06.06.2014
представники позивача підтримали
заявлені позовні вимоги, позов просили
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду даної справи повідомлений
належним чином.

Таким чином нез'явлення представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути позов за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 06.06.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилається позивач, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
01.08.2012 між комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва (далі -
виконавець, позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Святошинжитлосвіт» (далі - субабонент,
відповідач) було укладено договір № 8/12
на забезпечення надання комунальних
послуг (далі - Договір), відповідно до п.
1.2 якого предметом договору є надання
виконавцем комунальних послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води
водовідведення, електропостачання та
газопостачання субабоненту за
тарифами, затвердженими в
установленому законом порядку.

Згідно з п. 1.3 Договору споживачами
комунальних послуг, що надаються
субабоненту, за даним договором є
наймачі та власники жилих приміщень, а
також власники та орендарі нежилих
приміщень в будівлях , що перебувають у
господарському віданні та на
обслуговуванні субабонента.

Об'єкти, до яких субабонент забезпечує
надання споживачам послуг, зазначених
у п. 1.2 Договору, перелічені в Додатку №
1 до Договору та є його невід'ємною
частиною (п. 1.4 Договору).

Відповідно до пп.пп. 2.2.8, 2.2.11 п. 2.2
Договору відповідач зобов'язався
здійснювати контроль та вести облік за
фактичним обсягами споживання
комунальних послуг за
загальнобудинковими приладами обліку;
проводити своєчасно та у повному
обсязі сплату за спожиті послуги з
забезпечення електропостачанням
силової та освітлювальної енергії
будинків та помешкань, у яких немає
прямих угод з постачальником
електроенергії або виконавцем (Додаток
№ 1).

Згідно з п. 4.1 Договору оплата за надані
комунальні послуги проводяться
безпосередніми їх споживачами
(наймачами, власниками жилих та нежилих
приміщень та орендарями нежилих
приміщень) на підставі укладених про це
із виконавцем або субабонентом
договорів із наступним перерахуванням
коштів на рахунок виробника
(постачальника).

Сторони також обумовили, що
відшкодування позивачем витрат на
водопостачання та водовідведення, які
перевищують обсяги води, виставлені
для оплати мешканцям жилих будинків,
буде здійснено за рахунок товариства з
обмеженою відповідальністю
«Святошинжитлосвіт», що
підтверджується наявними в матеріалах
справи гарантійними листами
вдіповідача.

У п. 4.2 Договору сторони передбачили, що
сплата за спожиті послуги з
забезпечення електропостачанням
силової та освітлювальної енергії
житлових будинків, проводяться шляхом
виставлення платежів субабоненту в
рахунок тарифу за обслуговування
будинків.

Відповідно до п. 5.1 Договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами з 07.08.2012 та діє до 31.12.2015.

Згідно з показниками нарахованих
наданих послуг за період з 01.08.2012 по
01.01.2014 позивачем надано відповідачу
комунальні послуги, на загальну суму
3 860 685,76 грн, однак останні з
боку відповідача оплачено не в повній
мірі, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем, станом на 01.01.2014,
утворилась заборгованість, яка згідно
з розрахунком позивача склала 1 003 159,56
грн, що підтверджується наявними в
матеріалах справи довідкою позивача
про розрахунок основного боргу,
табуляграмами, платіжними
вимогами-дорученнями, які щомісячно
надавалися відповідачу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903
ЦК України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким чином, враховуючи викладене, а
також те, що позивачем доведено
належними доказами у справі наявну
заборгованість відповідача перед
позивачем, позовна вимога про
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 1 003 159,56 грн обґрунтована та
підлягає задоволенню.

Належних доказів на спростовування
встановлених судом обставин справи
відповідачем не надано.

Позивачем також заявлено позовні
вимоги про стягнення інфляційних втрат
за період з вересня 2012 р. по грудень 2013
р. у сумі 6 575,73 грн та 3 % річних за
вказаний період у сумі 23 155,36 грн.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст.
610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Отже передбачене законом
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням, процентів річних та
процентів за користування чужими
грошовими коштами є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом
для оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Судом перевірено розрахунок позивача у
частині стягнення інфляційних втрат та
3 % річних, у зв'язку з чим з відповідача
підлягають стягненню інфляційні
втрати у сумі 6 575,73 грн та 3 %
річних у сумі 23 155,36 грн за визначений
позивачем період з вересня 2012 р. по
грудень 2013 р.

На підставі викладеного позов підлягає
задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Святошинжитлосвіт"
(03142, м. Київ, вул. Стуса, 25,
ідентифікаційний ) на
користь комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва (03179, м.
Київ, вул. Прилужна, 6, ідентифікаційний
) 1 003 159 (один
мільйон три тисячі сто п'ятдесят
дев'ять) грн 56 коп. основного боргу, 6 575
(шість тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) грн
73 коп інфляційних втрат, 23 155 (двадцять
три тисячі сто п'ятдесят п'ять) грн 36
коп. 3 % річних та 20 657 (двадцять тисяч
шістсот п'ятдесят сім) грн 81 коп. витрат
по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.06.2014.

Суддя
Л.М. Шкурдова