РІШЕННЯ

"03" червня 2014 р.Справа № 921/279/14-г/17

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрусик Н.О.

Розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", м. Київ в особі
Філії спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", м. Київ

до відповідача Управління з питань
цивільного захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації, м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Тернопільської
обласної державної адміністрації, м.
Тернопіль

про спонукання до укладення договору
на експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури оповіщення і
зв'язку цивільної оборони

Представники сторін:

Позивача: Вітовська О.І., уповноважена,
довіреність № 1773 від 11.12.13р.;

Відповідача: Крук А.Д., заступник
начальника відділу оповіщення,
доручення без номеру від 14.04.13р.;

третьої особи: Калиняк С.В., головний
спеціаліст юридичного відділу,
довіреність № 01-7302/16-20 від 30.12.13р.

В судовому засіданні присутнім
учасникам судового процесу роз'яснено
їх процесуальні права та обов'язки,
передбачені статтями 20, 22, 27, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

За відсутності відповідного
клопотання фіксація судового процесу
технічними засобами не здійснювалася.

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком", м.Київ в особі Філії
спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", м.Київ звернулося 21.03.2014р.
(згідно штампу на поштовому конверті)
до господарського суду Тернопільської
області з позовом до Управління з
питань цивільного захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації, м.Тернопіль, про
спонукання до укладення договору на
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури оповіщення і
зв'язку цивільної оборони на 2013 рік в
редакції від 04.07.2013р., запропонованій
товариством.

В обґрунтування позову долучено копію
проекту договору на
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури оповіщення і
зв'язку цивільної оборони з додатками
до нього; копію Положення про Центр
технічної експлуатації №4 Філії
спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком"; копію Положення про Філію
спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком"; копію Статуту ПАТ
"Укртелеком"; копії технічних паспортів
апаратури; копію графіку проведення
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури оповіщення
на 2013рік; копію акту приймання-передачі
апаратури оповіщення не
експлуатаційно-технічне
обслуговування №1 від 19.10.2011р.; копію
листа №1-01/814 від 18.12.2012р.; копію листа
№245-12 від 06.07.2012р.; копію
кошторисно-фінансового розрахунку
вартості експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури на 2013 рік;
копію листа №1368-868403 від 04.07.2013р.; інші
матеріали.

Ухвалою суду від 26.03.2014р. порушено
провадження у справі, залучено до
участі в справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Тернопільську обласну державну
адміністрацію, м. Тернопіль та
призначено судове засідання на 15.04.2014р.
Розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК
України було відкладено на 29.04.2014р., в
судовому засіданні оголошувалася
перерва до 20.05.2014р., пізніше, розгляд
справи відкладено до 03.06.2014р. у зв'язку з
неявкою позивача, з урахуванням
заявленого клопотання та для надання
можливості сторонам подати необхідні
для розгляду спору документи.

Крім того, згідно ухвали від 20.05.2014р.
строк вирішення господарського спору
згідно ст. 69 ГПК України продовжено на
п'ятнадцять днів до 08.06.2014р., згідно
заявленого відповідачем клопотання
від 20.05.2014р. (вх. №10006 від 20.05.2014р.).

Представник позивача в судових
засіданнях позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідно до додаткового
обґрунтування позовних вимог №277-10 від
28.04.2014р. стверджує, що відповідно до ст.
179 ГК України укладення спірного
договору є обов'язком для сторін;
запропонований Товариством проект
договору відповідає Типовому договору,
що затверджений наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи і
Державним комітетом зв'язку та
інформатизації України №210/119 від
16.08.2000р. Вважає, що відсутність
бюджетного фінансування згідно ст. 218
ГК України, не може бути підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності. Наводить інші
доводи.

Крім того, в судовому засіданні 03.06.2014р.
позивачем надано суду письмові
пояснення за №366-10 від 02.06.2014р. щодо
укладення спірного договору, яким
врегульовано договірні зобов"язання
сторін на 2013 календарний рік щодо
послуг по обслуговуванню апаратури
оповіщення та правомірність звернення
до господарського суду в 2014 році з цим
позовом.

Відповідач в судових засіданнях та
згідно відзиву на позов №1-01/215 від
04.04.2014р. заперечив проти задоволення
позовних вимог з посиланням на
положення ст.ст. 48, 121 Бюджетного
кодексу України. Зазначив, що у випадку
відсутності бюджетного фінансування
відповідача на утримання та
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури системи
оповіщення, в Управління відсутні
правові підстави для укладення
відповідного договору, а взяття
бюджетних зобов'язань без передбачених
на їх відшкодування бюджетних
асигнувань є порушенням бюджетного
законодавства. Крім того, вважає, що
укладення спірного договору можливе на
початку поточного бюджетного року, а не
по його закінченні, що унеможливлює
документальне оформлення
кредиторської заборгованості перед
позивачем.

Крім того, просить врахувати, що згідно
п. 6 Положення про організацію
оповіщення і зв'язку у надзвичайних
ситуаціях, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.02.1999р.
№ 192, передбачено, що фінансування
вартості експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури і технічних
засобів регіональної системи
оповіщення проводиться за рахунок
асигнувань, що передбачаються
бюджетами відповідних центральних і
місцевих органів виконавчої влади і
зазначив, що в кошторисі доходів та
видатків загального фонду державного
бюджету на утримання Управління у 2013
році, затвердженим Тернопільською
облдержадміністрацією, відповідні
видатки на утримання апаратури
оповіщення не передбачалися, а
неодноразові звернення до
Тернопільської ОДА про виділення
коштів, не дали позитивних
результатів.

Фінансування відповідних послуг також
передбачено Комплексною програмо
розвитку цивільного захисту
Тернопільської області на 2009-2013 роки,
затвердженою рішенням Тернопільської
обласної ради від 26 листопада 2009 року
№817, за рахунок вільного залишку коштів
в обласному бюджеті. У 2013 році за
рахунок виділених коштів з обласного
бюджету покрито витрати Позивачу за
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури оповіщення у
2011 році. Наводить інші заперечення.

Представник третьої особи згідно
відзиву на позовну заяву №03-1557/16-20 від
24.04.2014р. та клопотання №1-01/311 від 29.05.2014р.
вважає позовні вимоги безпідставними,
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити. Вказує, що укладення
спірного договору без наявності
відповідних бюджетних асигнувань на
оплату послуг згідно договору буде
порушенням бюджетного законодавства.
Крім того, вважає, що запропонований
позивачем проект договору суперечить
чинному законодавству, зокрема, Закону
України "Про здійснення державних
закупівель" в частині здійснення
процедури його укладення. Зазначає, що
законодавство, на яке посилається
позивач у справі, втратило чинність.
Наводить інші заперечення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи та заперечення
учасників судового процесу, дослідивши
подані докази в сукупності, суд
встановив:

Згідно статті 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи ( у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом свої
порушених або оспорюваних і
охоронюваних законом інтересів.

01 липня 2013 року набрав чинності Кодекс
Цивільного захисту України (далі за
текстом Кодекс), яким урегульовано
відносини, пов'язані із захистом
населення, територій, навколишнього
природного середовища та майна від
надзвичайних ситуацій, реагуванням на
них, функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначено повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності.

Одним з основних завдань єдиної
державної системи цивільного захисту
відповідно до статті 8 Кодексу є
оповіщення населення про загрозу та
виникнення надзвичайних ситуацій,
своєчасне та достовірне інформування
про фактичну обстановку і вжиті заходи.

Система оповіщення - комплекс
організаційно-технічних заходів,
апаратури і технічних засобів
оповіщення, апаратури, засобів та
каналів зв'язку, призначених для
своєчасного доведення сигналів та
інформації про виникнення
надзвичайних ситуацій до центральних і
місцевих органів виконавчої влади,
підприємств, установ, організацій та
населення (п. 39 ч. 1 ст. 2 Кодексу
Цивільного захисту України).

Фінансування заходів у сфері
цивільного захисту здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України, місцевих бюджетів, коштів
суб'єктів господарювання, інших не
заборонених законодавством джерел (ч. 1
ст. 93 Кодексу Цивільного захисту
України).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади.

У відповідності до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 19
Кодексу Цивільного захисту України до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у сфері цивільного
захисту належить, зокрема, створення за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, який забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері цивільного захисту, та
підтримання у постійній готовності
територіальної системи
централізованого оповіщення,
здійснення її модернізації та
забезпечення функціонування;
забезпечення оповіщення та
інформування населення про загрозу і
виникнення надзвичайних ситуацій, у
тому числі в доступній для осіб з
вадами зору та слуху формі.

Відповідно до п. 1 Положення про
Управління з питань цивільного захисту
населення Тернопільської ОДА,
затвердженого розпорядженням голови
обласної державної адміністрації №
175-од від 23.04.2013 року, Управління з
питань цивільного захисту є
структурним підрозділом обласної
державної адміністрації, що
створюється головою ОДА, входить до її
складу і в межах відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці забезпечує виконання
покладених на нього завдань.

Матеріали справи свідчать, що на
підставі наказу Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
від 30.08.2011 року №406 "Про обслуговування
систем оповіщення цивільної оборони"
та згідно акту №1 від 19.10.2011р.
приймання-передачі апаратури
оповіщення на експлуатаційно-технічне
обслуговування ЦЕЗ №41 ЦТЕ №4 Філії СЕЗ
ПАТ «Укртелеком» Філії
спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» від Тернопільської філії
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» були передані функції з
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів систем оповіщення
цивільної оборони Тернопільської
області (згідно переліку - 152 одиниці).

Даний акт погоджено начальником
Управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Тернопільської облдержадміністрації,
правонаступником якого згідно п. 4
Положення про Управління з питань
цивільного захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації, є відповідач у справі.

Основним завданням Управління , згідно
п. 5 Положення, є забезпечення
реалізації державної політики та
цивільного захисту населення і
території області.

Позивач стверджує і це випливає з
поданих документів, останній
неодноразово звертався до Управління з
питань цивільного захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації з пропозицією укласти
договір на експлуатаційно-технічне
обслуговування засобів систем
оповіщення і зв"язку цивільної оборони.

У грудні 2012 року позивачем направлено
проект договору з метою його
підписання на 2013 рік в порядку,
передбаченому ст. 181 ГК України. Однак,
листом №1-01/814 від 18.12.2012р. проект
договору повернуто позивачу без
підписання з посиланням на відсутність
передбачених бюджетних асигнувань на
відповідні потреби та у зв'язку з
реорганізацією відповідача.

Відповідно до листа №245-12 від 06.07.2012р. на
адресу Управління було надіслано
проект розрахунків вартості
експлуатаційно-технічного
обслуговування системи оповіщення
Тернопільської області на 2013 рік на
суму 341295,64 грн. з метою передбачити ці
витрати при плануванні коштів на 2013
рік.

11 липня 2013р. Філією спеціалізованого
електрозв'язку Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
згідно листа №1368-868403 від 04.07.2013р.
надіслано на адресу Управління з
питань цивільного захисту населення
Тернопільської обласної державної
адміністрації для розгляду та
підписання проект договору про надання
послуг у сфері телекомунікацій щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони Тернопільської
області в 2013 році на суму 249401,92 грн.
разом з додатками до нього.

Позивач вказує, і це не заперечується
відповідачем у справі, останній
відмовляється підписувати
запропонований проект договору у
редакції, надісланій згідно листа
№1368-868403 від 04.07.2013р., у зв'язку з чим
просить суд задовольнити позовні
вимоги, адже:

- договір про експлуатаційно-технічне
обслуговування систем оповіщення і
зв'язку цивільної оборони заснований
на державному замовленні, тому згідно
частини 3 статті 179 Господарського
кодексу України, є обов'язковим для
відповідних сторін;

- виконавцем послуг за таким договором
є Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком»;

- права замовника послуг з
експлуатаційно-технічного
обслуговування систем оповіщення
делеговано місцевим органам
виконавчої влади або їх структурним
підрозділам - управлінням у справах
цивільної оборони, на балансі яких
знаходяться засоби оповіщення і
зв'язку цивільної оборони;

- Міністерством України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
(уповноважений центральний орган
виконавчої влади, що здійснює загальне
керівництво цивільною обороною) і
Державним комітетом зв'язку та
інформатизації України затверджено
зразковий (примірний) договір про
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони;

- через відмову укласти договір та
оплачувати з початку 2013 року послуги по
експлуатаційно-технічному
обслуговуванню апаратури,
підприємству завдані суттєві збитки,
оскільки такі послуги були надані
підприємством зв"язку, що
підтверджується додатково наданими
документами на проведення
регламентних робіт протягом
травня-вересня, листопада та грудня 2013
року;

- відсутність бюджетних коштів на
оплату послуг не може слугувати
підставою для його не підписання.

Оцінюючи подані та додатково
представлені докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення,
виходячи з такого.

Однією із загальних засад цивільного
законодавства, відповідно до статті 3
Цивільного кодексу України, є свобода
договору.

Предметом позову є вимога про
спонукання відповідача до укладення з
Публічним акціонерним товариством
"Укртелеком", в особі Філії
спеціалізованого електрозв'язку
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком договору про надання
послуг в сфері телекомунікацій щодо
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
засобів оповіщення та зв"язку
цивільної оборони Тернопілсьької
області на 2013 рік на умовах, викладених
ВАТ "Укртелеком" у проекті договору,
надісланому відповідачу 04.07.2013р..

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною першою ст. 640 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним з
моменту одержання особою, яка
направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Згідно ст. 187 Господарського кодексу
України спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі, якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

Управління з питань цивільного захисту
населення Тернопільської обласної
державної адміністрації як
правонаступник прав та обов"язків
Управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи є органом
державної виконавчої влади, одним із
основних завдань якого є реалізація
державної політики у сфері цивільної
оборони, захисту населення і територій
від надзвичайних ситуацій, запобігання
цим ситуаціям, ліквідація їх наслідків.
(п. 1-5 Положення про Управління з питань
цивільного захисту населення
Тернопільської ОДА, затвердженого
розпорядженням голови обласної
державної адміністрації № 175-од від
23.04.2013 року).

Постановою Кабінету Міністрів України
№192 від 15.02.1999 року затверджено
Положення про організацію оповіщення і
зв'язку у надзвичайних ситуаціях, п.5
якого передбачено, що підприємства
електрозв'язку забезпечують на
договірних умовах
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури і технічних
засобів оповіщення та зв'язку ЦО, які
належать до сфери управління
центральних та місцевих органів
виконавчої влади, знаходяться в
пунктах управління, на підприємствах, в
установах і організаціях.

Оплата послуг зв'язку, вартості
експлуатаційно-технічного
обслуговування здійснюється за
тарифами Держкомзв'язку.

Відповідно до п. 52 цього Положення
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення та
зв'язку цивільної оборони здійснюється
згідно з Інструкцією про порядок
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
ЦО, яка затверджується спільним
наказом МНС та Держкомзв'язку.

Спільним наказом Міністерства України
з питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи і
Державного комітету зв'язку та
інформатизації України від 16.08.2000 р.
№210/119, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 07.03.2001р.
за №207/5398, затверджено Інструкцію про
порядок експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони підприємствами
електрозв'язку України.

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. цієї
Інструкції підприємства
електрозв'язку України здійснюють на
договірних умовах
експлуатаційно-технічне
обслуговування засобів оповіщення і
зв'язку цивільної оборони, що
перебувають у сфері управління
центральних та місцевих органів
виконавчої влади і знаходяться на
пунктах управління, на підприємствах, в
установах і організаціях та в інших
об'єктах. Оплата послуг зв'язку
здійснюється за тарифами Державного
комітету зв'язку та інформатизації
України. Вартість
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
визначається кошторисно-фінансовим
розрахунком.

Експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони здійснюється на
підставі договору (п.2.1. Інструкції).

За умовами пункту 6.1. Інструкції суми
витрат на експлуатаційно-технічне
обслуговування засобів оповіщення і
зв'язку цивільної оборони визначаються
за договором, до якого додається
кошторисно-фінансовий розрахунок за
такими статтями: заробітна плата
працівників, які обслуговують засоби
оповіщення і зв'язку цивільної оборони
(в тому числі й виплата надбавок);
нарахування на соціальне страхування;
відрахування до Фонду сприяння
зайнятості населення; транспортні
витрати й витрати на відрядження,
пов'язані з проведенням регламентних
робіт та ремонту; витрати на преміальне
та матеріальне заохочення; витрати на
навчання на курсах з вивчення
апаратури і технічних засобів
оповіщення цивільної оборони; планові
накопичення; вартість оренди
виробничих приміщень; вартість
електроенергії; вартість матеріалів та
запасних частин; інші витрати.

Також, матеріали справи містять лист
Тернопільського Департаменту фінансів
№3.2-01/29-789 від 08.05.2013 р. "Щодо видатків на
експлуатаційно-технічне
обслуговування регіональної системи
оповіщення" та лист від 05.07.2013 року
№3.2-01/29-1100, в яких зазначено , що
фінансування послуг на
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та технічних
засобів регіональних і спеціальних
систем централізованого оповіщення
цивільної оборони здійснюється за
рахунок асигнувань, що передбачаються
державним бюджетом на утримання
місцевих державних адміністрацій.

Передбачені Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
структурним підрозділам
Тернопільської ОДА видатки на оплату
послуг (крім комунальних) в сумі 1119,2
тис. грн., до яких відносяться видатки
по експлуатаційно-технічному
обслуговуванню систем оповіщення, не
забезпечують в повному обсязі потреби
місцевих державних адміністрацій в цій
частині оплати послуг.

В проекті обласного бюджету на 2013 рік
на програму розвитку цивільного
захисту Тернопільської області на
2009-2013 роки передбачено 582,5 тис. грн.., з
них на розвиток системи зв"язку,
оповіщення - 282,5 тис. грн.; на поповнення
матеріальних запасів регіонального
резерву - 300 тис. грн.

Враховуючи низький рівень бюджетних
призначень, відповідач згідно листів
№1-01/846 від 08.04.2013р., №1-03/435 від 04.06.2013р.,
№1-01/755 від 25.11.2013р. звертався до
Департаменту економічного розвитку
Тернопільської обласної державної
адміністрації, голови Тернопільської
обласної державної адміністрації,
останній, в свою чергу, листом №01-861/08-05
від 14.02.2013р. звернувся до Міністерства
фінансів України щодо вирішення
питання збільшення бюджетних
асигнувань у зв'язку з необхідністю
додаткового виділення коштів на
послуги у сфері телекомунікацій -
експлуатаційно-технічного
обслуговування.

Листом Міністерство фінансів України
№ 31-07220-05-7/7804 від 12.03.2013 року повідомило,
що в межах передбачених Законом
України "Про Державний бюджет на 2013 рік"
видатків має вирішуватись питання
проведення розрахунків за
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури
регіональної системи оповіщення
цивільного захисту.

При необхідності за обґрунтованим
поданням голови ОДА асигнування можуть
бути перерозподілені Міністерством
фінансів між кодами економічної
класифікації видатків бюджету.

Шодо збільшення видатків на утримання
місцевих державних адміністрацій, то
Мінфін роз"яснив, що дане питання буде
розглядатися в установленому
Бюджетним кодексом порядку з
урахуванням стану виконання бюджету та
вирішення першочергових завдань
стосовно підвищення соціальних
стандартів.

Таким чином з вищенаведеного слідує, що
Управління має право здійснювати
видатки на утримання та
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та технічних
засобів регіональних і спеціальних
систем централізованого оповіщення
цивільної оборони в межах доведеного
річного обсягу асигнувань, та лише при
умові надання пропозицій стосовно
перерозподілу видатків між кодами
економічної класифікації,
затверджених на утримання управління,
в поточному році асигнування на
утримання та експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та технічних
засобів регіональних і спеціальних
систем централізованого оповіщення
цивільної оборони розмір асигнувань
можливо збільшити.

Між тим, відповідно до п.6 ст. 51
Бюджетного кодексу України, будь-які
зобов'язання, взяті фізичними та
юридичними особами за кошти Державного
бюджету України без відповідних
бюджетних асигнувань або ж з
перевищенням повноважень,
встановлених цим Кодексом та Законом
"Про Державний бюджет України", не
вважаються бюджетними зобов'язаннями.
Витрати державного бюджету на покриття
таких зобов'язань не можуть
здійснюватися.

Дана правова позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
України №910/303/13 від 29.05.2013р., №16/73 від
18.03.2010р.

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського
кодексу України господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Пунктом 2 ст. 179 Господарського кодексу
України встановлено, що Кабінет
Міністрів України, уповноважені ними
органи виконавчої влади можуть
рекомендувати суб'єктам
господарювання орієнтовні умови
господарських договорів (примірні
договори), а у визначених законом
випадках - затверджувати типові
договори.

Пунктами 4,7 ст.179 Господарського
кодексу України встановлено, що при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству; примірного
договору, рекомендованого органом
управління суб'єктам господарювання
для використання при укладенні ними
договорів, коли сторони мають право за
взаємною згодою змінювати окремі
умови, передбачені примірним
договором, або доповнювати його зміст.
Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Зміст договору, укладеного на підставі
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим, органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту.
Особливості укладення договору на
підставі правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування
встановлюються актами цивільного
законодавства (ст. 648 ЦК України).

При цьому статтею 649 ЦК України
визначено, що судом вирішуються
розбіжності, які виникли між сторонами
при укладенні договору на підставі
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим, органу місцевого самоврядування
та в інших випадках, встановлених
законом.

Будь-яких розбіжностей при укладанні
договору про експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
ЦО та його виконання не виникало, що
підтвердили сторони в судовому
засіданні.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Матеріали справи містять затверджений
у встановленому порядку керівником
апарату облдержадміністрації Кошторис
Управління з питань надзвичайних
ситуацій на 2013 рік , з якого вбачається
виділення коштів з Державного бюджету
в розмірі 1 247 200 грн., однак згідно
статей класифікації видатків та
кредитування місцевих бюджетів на
оплату послуг (крім комунальних)
виділено лише 58 300 грн. (графа 2240) , що є
значно менше суми договору, який
позивач просить укласти.

Системний аналіз наведених норм
чинного законодавства дає підстави
стверджувати, що договір про
експлуатаційно-технічне
обслуговування систем оповіщення і
зв'язку цивільної оборони заснований
на державному замовленні, права
замовника послуг за таким договором
делеговано місцевим органам
виконавчої влади або їх структурним
підрозділам - управлінням у справах
цивільної оборони, на балансі яких
знаходяться засоби оповіщення і
зв'язку цивільної оборони, а виконавцем
за договором є Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком», проте,
незважаючи, що спірний договір хоч
ґрунтується на державному замовленні,
що цілком відповідає сутності
правовідносин, що виникли, необхідно
відмітити , що з урахуванням Кошторису
на 2013 рік відповідача, останній має
можливість укласти з позивачем
відповідний договір лише в межах
коштів, наданих державним бюджетом на
ці потреби.

Водночас, суд констатує, що укладення
даного договору є неможливим і з огляду
положення Закону України "Про
державне замовлення для задоволення
пріоритетних державних потреб".

Так, частиною 2 ст. 1 цього Закону
визначено, що поставки товарів, робіт і
послуг для пріоритетних державних
потреб забезпечуються за рахунок
коштів Державного бюджету України та
інших джерел фінансування, що
залучаються для цього. Обсяги коштів
для закупівлі зазначених товарів,
робіт і послуг передбачаються в Законі
про Державний бюджет України на
поточний рік та визначаються Кабінетом
Міністрів України відповідними
рішеннями про використання
позабюджетних джерел фінансування.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України
"Про державне замовлення для
задоволення пріоритетних державних
потреб" державні замовники
забезпечуються Кабінетом Міністрів
України фінансовими ресурсами в
обсягах, необхідних для повної оплати
державного замовлення, якщо інше не
передбачено законом, і є
відповідальними за задоволення
пріоритетних державних потреб у
відповідних товарах, роботах і
послугах. Отже, відсутність
відповідних коштів у Державному
бюджеті на дані послуги оповіщення,
унеможливлює проведення тендеру.

Також, постановою Кабінету Міністрів
України від 14.08.2013 року №591 «Про
державне замовлення на закупівлю
товарів, виконання робіт, надання
послуг для державних потреб у 2013 році»
послуги на експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури оповіщення
не передбачені.

Крім того, визначений позивачем спосіб
захисту як установлення правовідносин,
в тому числі шляхом спонукання до
укладення відповідного договору не
відповідає способам, визначеним
статтею 16 ЦК України.

Водночас, виходячи із загальних засад
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків (ст.ст. 3,
6, 12 - 15, 20 ЦК України) суд вважає, що в
разі невизнання особою права на
укладення договору про надання послуг
з експлуатаційно-технічного
обслуговування систем оповіщення і
зв'язку цивільної оборони, таке право
підлягає захисту судом на підставі п. 1
ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання
договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від
10.10.2012р. у справі № 6-110цс12.

Також, за своєю правовою природою
договір про надання послуг, є
двостороннім, реальним та, як правило,
відплатним, тому предметом даного
договору є послуга, котра за ст. 177 ЦК
України є самостійним об'єктом
цивільних прав, і за своїми ознаками
послугу неможливо зберігати, тобто
вона існує лише на той час, коли
надається, відповідно надання й
споживання послуги відбуваються
одночасно, оскільки послуга
споживається в процесі її надання, то
вимога про укладення договору на 2013
рік про надання послуг та винесення
судом рішення про задоволення позову у
2014 році, не може бути правомірною та
обґрунтованою.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами, а в
силу приписів ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Беручи до уваги вищезазначене, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача про
спонукання до укладення договору про
надання послуг в сфері телекомунікацій
щодо експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
засобів оповіщення та зв"язку
цивільної оборони Тернопільської
області на 2013 рік на умовах, викладених
ВАТ "Укртелеком" є безпідставними,
недоведеними та необґрунтованими, а
тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Доводи позивача з посиланням на ст. 218
ГК України, що відсутність бюджетного
фінансування не є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності не беруться судом до
уваги, у зв'язку з тим, що норми статті 218
ГК України регулюють підстави
господарсько-правової
відповідальності за неналежне
виконання господарського зобов'язання,
відтак, не можуть застосовуватися при
вирішенні спору переддоговірного
характеру.

Судові витрати, відповідно до вимог
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
позивачу не відшкодовуються.

В судовому засіданні 03.06.2014 року судом в
порядку ст. 85 ГПК України, оголошено
вступну і резолютивну частини рішення
господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись
Кодексом Цивільного захисту України,
Бюджетним кодексом України, ст.ст. 179, 181,
187, 218 ГК України, ст. ст. 1, 42 - 47, 22, 33, 34, 43,
49, 811, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог -
відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони та
прокурор мають право подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) „10" червня 2014 р.,
рішення через місцевий господарський
суд.

Суддя
Н.О. Андрусик