Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
Справа № 5028/4/6/2012
Господарський суд Чернігівської
області, розглядаючи скаргу
Боржника: Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Батьківщина»,
район, с. Калюжниці, вул. Незалежності, 51
Орган, дії якого оскаржуються: Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
Стягувач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «КОССАД РЕШЕРШ»»,
Бастіонна, 15, оф. 6
проспект Червонозоряний, 96, оф. 118
на дії та бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
Рішенням господарського суду у даній
справі від 27.09.2012р. стягнуто з СТОВ
«Батьківщина» на користь ТОВ «КОССАД
РЕШЕРШ» 11056400,00 грн. боргу та 47616,89 грн.
судового збору, в частині стягнення з
відповідача штрафу та відсотків річних
відмовлено.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
26.11.2012р. рішення господарського суду
Чернігівської області від 27.09.2012р. в
частині відмови в стягненні штрафу та
відсотків річних скасовано та
постановлено нове рішення, яким
стягнуто з СТОВ «Батьківщина» на
користь ТОВ «КОССАД РЕШЕРШ» 2411280 грн.
штрафу та 1397922,29 грн. відсотків річних.

На виконання рішення господарського
суду Чернігівської області від 27.09.2012р.
та постанови Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012р. видано
наказ від 04.12.2012р. про примусове
виконання рішення суду, який був
переданий для виконання Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попівим Р.І. від 22.04.2014р.
накладено арешт на кошти боржника, які
знаходяться на рахунках в установах
банку, у межах суми 7604541,09 грн.

Боржником - СТОВ «Батьківщина подано
скаргу на дії та бездіяльність органів
Державної виконавчої служби, в якій він
просить:

- визнати дії старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Романа Ігоровича
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо
накладення арешту на кошти боржника на
загальну суму 7604541,09 грн., які
знаходяться на рахунках, відкритих
СТОВ «Батьківщина» у банківських
установах, протиправними;

- визнати бездіяльність старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Романа Ігоровича при
примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо
незакінчення виконавчого провадження,
протиправною;

- зобов»язати старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Романа Ігоровича
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р.
звернутися до господарського суду
Чернігівської області для
затвердження мирової угоди;

- скасувати постанову про арешт коштів
боржника від 22.04.2014р., винесену старшим
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Романом Ігоровичем щодо
накладення арешту на рахунки СТОВ
«Батьківщина» в сумі 7604541,09 грн.

Ухвалою господарського суду від
10.06.2014р. скаргу боржника задоволено
частково та визнано незаконними дії
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Романа Ігоровича при
примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо
накладення арешту на кошти боржника в
межах суми 7604541,09 грн., які знаходяться
на рахунках, відкритих СТОВ
«Батьківщина» в установах банку, а
також визнано недійсною постанову про
арешт коштів боржника від 22.04.2014р.,
винесену старшим державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Романом Ігоровичем у
виконавчому провадженні №36182941 щодо
накладення арешту на рахунки СТОВ
«Батьківщина» в установах банку в
межах суми 7604541,09 грн.

Під час розгляду скарги господарським
судом було встановлено наступне.

23.01.2013р. старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Романом Ігоровичем відкрите
виконавче провадження №36182941 про
примусове виконання наказу, виданого
на виконання рішення господарського
суду Чернігівської області від 27.09.2012р.
та постанови Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012р., у
справі №5028/4/6/2012р. про стягнення з СТОВ
«Батьківщина» на користь ТОВ «КОССАД
РЕШЕРШ» 11056400,00 грн. боргу, 47616,89 грн.
судового збору, 2411280 грн. штрафу та
1397922,29 грн. - відсотки річні.

08.02.2013р. між ТОВ «КОССАД РЕШЕРШ»
(стягувач) та СТОВ «Батьківщина»
(боржник) було укладено мирову угоду
про закінчення виконавчого
провадження, умови якої передбачали
наступне.

Стягувач відмовляється від стягнення з
боржника сум штрафних санкцій - 2411280,00
грн., судових витрат -47616,89 грн. та
відсотків річних - 1397922,29 грн. за умови,
якщо боржник у строк до затвердження
мирової угоди, а саме до25.02.2013р.
сплатить на рахунок пов»язаної зі
стягувачем особи ТОВ «СЕМТЕК ІНВЕСТ»
15506159,12 грн. на виконання договору
купівлі - продажу №130215 С-89 від 08.02.2013р.

Сума боргу у розмірі 11056400,00 грн.
погашається наступним чином:

Стягувач зараховує в рахунок погашення
боргу за виконавчим провадженням
№36182941 сплачені раніше боржником кошти
у розмірі 8000000,00 грн. (2000000,00 грн. -
платіжним дорученням від 26.09.2012р. №2074,
3000000,00 грн. - платіжним дорученням від
17.10.2012р. №2211, 1000000,00 грн. - платіжним
дорученням від 29.10.2012р. №2360, 1000000,00 грн. -
платіжним дорученням від 30.10.2012р. №2366,
1000000,00 грн. - платіжним дорученням від
13.11.2012р. №2440).

Решта боргу у сумі 3056400,00 грн.
погашається боржником у термін до
25.02.2013р.

Мировою угодою визначено, що боржник та
стягувач подають до Державної
виконавчої служби документи про оплату
боржником 3056400,00 грн. та один примірник
мирової угоди для подання до суду через
Державну виконавчу службу.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України мирова
угода, укладена сторонами у процесі
виконання судового рішення, подається
на затвердження господарського суду,
який прийняв відповідне судове
рішення.

Ні стягувач, ні боржник не подали на
затвердження суду мирову угоду, але з
боку боржника мирова угода фактично
виконана, тому стягувач 06.03.2013р.
звернувся до старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Р.І. із заявою про
відмову від примусового виконання
рішення суду, в якій просив державного
виконавця вжити заходів по
затвердженню відмови від примусового
виконання рішення суду та закінчити
виконавче провадження № 36182941.

До заяви були додані текст мирової
угоди про закінчення виконавчого
провадження від 08.02.2013р. та копії
документів, що підтверджують її
виконання, в тому числі і платіжне
доручення про сплату 3056400,00 грн. від
04.03.2013р. №562.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони мають
право укласти мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження,
яка визнається судом.

Законом України «Про виконавче
провадження» (п.2 ч.1 ст. 49) передбачено
можливість закінчення виконавчого
провадження у разі визнання судом
мирової угоди між стягувачем і
боржником у процесі виконання.

В Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
зазначено, що у разі, якщо виконавче
провадження стосовно судового рішення
відкрито, сторони відповідно до
частини третьої ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження» мають
право укласти мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується судом. Заява про
затвердження такої мирової угоди
розглядається в судовому засіданні за
правилами ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін.

Таким чином, господарський суд вважає,
що державному виконавцю, отримавши
заяву від стягувача про відмову від
примусового виконання рішення суду,
необхідно було подати до
господарського суду заяву про
затвердження мирової угоди про
закінчення виконавчого провадження
від 08.02.2013р., укладену між стягувачем та
боржником.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Проте, як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження та
підтверджено в судовому засіданні,
державним виконавцем протягом року
взагалі не вчинялися жодні дії.

05.03.2014р. стягувачем подано до Державної
виконавчої служби заяву про відмову
від раніше поданих заяв, а саме:
стягувач відмовився від поданої раніше
мирової угоди про закінчення
виконавчого провадження і просив
відновити примусове стягнення з
боржника грошових коштів.

01.04.2014р. стягувач надав державному
виконавцю уточнюючі відомості про
залишок заборгованості, вказуючи на те,
що 04.03.2013р. боржник сплатив частину
заборгованості у розмірі 3056400,00 грн.
платіжним дорученням від 04.03.2013р. №562, а
решту заборгованості - 8000000,00 грн., які
сплачені боржником раніше, але в
платіжних дорученнях від 26.09.2012р.,
13.11.2012р., 17.10.2012р., 29.10.2012р., 30.10.2012р.
невірно вказаний номер договору,
просив зарахувати в рахунок
заборгованості за наказом
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р., тобто
фактично до стягнення залишилося 47616,89
грн. судового збору, 2411280,00 грн. штрафу
та 1397922,29 грн. - відсотки річних, а всього
3856819,18 грн.

Незважаючи на те, що стягувач
повідомляв державного виконавця про
те, що боржник сплатив 3056400,00 грн. боргу
платіжним дорученням від 04.03.2013р. №562,
яке надав державному виконавцю і яке
міститься в матеріалах виконавчого
провадження, старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попівим Романом
Ігоровичем накладено арешт на кошти
боржника, виходячи із суми боргу 6913219,18
грн., що складається з: 47616,89 грн.
судового збору, 2411280,00 грн. штрафу, 1397922,29
грн. - відсотки річних та 3056400,00 грн.
боргу, а з врахуванням виконавчого
збору 691321,91 грн., арешт накладено на
кошти боржника у межах суми 7604541,09 грн.
(постанова про арешт коштів боржника
від 22.04.2014р.).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт
державним виконавцем може бути
накладений у розмірі суми стягнення з
урахуванням виконавчого збору та
витрат, пов»язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Накладаючи арешт на кошти боржника,
виходячи із суми 6913219,18 грн., а не 3856819,18
грн., державний виконавець діяв в
порушення вимог ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, виявлені при
розгляді скарги боржника на дії та
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби обставини, свідчать
про неналежне виконання старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Романом Ігоровичем своїх
обов»язків.

Згідно зі ст. 90 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.

Господарський суд вважає, що такі
дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби, свідчать
про недоліки в його діяльності та
порушення норм Закону України «Про
виконавче провадження» та
Господарського процесуального кодексу
України, про що необхідно інформувати
голову Державної виконавчої служби
України - для відповідного реагування.

Керуючись ст.86, 90 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Про виявлені порушення
інформувати голову Державної
виконавчої служби України.

2. Окрему ухвалу надіслати голові
Державної виконавчої служби України.

3. Про результати розгляду окремої
ухвали повідомити господарському суду
Чернігівської області в місячний
термін.

Суддя
М.Г.Тимченко