Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" червня 2014 р.
Справа № 906/582/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового
засідання: Смиковському В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Єршова С.В. - дов. №14-108 від
18.04.14 р., дійсна до 18.04.17 р.

від відповідача: Бабич Н.В. - дов. №18 від
03.02.14 р., дійсна до 31.12.14 р.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Комунального підприємства "Озерне"
Новогуйвинської селищної ради (смт.
Озерне Житомирський район)

про стягнення 66220,93 грн.

Позивач ПАТ "НАК "Нафтогаз України"
подав позов до відповідача КП "Озерне"
Новогуйвинської селищної ради про
стягнення 66 220,93 грн. за невиконання
умов Договору купівлі-продажу
природного газу №14/2441/11 від 30.09.2011 року,
з яких: 5 059, 47 грн. - суми інфляційних
втрат, 5 460, 62 грн. сума 3% річних від
простроченої суми, 4 597, 82 грн. - пені, 51 103,
03 грн. - 7% штрафу.

В обгрунтування заявленого позову
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх грошових
зобов'язань згідно умов укладеного
Договору №14/2441/11 на купівлю-продаж
природного газу від 30.09.2011р., відповідно
до якого позивач розрахувався за
отриманий газ, однак з простроченням в
його оплаті.

В якості правових підстав позову
позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 599,
611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою від 07.05.14 р. суд порушив
провадження у справі, вжив заходів для
підготовки до розгляду справи до
розгляду, відповідно до ст.ст. 64-65 ГПК
України.

До початку розгляду справи по суті
позивач не подав заяви про зміну
підстави та предмету позову,
відповідач не подав зустрічного
позову, відповідно.

Представник позивача в засіданні суду
13.02.14р. позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позові, просив суд
їх задовольнити, на виконання вимог
ухвали суду від 20.05.14р. надав суду
витребувані документи.

Відповідач проти позовних вимог
позивача заперечує в повному обсязі в
частині стягнення пені та штрафу,
посилаючись на сплив строку позовної
давності, просить в цій частині позову
відмовити за п. 4 ст. 267 ЦК України; в
частині стягнення суми 3% річних з
простроченої суми та суми інфляційних
втрат за жовтень, листопад, грудень
2012р. просить визнати за їх
розрахунками, а саме: 3% річних з
простроченої суми - 4 832, 70 грн., сума
інфляційних втрат - 1 996,37 грн.

Оскільки, відповідно до ст. 4-3 ГПК
України господарський суд створив
сторонам, які беруть участь у справі,
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства, за відсутності підстав
для відкладення розгляду справи, в
засіданні суду 12.06.14р., представникам
сторін оголошено вступну та
резолютивну частину рішення про
часткове задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011р. між позивачем НАК "Нафтогаз
України" (як продавець) та відповідачем
КП "Озерне" (як покупець) був укладений
Договір №14/2441/11 на купівлю-продаж
природного газу, відповідно до якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупцю у ІV кварталі 2011р. та
у 2012р. імпортований природний газ (за
кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного
на митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України") для виробництва
теплової енергії, яка споживається
бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами, а
покупець зобов'язався прийняти та
оплачувати газ на умовах цього
договору (п. 1.1. Договору №14/2441/11 (надалі
за текстом - Договір №14/2441/11).

Додатковою угодою №2 до Договору
№14/2441/11 сторони погодили п. 2.1. Договору
№14/2441/11, відповідно до якого
передбачено, що продавець передає
покупцеві у 2012р. до 420 тис. куб. м.
природного газу, в тому числі по
місяцях 2012р. :

- жовтень - 90 тис. куб.м.;

- листопад - 150 тис. куб.м.;

- грудень - 180 тис. куб.м.

Порядок та умови передачі газу,
порядок обліку газу сторони
передбачили у розділах 3, 4 Договору
№14/2441/11.

Додатковою угодою №2 до Договору
№14/2441/11 сторони передбачили сторони
погодили, зокрема, до сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 3 884, 78 грн. крім того
ПДВ - 20% - 776, 96 грн., всього з ПДВ - 4661, 74
грн.

Порядок та умови проведення
розрахунків сторони передбачили у
розділі 6 Договору №14/2441/11, зокрема,
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу (п. 6.1. Договору
№14/2441/11).

Відповідальність сторін передбачено у
розділі 7 Договору №14/2441/11, зокрема, у
разі невиконання п. 6.1. умов цього
Договору, він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцяти) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Строк дії Договору №14/2441/11, відповідно
до п. 11.1., з 01.10.11р. по 31.12.2012р., а в частині
проведення розрахунків за газ та
послуг з його транспортування - до
повного погашення заборгованості.

На виконання Договору №14/2441/11 ,
протягом жовтня - грудня 2012року,
позивач передав, а відповідач прийняв
природний газ в обсязі 449,23 тис. куб.м
на загальну суму 2 094 191,68 грн.

Факт належного виконання позивачем
своїх договірних зобов'язань
підтверджується наступними доказами:

- актом приймання-передачі природного
газу від 27.11.2012р. на суму 368 645, 43 грн.(а.с.
19);

- актом приймання-передачі природного
газу від 30.11.2012р. на суму 621 148, 35 грн. (а.с.
20);

- актом приймання-передачі природного
газу від 31.12.212р. на суму 1 104 397, 90 грн. (а.с.
21).

На виконання вищевказаного договору
відповідач повністю виконав
зобов'язання з оплати поставленого
газу - 13.03.13року . Однак виконання
зобов'язання відбулось з
простроченням.

Саме тому позивач вимагає застосування
правових наслідків порушення
грошового зобов'язання шляхом
стягнення пені за порушення оплати за
отриманий природний газ в розмірі 4597, 82
грн., 7% штрафу в розмірі 51 103, 03 грн., суму
інфляційних втрат в розмірі 5059, 47 грн., 3%
річних з простроченої суми 5460,62 грн.

Дослідивши матеріали справи,
здійснивши їх правову оцінку у
відповідності до вимог ст. 43 ГПК
України, господарський суд дійшов
висновку частково задовольнити позов з
огляду на наступне.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 622
ЦК України, є виражене в грошових
одиницях ( національній валюті України
чи в грошовому еквіваленті в іноземній
валюті) зобов'язання сплатити гроші на
користь іншої сторони, яка відповідно,
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку ( п.п.1.1
Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.13року №
14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" ( далі -
Постанова № 14).

Правові наслідки порушення грошового
зобов'язання передбачені, зокрема,
приписами ст.ст. 549-552, 611,625 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЦК України законом
можуть бути передбачені особливості
регулювання майнових відносин у сфері
господарювання. Відповідні
особливості щодо наслідків порушення
грошових зобов'язань у зазначеній
сфері визначено ст. ст. 29-232,234,343 ГК
України та нормами Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

З врахуванням присів ст. 549, ч.2 ст. 625 ЦК
України та ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
правовими наслідками порушення
грошового зобов'язання, тобто
зобов'язання сплатити гроші, є
обов'язок сплатити не лише суму
основного боргу, а й неустойку (якщо її
стягнення передбачене договором або
актами законодавства), інфляційні
нарахування, та проценти річних від
простроченої суми основного боргу.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Пеня у зв'язку з порушенням грошових
зобов'язань визначена позивачем у
твердій сумі на час подання позову і
включена в ціну останнього, з якої
сплачено судовий збір у встановленому
законом розмірі.

Позивачем пред'явлено до стягнення 4 597,
82 грн. пені за період з 17.02.2013р. по 12.03.13р.
та 7% штрафу в розмірі 51 103, 03 грн.,
розрахованого із суми боргу за
зобов'язанням грудня 2012 року в розмірі
730 043,34 грн. станом на 17.02.2013року.

Відповідач просить суд застосувати
наслідки спливу строку позовної
давності та відмовити позивачу у
задоволенні суми пені в розмірі 4597, 82
грн., а також 7% штрафу в розмірі 51 103, 03
грн.

Господарський суд, розглянувши
розрахунок пені та суму 7% штрафу
позивача, вбачає, що позивачем їх
заявлено поза межами строку позовної
давності, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

З урахуванням наведеного,
господарський суд відмовляє позивачу у
стягненні суми пені в розмірі 4 597,82 грн.
та 7% штрафу у розмірі 51 103,03 грн.

Щодо стягнення 3% річних з простроченої
суми.

З огляду на те, що ст. 625 ЦК України
вміщена в розділ 1 книги 5 цього
Кодексу - "Загальні положення про
зобов'язання", ця стаття застосовується
до всіх грошових зобов'язань.

Положення ч.2 ст. 625 ЦК України в частині
сплати процентів річних
застосовується за наявності порушення
будь-якого грошового зобов'язання
(п.6.2 Постанови № 14).

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми не має характеру
штрафних санкцій і є способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові ( п.4.1 Постанови № 14).

Визначення останнього дня строку
виконання грошового зобов'язання є
необхідною умовою для визначення
початку прострочки у його виконанні,
періоду для нарахування пені та
перебігу строку позовної давності для
її стягнення в судовому порядку.

У ст. 253 ЦК України зазначено, що перебіг
строку починається з наступного дня
після календарної дати або настання
події, з якою пов'язано його початок.

У ч. 5 ст. 254 ЦК України зазначено, якщо
останній день строку припадає на
вихідний, святковий або інший
неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

Відповідно до ст. 255 ЦК України, якщо
строк встановлено для вчинення дії,
вона може бути вчинена до закінчення
останнього дня строку.

Окрім того, згідно ч.1 статті 255 ЦК
України у разі, якщо ця дія має бути
вчинена в установі, то строк спливає
тоді, коли у цій установі за
встановленими правилами припиняються
відповідні операції.

Господарський суд також враховує, що
при безготівкових розрахунках
обов'язок перераховувати грошові кошти
за боржника покладено на банк, що несе
перед ним відповідне зобов'язання, тому
місцем виконання грошового
зобов'язання є банк боржника, а момент
його виконання є дата списання
відповідної суми з кореспондуючого
рахунку банку, що обслуговує боржника
(ст. 198, 341 ГК і ст. 528, 623, 1088 ЦК України,
Закон України "Про платіжні системи та
переказ грошей в Україні", оскільки
інше в договорі не визначено.

Операційний день банку - це
діяльність банку протягом робочого
дня, що пов'язана з реєстрацією,
перевірянням, вивірянням, обліком,
контролем операцій (у тому числі
прийманням від клієнтів документів на
переказ і документів на відкликання та
здійсненням їх оброблення,
передавання та виконання) з
відображенням їх у регістрах
бухгалтерського обліку банку.
Тривалість операційного дня
встановлюється банком самостійно у
внутрішньому положенні (абз. 12 п. 1.10
Положення про організацію операційної
діяльності в банках України,
затвердженого Постановою НБУ від
18.06.2003 № 254).

З огляду на вимоги ч.1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК
України господарський суд має
з'ясовувати обставини, пов'язані з
правильністю здійснення позивачем
розрахунку, та здійснити оцінку
доказів, на яких цей розрахунок
грунтується (п.1.12 Постанови № 14).

Господарським судом самостійно
здійснено розрахунок суми 3% річних з
простроченої суми, і зокрема.

За жовтень 2012р. станом на 13.11.12р. сума
боргу становила 90 997, 09 грн., період
прострочення є період з 14.11.2012р. по
18.12.2012р., 35 днів прострочення, сума 3%
річних становить 261, 06 грн.

Загалом сума 3% річних з простроченої
суми за жовтень 2012р. становить 261, 06 грн.,
відтак безпідставно позивачем
заявлено 7, 46 грн.

За листопада 2012р.:

- період прострочення є період з 14.12.12р.
по 18.12.12р., сума боргу становила 621 148, 35
грн., 5 днів прострочення, сума 3% річних
становить 254, 57 грн.;

- період прострочення є період з 19.12.12р.
по 31.12.12р., сума боргу становла 392 145, 44
грн., 13 днів прострочення, сума 3% річних
становить 417, 86 грн.;

- період прострочення є період з 01.01.13р.
по 22.01.13р., сума боргу становила 392 145, 44
грн., 22 дні прострочення, сума 3% річних
становить 709, 08 грн.;

- період прострочення є період з 23.01.13р.
по 28.01.13р., сума боргу становила 342 145, 44
грн., 5 днів прострочення, сума 3% річних
становить 140, 61 грн.;

- період прострочення є період з 29.01.13р.
по 29.01.13р., сума боргу становила 282 145, 44
грн., 1 день прострочення, сума 3% річних
становить 23, 19 грн.

Загалом сума 3% річних з простроченої
суми за листопад 2012р. становить 1 545, 31
грн., відтак безпідставно позивачем
заявлено 79, 12 грн.

За грудень 2012р.:

- період прострочення з 15.01.13р. по 29.01.13р.,
сума боргу становила 1 104 397, 90 грн., 15
днів прострочення, сума 3% річних
становить 1 361, 59 грн.;

- період прострочення з 30.01.13р. по 31.01.13р.,
сума боргу становила 881 543, 34 грн., 2 дні
прострочення, сума 3% річних становить
144, 91 грн.;

- період прострочення з 01.02.13р. по 16.02.13р.,
сума боргу становила 730 043, 34 грн., 16 днів
прострочення, сума 3% річних становить
960, 06 грн.;

- період прострочення з 17.02.13р. по 19.02.13р.,
сума боргу становила 730 043, 34 грн., 3 дні
прострочення, сума 3% річних становить
180, 01 грн.;

- період прострочення з 20.02.13р. по 27.02.13р.,
сума боргу становила 686 043, 34 грн., 8 днів
прострочення, сума 3% річних становить
451, 10 грн.;

- період прострочення з 28.02.13р. по 03.03.13р.,
сума боргу становила 551 043, 34 грн., 4 дні
прострочення, сума 3% річних становить
181, 16 грн.;

- період прострочення з 04.03.13р. по 12.03.13р.,
сума боргу становила 145 043, 34 грн., 9 днів
прострочення, сума 3% річних становить
107, 29 грн.

Загалом сума 3% річних з простроченої
суми за грудень 2012р. становить 3 386, 12
грн., відтак позивачем безпідставно
заявлено 181, 54 грн.

Отже, обгрунтованою до стягнення є сума
3% річних - 5 192, 49 грн. У стягненні 268, 13
грн. суд відмовляє.

Стосовно заявлених до стягнення
інфляційних нарахувань в загальній
сумі 5 059, 47 грн.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
якого полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів ( п.3.1 Постанови №
14).

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць, у якому мала місце інфляція
(абз. 3 п. 3.2. Постанови №14).

Господарським судом самостійно
перевірено розрахунок суми
інфляційних втрат, зокрема.

За жовтень 2012р.

1) в період грудня 2012р. індекс інфляції
становив 100,2 сума боргу становила 90 997,
09 грн., сума індексу інфляції становить
181, 99 грн.

Однак, позивачем взято меншу суму - 181, 81
грн., тому господарський суд
погоджується із сумою позивача.

Отже, за жовтень 2012р. індекс інфляції
становить 181, 81 грн.

За листопад 2012р.

1) індекс інфляції в період грудня 2012р.
становив 100,2 сума боргу становила 392 145,
44 грн. (станом на 31.12.12р.), сума індексу
інфляції становить 784, 29 грн., відтак у
стягненні 1244, 78 грн. слід відмовити.

За грудень 2012р.

1) станом на 31.01.13р. сума боргу становила
881 543, 34 грн., однак в період застосування
індексу інфляції в лютому мала місце
дефляція, тому у задоволенні 2939, 58 грн.
слід відмовити.

Загалом обгрунтованою до стягнення є
сума інфляційних нарахувань в розмірі
875, 11 грн. У задоволенні 4 184, 36 грн. суд
відмовляє.

Витрати щодо сплати судового збору,
відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України,
покладаються на сторін спору
пропорційно.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Озерне" Новогуйвинської селищної ради
(12443, вул. Авіаційна, 57, смт. Озерне
Житомирський район, ідентифікаційний
код 35185011) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м.Київ, вул. Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720):

- 875,11 грн. суми інфляційних нарахувань;

- 5 192,49 грн. 3% річних з простроченої
суми;

- 167, 40 грн. судового збору

3. Відмовити у задоволенні суми
інфляційних нарахувань в розмірі 4 184, 36
грн., 268, 13 грн. 3% річних з простроченої
суми, 51 103, 03 грн. 7% штрафу, 4 597, 82 грн.
пені.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення
складено 17.06.14р.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (поштою простою)

3- відповідачу (простою)