ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2014 р.Справа № 924/423/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" м. Волочиськ,
Хмельницька область

до 1. Фермерського господарства
"Мальвіна" с. Підлужне, Рівненська
область Костопільський район;

2. Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці", с. Шпичинці

про стягнення солідарно з Фермерського
господарства "Мальвіна" та
Виробничого сільськогосподарського
кооперативу "Шпичинці" грошові кошти в
сумі 74654,53 грн., з них 31792,43 грн. основного
боргу, 16877,96 грн. за користування
товарним кредитом, 3327,30 грн. пені, 19664,52
грн. штрафу, 2857,62 грн. три відсотки
річних, 134,71 грн. втрати від зміни
індексу інфляції.

Представники сторін:

позивача: Бундз Т.В. довіреність від
14.01.2013р.

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: не з'явився

Повне рішення складено 10.06.2014р.

Суть спору: Суть спору: Товариство з
обмеженою відповідальність
"Агрохімічна компанія "Вітагро" м.
Волочиськ Хмельницької області
звернулось з позовом до Фермерського
господарства "Мальвіна" с. Підлужне,
Рівненська область Костопільський
район; Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці", с. Шпичинці про стягнення
солідарно з Фермерського господарства
"Мальвіна" та Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" грошові кошти в сумі 112080,25
грн., з них 67658,06 грн. основного боргу,
16969,25 грн. за користування товарним
кредитом, 3327,30 грн. пені, 19664,52 грн.
штрафу, 4326,41 3% річних, 134,71 грн. втрати
від зміни індексу інфляції.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачами умов договору поставки
№06-02/11 ЛР від 28.02.11р. та договору поруки
№53-04/13 ВН ПР від 20.04.2013р.

14.04.14р. представником позивача надано
клопотання про залучення до матеріалів
справи №924/423/14 копії Банківських
виписок та просить відкласти розгляд
справи для мирного врегулювання спору.

Представник позивача зазначає, що на
виконання умов договору ФГ "Мальвіна" с.
Підлужне, отримало від постачальника
засобів захисту рослин на загальну
суму 82 858,05 грн., що підтверджується
видатковими накладними №РН-0000157 від
06.04.11р., №РН-0000385 від 27.04.11р., №РН-0000437 від
29.04.11р., №РН-0000603 від 16.05.11р., №РН-0000737 від
23.05.11р., №РН-0000749 від 24.05.11р.

Окрім того, представником позивача
надано клопотання про залучення до
матеріалів справи №924/423/14 копії
Банківських виписок.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному об'ємі.

Представник відповідача 1 -
Фермерського господарства "Мальвіна" в
судове засідання не з'явився, вимог
ухвали суду не виконав, письмового
відзиву на позов не подав, причин
невиконання вимог суду не повідомив.
Про час та дату проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення поштової
кореспонденції представнику
відповідача 05.04.2014р. та 19.04.2014р.

Представник відповідача 2 - Виробничий
сільськогосподарський кооператив
„Шпичинці" відзиву на позов не подав,
повноважного представника для участі у
судове засідання не направив. Ухвала
про порушення провадження у справі від
31.03.14р. та про відкладення розгляду
справи від 14.04.2014р. була надіслана за
адресою вказаною в позовній заяві та
договорі поруки, однак повернулась на
адресу суду з відміткою органу зв'язку:
"за зазначеною адресою не має".

Належність повідомлення в такий спосіб
підтверджується позицією, викладеною у
п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18, де вказано, що в
разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною) і не повернутою
підприємством зв'язку, або повернуто з
посиланням на відсутність адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи.

07.05.2014р. на адресу суду надійшла заява
позивача про відмову від позову в
частині стягнення 1468,79 грн. три
відсотки річних та 35865,63 грн. основного
боргу згідно договору про відступлення
права грошової вимоги №06-02/11ЛРВ від
30.05.2012р., у зв'язку з частковим
погашенням заборгованості.

12.05.2014р. Ухвалою суду провадження у
справі №924/423/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" м.
Волочиськ, Хмельницька область до 1.
Фермерського господарства "Мальвіна" с.
Підлужне, Рівненська область
Костопільський район; 2. Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці", с. Шпичинці в частині
стягнення основного боргу в сумі
35865,63грн. та трьох процентів річних в
розмірі 1468,79 грн. припинено.

Ухвалою суду від 10.06.2014р. провадження у
справі в частині стягнення 91,30 грн. за
користування товарним кредитом
припинено на підставі п. 4 ст. 80 ГПК
України, у зв'язку з відмовою позивача
від позову в цій частині.

Враховуючи викладене, суд розглядає
справу у відповідності до ст. 75 ГПК
України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

Між приватним підприємством "Агропром"
(Продавець) та Фермерським
господарством "Мальвіна" с. Підлужне,
(Покупець, надалі - відповідач 1)
укладено договір поставки №06-02/11 ЛР від
28.02.11р., за умовами якого постачальник
зобов'язується в строки, визначені
договором передати у власність покупця
засоби захисту рослин та/або
мікродобрива (надалі Товар), а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
його вартість (п.1.1.).

Відповідно до п.1.2. Договору
найменування товару, його кількість,
ціна за одиницю, термін поставки
покупцю та базис поставки, вартість
товару загальна, термін оплати, а також
інші умови будуть визначені в
специфікаціях-додатках до договору,
які є невід'ємними частинами договору.

Згідно з п.2.1. договору ціна товару
вираховується, як сума вартостей усіх
партій товару (згідно відповідних
специфікацій), переданих
постачальником у власність Покупцю.

Відповідно до п.3.1.3. постачальник
зобов'язаний передати товар покупцеві
із дотриманням термінів поставки,
вказаних у додатках, та в місцях,
визначених в графі „Базис поставки"
цих же додатків. Якщо інше не буде
визначено в додатку, базис поставки
товару - ЕХW (Інкотермс-2000) - склад
постачальника (Хмельницька обл., м.
Волочиськ, вул. Котовського, 7).

Покупець зобов'язався відповідно до
п.3.2.2. договору оплатити вартість
товару в термін (и), вказані у додатках
(специфікаціях), враховуючи при цьому,
умови п.2.3. цього договору.

Пунктом 7.2.1. Договору сторони погодили,
що покупець несе відповідальність за
затримку з оплатою постачальнику за
поставлений товар, сплачуючи штраф в
розмірі 25% від суми боргу (його
неоплаченої частини) на перший день
прострочення платежу, а також сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожен день прострочення оплати.

Даний договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами та
припиняється належним виконанням всіх
умов даного договору сторонами (п. 5.1.
Договору).

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений їх печатками.

Крім того, підписані Додатки до
договору, зокрема, №1 від 28.02.11р.
найменування, кількість, ціна, вартість
та термін поставки товару на загальну
суму 78736,99 грн. кінцевий термін оплати
до 01.10.11р., №2 від 04.05.11р. найменування,
кількість, ціна, вартість та термін
поставки товару на загальну суму
600,00грн., кінцевий термін оплати до
01.09.11р. та №3 від 23.05.11р. найменування,
кількість, ціна, вартість та термін
поставки товару на загальну суму 3521,07
грн., кінцевий термін оплати до 01.10.2013р.

Додатком №6 від 01.10.2011р. до договору
поставки сторони визначили, що станом
на 01.10.2011р. заборгованість Покупця
перед Продавцем згідно договору
поставки №06-02/11 ЛР від 28.02.2011р. за
поставлені засоби захисту рослин
складає 78658,06 грн.

Відповідно до п. 3 Додатку сторони
дійшли згоди, що засоби захисту рослин
поставлено на умовах товарного
кредиту, який складає 0,1% від суми
поставленого товару Покупцю за кожен
день користування товарним кредитом.

Початком нарахування відсотків за
користування товарним кредитом
вважається 02.10.2011р. Нарахування
відсотків за користування товарним
кредитом здійснюється до моменту
повної оплати придбаного Покупцем
товару (п.4 Додатку).

Покупець зобов'язується сплатити
Продавцю заборгованість за
поставлений товар за наступним
графіком: до 01.02.2012р. сплачує 78658,06 грн., а
також нараховані відсотки за
користування товарним кредитом
починаючи з дати вказаної в п. 4 Додатку,
які розраховуються за формулою: сума
заборгованості за поставлений товар х
0,1% х кількість днів користування
товарним кредитом (п. 5 Додатку).

Згідно з п. 7 Додатку у випадку
прострочення строків оплати,
визначених в п. 5 даного Додатку,
Покупець сплачує Продавцю штраф у
розмірі 19664,52 грн., а також сплачує пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період прострочення від
суми заборгованості за кожен день
прострочки оплати.

Додаток підписаний представниками
сторін та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору
постачальником поставлено відповідачу
1 товар згідно накладних: №РН-0000157 від
06.04.11р. на суму 71268,19 грн., №РН-0000385 від
27.04.11р. на суму 816,00 грн., №РН-0000437 від
29.04.11р. на суму 6652,80 грн., №РН-0000603 від
16.05.11р. на суму 600,00грн., №РН-0000737 від
23.05.11р. на суму 1202,00грн., №РН-0000749 від
24.05.11р. на суму 2318,40 грн., який отриманий
відповідачем 1 на підставі
довіреностей №4 від 66.04.11р., №20 від
27.04.11р., №20 від 27.04.11р., №5 від 16.05.11р., №5
від 16.05.11р., №18 від 23.05.11р.

Всього Фермерське господарство
"Мальвіна" с. Підлужне отримало від ТОВ
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО"
засобів захисту рослин на загальну
суму 82858,05 грн., однак сплачено його
вартість частково в сумі 27200 грн., що
підтверджується банківськими
виписками від 12.10.2011р. на суму 1000,00 грн.,
від 05.12.2011р. на суму 10000,00 грн.,
меморіальний ордер №10 від 15.09.2011р. на
суму 4200,00 грн., банківськими виписками
від 21.05.2012р. на суму 3000,00 грн., від 17.09.2012р.
на суму 4000,00 грн., від22.03.2013р. на суму 5000,00
грн. Крім того, позивачем було
зараховано грошові кошти в сумі
23865,63грн. на підставі договору поставки
№Б53-11/12ЛР від 10.11.2012р.

30.05.2012р. між ПП "Агропром" (Первісний
кредитор) та ТОВ "Агрохімічна компанія
"ВІТАГРО" (Новий кредитор) був укладений
договір відступленя права вимоги
№06-02/11 ЛРВ, відповідно до п. 1.1. якого
первісний кредитор відступає новому
кредитору належне первісному
кредитору право вимоги за договором
поставки №06-02/11 ЛР від 28.02.2011р.,
укладений між Первісним кредитором та
Фермерським господарством "Мальвіна",
далі іменується Боржник.

Відповідно до п. 1.3. Договору до Нового
кредитора переходить право вимагати
(замість Первісного кредитора) від
Боржника належного та реального
виконання наступних обов'язків: сплати
грошових коштів в розмірі 67658,06 грн., за
поставлений Первісним кредитором
Товар відповідно до Договору поставки;
сплатити штраф в розмірі 19664,52 грн. за
прострочення строку оплати за
поставлений первісним кредитором
Товар відповідно до Договору поставки;
сплатити грошові кошти в розмірі 16969,25
грн. за користування товарним кредитом
за поставлений Первісним кредитором
Товар відповідно до Договору поставки;
сплати пені в розмірі 3327,30 грн. за
прострочення строку оплати за
поставлений Первісним кредитором
Товар відповідно до Договору поставки;
сплати трьох відсотків річних в
розмірі 656,19 грн. за поставлений
Первісним кредитором Товар відповідно
до Договору поставки; сплати
інфляційних втрат в розмірі 134,71грн. за
поставлений Первісним кредитором
Товар відповідно до Договору поставки.

Відповідно до п. 1.7 договору з моменту
підписання даного договору
відступлення права вимоги, до нового
кредитора переходять всі права
кредитора у відношенні до боржника, що
належали до цього первісному кредитору
по договору поставки.

Даний договір набирає чинності з
моменту підписання та скріплення
печатками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором (п. 4.1. Договору).

19.06.2012р. ПП "Агропром" повідомило (лист
№64) ФГ "Мальвіна" про відступлення
права вимоги за договором поставки
№06-02/11ЛР від 28.02.2011р.

31.05.12р. між ТОВ "Агрохімічна компанія
"ВІТАГРО" (Кредитор) та
Виробничо-сільськогосподарським
кооперативом „Шпичинці" (Поручителем)
було укладено договір №06-02/11ЛРВ ПР
поруки, відповідно до умов якого
Поручитель зобов'язується відповідати
перед Кредитором за виконання всіх
зобов'язань ФГ "Мальвіна" (Боржник), що
виникли з договору поставки №06-02/11ЛР
від 28.02.11р., а саме здійснити оплату за
поставлений товар (засоби захисту
рослин та/або мікродобрива) в обсязі та
на умовах Договору поставки №06-02/11ЛР
від 28.02.11р.р., а також відшкодувати
збитки та сплатити штрафні санкції у
випадках, передбачених договором
поставки №06-02/11ЛР від 28.02.11р.

Поручитель та боржник несуть солідарну
відповідальність перед кредитором за
належне виконання боржником
забезпеченого зобов'язання. У разі
порушення зобов'язання боржником,
кредитор має право на власний вибір,
направити поручителю письмову вимогу
виконати зобов'язання (або певну його
частину) або пред'явити до поручителя
позов (п.п. 3.1., 4.1.2 Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору поруки
останній набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
моменту припинення зобов'язання за
основним договором.

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений їх печатками.

У зв'язку з наявністю несплаченої
відповідачем 1 заборгованості за
договором поставки 06-02/11ЛР від 28.02.11р.
позивачем поданий позов про стягнення
боргу солідарно з відповідачів 74654,53
грн., з них 31792,43 грн. основного боргу,
16877,96 грн. за користування товарним
кредитом, 3327,30 грн. пені, 19664,52 грн.
штрафу, 2857,62 грн. три відсотки річних,
134,71 грн. втрати від зміни індексу
інфляції.

Досліджуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу
України закріплено принцип свободи
договору, який передбачає, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.11, ст.509 Цивільного
кодексу України однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків сторін є укладення між ними
договору. В силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити гроші, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку, тобто, сплати коштів.

Згідно зі ст.ст. 526, 527 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст.912 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

Як вбачається з правовідносин, що
виникли між сторонами, їм притаманні
ознаки, що характеризують цивільні
відносини, які виникають з договорів
поставки. Так, ПП "Агропром" поставив
відповідачу товар, останній прийняв
його та зобов'язався сплатити за нього
певну грошову суму. Відповідачем не
спростовано факту отримання товару.

Пунктом 1 частини 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок:
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові
(ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України
встановлено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом .

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного
кодексу України заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідач 1 - Фермерське господарство
"Мальвіна" с. Підлужне своїх зобов'язань
за договором поставки №06-02/11ЛР від
28.02.11р. належним чином та в повному
обсязі не виконав, у зв'язку з чим у
нього виникла перед позивачем
заборгованість в сумі 31792,43 грн.

Отже, позов про стягнення солідарно з
відповідачів 31792,43грн. заборгованості
підлягає задоволенню.

Пунктами 7.2.1 договору поставки
№06-02/11ЛР від 28.02.11р. сторони
передбачили, що за затримку з оплатою
постачальника за поставлений товар,
покупець несе відповідальність
сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми
боргу (його неоплаченої частини) на
перший день прострочення платежу, а
також сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожен день прострочення оплати.

Відповідно позивачем нараховано 3327,30
грн. пені за період з 02.02.2012р. по 30.05.2012р.
розраховану із суми заборгованості
67658,06 грн. та 19664,52грн. штрафу із суми
заборгованості 78658,06 грн. (станом на
01.10.2011р., тобто на дату укладення
додатку №6)

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу
України встановлено, що предметом
неустойки є грошова сума, рухоме і
нерухоме майно, а частина 2 - якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу
України передбачає, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені, суд
встановив правомірність нарахування
останньої в сумі 3327,30 грн., у зв'язку з
чим позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Також позивачем правомірно здійснено
розрахунок штрафу в сумі 19664,52 грн., який
підлягає стягненню з відповідачів в
повному обсязі.

При цьому судом враховується, що
одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно із статтею 549 ЦК України, пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватись
різний набір санкцій (позиція
Верховного Суду України викладена у
постанові від 09.04.2012 р. по справі
№20/246-08).

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України та ст.
233 ГК України встановлено, що
господарський суд має право зменшити
розмір неустойки (штрафу, пені), якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно зі збитками
кредитора. При цьому, таке право суд
реалізує, як за клопотанням сторони,
так і за власною ініціативою.

Зазначена стаття кореспондується з ч.3
ст.551 ЦК України, згідно якої, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Розглядаючи питання про стягнення сум
пені та штрафу, судами повинно бути
взято до уваги: причини неналежного
виконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків,
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні, а також не лише майнові,
але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (аналогічна
позиція у постанові ВГСУ від 31.10.2012 року
№5004/718/12).

Суд дослідивши наявність підстав,
передбачених ст. 233 Господарського
кодексу України, ст. 551 Цивільного
кодексу України для зменшення розміру
штрафних санкцій, вважає за можливе
зменшити розмір нарахованої пені та
штрафу на 50% та стягнути пеню в сумі 1663,65
грн. (50 х 3327,30/ 100), штраф в розмірі 9832,26
грн. (50 х 19664,52 /100). При зменшені
неустойки враховується, що сума боргу є
незначною, по мірі можливості
сплачується відповідачем 1, а також те,
що стягненню підлягає не тільки
штрафні санкції, але й кошти за
користування товарним кредитом.

У зв'язку з цим у позові про стягнення
1663,65грн. (3327,30 - 1663,65) пені та 9832,26грн.
(19664,52 - 9832,26) штрафу слід відмовити.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 2857,62грн. 3% річних,
розрахованих за період з 02.02.2012р. по
30.05.2012р. в сумі 656,19 грн. та за період з
31.05.2012р. по 21.03.2014р. в сумі 2201,43 грн. з
врахуванням часткової оплати боргу; а
також 134,71 грн. індексу інфляції за
період з 02.02.2012р. по 30.05.2012р.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається,
що зобов'язання сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, є втратами, пов'язаними з
інфляційними процесами в державі за
час прострочення виконання
зобов'язання боржником, а три процента
річних є за своєю правовою природою
платою за користування коштами, що не
були своєчасно сплачені боржником.

Проаналізувавши поданий позивачем
розрахунок 3% річних, суд приходить до
висновку, що позивачем допущено
помилку при його здійсненні, зокрема
позивачем враховувались дні фактичної
сплати боргу, тоді як згідно з п.1.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" день фактичної
сплати суми заборгованості не
включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

Таким чином за розрахунком суду 3 %
річних за період, визначений позивачем
але без врахування дня фактичної
сплати боргу, становить 2844,27грн. та
підлягає стягненню з відповідача. В
решті частині щодо стягнення 13,35 грн. 3%
річних суд відмовляє, оскільки останні
необґрунтовані.

Позивачем правомірно заявлено до
стягнення з відповідача 134,71 грн.
інфляційних втрат, розрахованих за
період з 02.02.2012р. по 30.05.2012р., яка
підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 16877,96 грн. за
користування товарним кредитом
відповідно до п. 7 додатку №6 до
договору поставки, зокрема за період з
02.10.2011р. по 11.10.2012р. в сумі 786,60 грн., за
період з 12.10.2011р. по 04.12.2011р. в сумі 4115,88
грн., за період з 05.12.2011р. по 30.05.2012р. в
сумі 11975,47 грн.

Перевіривши розрахунок за
користування товарним кредитом, суд
встановив правомірність нарахування
останнього, у зв'язку з чим позовні
вимоги в частині стягнення 16877,96 грн. за
користування товарним кредитом
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо солідарного стягнення суми боргу,
пені, штрафу, 3% річних та за
користування товарним кредитом яз обох
відповідачів судом враховується
наступне.

За договором поруки від 31.05.12р.
відповідач 2, як поручитель,
зобов'язався відповідати перед
кредитором (позивачем) за виконання
відповідачем 1 зобов'язань, що виникли з
договору поставки від №06-02/11ЛР від
28.02.11р., в т.ч. щодо сплати основного
боргу та штрафних санкцій.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Відповідно до ч. 1 ст.554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно з ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Зазначене свідчить, що позивач
правомірно звернувся з позовом про
стягнення заборгованості до
відповідача 1 та до відповідача 2, які
відповідають як солідарні боржники.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, а
саме 31792,43 грн. основного боргу, 16877,96
грн. за користування товарним кредитом,
1663,65 грн. пені, 9832,26 грн. штрафу, 2844,27 грн.
три відсотки річних, 134,71 грн. втрати від
зміни індексу інфляції.

В решті частині щодо стягнення 13,35 грн.
3% річних суд відмовляє, оскільки
останні необґрунтовані.

При виготовлені резолютивної частини
рішення враховуються вимоги п.9.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" №6 від 23.03.12 та норма ч.2
ст.18 Закону України "Про виконавче
провадження", згідно якої у разі якщо
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

У зв'язку із задоволенням позову
відповідно до ст.49 ГПК України, витрати
по оплаті судового збору підлягають
покладенню на відповідачів в рівних
частинах пропорційно правомірно
задоволеним позовним вимогам.

При цьому, судом враховано п. 4.3.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" у разі
коли господарський суд на підставі
пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір
неустойки (штрафу, пені), витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору, відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальність "Агрохімічна
компанія "Вітагро" м. Волочиськ
Хмельницької області до Фермерського
господарства "Мальвіна" с. Підлужне,
Рівненська область Костопільський
район; Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці", с. Шпичинці про стягнення
солідарно з Фермерського господарства
"Мальвіна" та Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" грошові кошти в сумі 74654,53
грн., з них 31792,43 грн. основного боргу,
16877,96 грн. за користування товарним
кредитом, 3327,30 грн. пені, 19664,52 грн.
штрафу, 2857,62 грн. три відсотки річних,
134,71 грн. втрати від зміни індексу
інфляції задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства
"Мальвіна" (Рівненська область,
Костопільський район, с. Підлужне, вул.
Набережна, буд. 1, код 33891529) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (м. Волочиськ,
Хмельницької області, вул. Котовського,
7, код 37993500) - 31792,43 грн. (тридцять одну
тисячу сімсот дев'яносто дві гривні 43
коп.) основного боргу, 16877,96 грн.
(шістнадцять вісімсот сімдесят сім
гривень 96 коп.) за користування
товарним кредитом, 1663,65 грн. (одну
тисячу шістсот шістдесят три гривні 65
коп.) пені, 9832,26 грн. (дев'ять тисяч
вісімсот тридцять дві гривні 26 коп.)
штрафу, 2844,27 грн. (дві тисячі вісімсот
сорок чотири гривні 27 коп.) три відсотки
річних, 134,71 грн. (сто тридцять чотири
гривні 71 коп.) втрати від зміни індексу
інфляції. Даний обов'язок є солідарним.
Солідарний боржник - Виробничий
сільськогосподарський кооператив
"Шпичинці" с. Шпичинці Хмельницького
району Хмельницької області (код 03788721).

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
„Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького
району, Хмельницької області, код 03788721)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (м. Волочиськ,
Хмельницької області, вул. Котовського,
7, код 37993500) - 31792,43 грн. (тридцять одну
тисячу сімсот дев'яносто дві гривні 43
коп.) основного боргу, 16877,96 грн.
(шістнадцять вісімсот сімдесят сім
гривень 96 коп.) за користування
товарним кредитом, 1663,65 грн. (одну
тисячу шістсот шістдесят три гривні 65
коп.) пені, 9832,26 грн. (дев'ять тисяч
вісімсот тридцять дві гривні 26 коп.)
штрафу, 2844,27 грн. (дві тисячі вісімсот
сорок чотири гривні 27 коп.) три відсотки
річних, 134,71 грн. (сто тридцять чотири
гривні 71 коп.) втрати від зміни індексу
інфляції. Даний обов'язок є солідарним.
Солідарний боржник - Фермерське
господарство "Мальвіна" (Рівненська
область, Костопільський район, с.
Підлужне, вул. Набережна, буд. 1, код
33891529).

Видати наказ.

Стягнути з Фермерського господарства
"Мальвіна" (Рівненська область,
Костопільський район, с. Підлужне, вул.
Набережна, буд. 1, код 33891529) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Хмельницька
область, м. Волочиськ, вул. Котовського,
7, код 37993500) 746,41 грн. (дві тисячі двісті
сорок п'ять гривень 00 коп.) судового
збору.

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького
району Хмельницької області, код 03788721)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Хмельницька
область, м. Волочиськ, вул. Котовського,
7, код 37993500) 746,41 грн. (дві тисячі двісті
сорок п'ять гривень 00 коп.) судового
збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 10.06.2014р.

Суддя
С.В. Заверуха

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,(31200, Хмельницька обл., м.
Волочиськ, вул. Котовського, 7),

3 - відповідачу, (35023, Рівненська обл,
Костопільський р-н, с. Підлужне, вул.
Набережна, буд. 1), рекоменд.

4 - відповідачу, (31322, Хмельницька обл.,
Хмельницький р-н, с. Шпичинці), рекоменд.