ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 927/1209/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Сибіги О.М.

розглянувши матеріали касаційної
скарги ТОВ "Агроінвест-Борзна"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014у
справіГосподарського суду
Чернігівської областіза позовом ТОВ
"Амако Україна"до ТОВ
"Агроінвест-Борзна"простягнення
заборгованостів судовому засіданні
взяли участь представники:

позивача: Зауткін С.С. (дов. від 19.03.14 №
33),

відповідача: Степаненко Р.О. (дов. від
13.01.14),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 03.12.2013 року господарського
суду Чернігівської області позов
задоволено, з ТОВ "Агроінвест-Борзна" на
користь позивача стягнуто 3062835,30 грн.
основного боргу, 225012,92 грн. річних та
138236,74 грн. інфляційних.

Постановою від 20.02.2014 р. Київського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями, ТОВ "Агроінвест-Борзна"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою і
просить їх скасувати як прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Позивач подав до Вищого
господарського суду України відзив та
додатковий відзив на касаційну скаргу,
в яких просить залишити її без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали рішення у даній
справі, відповідно до умов договору від
26.03.2010 р. № 1927/000655, укладеного між ТОВ
"АМАКО Україна" та ДП "Агроінвест" ТОВ
"Борзна-Агроінвест", останнім придбано
насіння та/або засоби захисту рослин в
кількості, асортименті, у терміни і за
цінами, зазначеними у додатку
(додатках) до даного договору.

Покупець заявляє та стверджує, що він є
сільськогосподарським
товаровиробником і купує товар (засоби
захисту рослин) для використання у
технологічних процесах виробництва
сільськогосподарської продукції (п. 1.3
договору).

Згідно п.п.4.1.-4.2. договору продавець
поставляє товар покупцеві на умовах, що
зазначаються в додатках, які є
невід'ємною частиною даного договору.
При настанні обставин, що
унеможливлюють постачання товару в
терміни, зазначені в додатку, Продавець
повідомляє покупця про це в письмовій
формі, що відсуває терміни постачання
ще на 10 робочих днів та не вважається
простроченням поставки товару. У разі,
якщо покупець порушить терміни оплати,
визначені в додатках до договору,
термін поставки товару автоматично
пролонгується на строки затримки
оплати, але не менше ніж на 10 робочих
днів. Дострокова поставка товару
допускається.

Пунктами 4.4.-4.7. договору передбачено, що
право власності на товар переходить
від продавця до покупця в момент
отримання товару покупцем, якщо інше не
зазначено у відповідному додатку до
договору.

Передача товару оформляється
накладними, що підписуються
уповноваженими представниками обох
сторін. Товар вважається відвантаженим
продавцем і прийнятим покупцем: по
кількості (одиниць виміру) - відповідно
до фактичної кількості (одиниць
виміру); по якості - відповідно до
якості, вказаному в сертифікаті якості
виробника. Покупець зобов'язаний
перевірити кількість товару, його вагу,
комплектність, цілісність тари, пломб
на ній (при їх наявності), а також
відсутність ознак пошкодження або
псування товару і у випадку їх
виявлення негайно, до закінчення
приймання, письмово повідомити
продавця. Після підписання накладних
на товар, покупець не має права
пред'являти продавцю претензії
стосовно кількості прийнятого товару.
У разі невідповідності товару якісним
характеристикам, заявленим продавцем,
складається акт про приховані недоліки
товару.

Відповідно до п.п.5.6.-5.7 договору всі
платежі, які здійснюються покупцем у
випадку несвоєчасної оплати, незалежно
від підстави платежу в платіжному
дорученні проводяться в такій
послідовності: пеня згідно п.9.2.
договору; оплата відповідного платежу.
При здійсненні оплати покупець
зобов'язується вказати у платіжному
дорученні дату та номер даного
договору, а також номер рахунку,
виставленого продавцем, згідно якого
здійснюється оплата.

На виконання умов договору сторонами
підписано додатки - специфікації № 1-8
до договору із визначенням асортименту
товару, кількості, умов його поставки
та оплати, згідно яких позивачем було
передано відповідачу товар на загальну
суму 3258915,30 грн.

01.02.1012 року сторонами підписано акт
взаємозаліку заборгованостей на суму
46080,00 грн., з урахуванням ПДВ, в зв'язку з
тим, що ДП "Агроінвест" станом на 01.02.12
року має заборгованість перед ТОВ
"АМАКО Україна" в сумі 3258915,30 грн., з
урахуванням ПДВ, яка виникла щодо
виконання контракту № 1927/000655 від 26
березня 2010 року, а ТОВ "АМАКО Україна"
має заборгованість перед ДП
"Агроінвест" в сумі 24880,00 грн. з
урахуванням ПДВ, яка виникла щодо
виконання контракту № 2604/000655 від 29
вересня 2010 року, і заборгованість в
сумі 21200,00 грн. з урахуванням ПДВ, яка
виникла щодо виконання контракту №
4149/000655 від 15 листопада 2011 року.

Відповідач за отриманий товар
розрахувався частково в сумі 196080 грн.,
в тому числі 46080 грн. зараховано згідно
акту взаємозаліку від 01.02.2012 року, та
09.01.2013 року сплачено 150000 грн., що
підтверджується копією банківської
виписки.

Залишення листа - вимоги позивача від
15.10.2012 року № 5803 від 15.10.2012 року на суму
4230715,97 грн. без відповіді та задоволення
стало підставою для звернення ТОВ
"Амако Україна" з позовом у даній
справі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що факт здійснення
позивачем поставки підтверджується
копіями видаткових накладних та
довіреностей, які знаходяться в
матеріалах справи.

Окрім того, судами з'ясовано, що за
фактом поставки відповідачу товару ТОВ
"АМАКО Україна" були складені на ім'я
відповідача та передані йому податкові
накладні по податку на додану вартість
№5132 від 16.04.2010 року на суму 208692 грн., №
5133 від 19.04.2010 року на суму 305902,08 грн., №
5644 від 28.04.2010 року на суму 440844,77 грн., №
5645 від 30.04.2010 року на суму 407827,73 грн., №
6591 від 07.05.2010 року на суму 174528 грн., № 6592
від 07.05.2010 року на суму 498176,90 грн., № 7672
від 18.05.2010 року на суму 550992,48 грн., № 7673
від 18.05.2010 року на суму 14653,44 грн., № 7674
від 19.05.2010 року на суму 425769,90 грн., № 8764
від 25.05.2010 року на суму 46828,80 грн., № 8763
від 25.05.2010 року на суму 34905,60 грн., № 9333
від 01.06.2010 року на суму 2238,72 грн., № 9334
від 10.06.2010 року на суму 54890,88 грн., № 39293
від 09.12.2010 року на суму 92664,00 грн.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що судами
попередніх інстанцій в даному випадку
обґрунтовано не взято до уваги
заперечення відповідача проти факту
здійснення позивачем поставки товару
та посилання на те, що довіреності на
отримання матеріальних цінностей та
видаткові накладні підписано особами,
які не були наділені повноваженнями на
вчинення відповідних дій, а також на те,
що в довіреностях вказано загальну
назву товару без зазначення його
кількості та індивідуально
визначеного найменування та
відсутність відтисків печатки покупця
на видаткових накладних, оскільки
відповідачем не було надано жодних
належних, допустимих та достовірних
доказів (витребуваних судом
бухгалтерських та податкових
документів за спірний період, книги
обліку довіреностей за 2010 рік), які б
підтверджували його заперечення.

У цьому зв'язку судами правомірно взято
до уваги пояснення викликаних в судове
засідання в порядку ст. 30 ГПК України
гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, які
є колишніми керівником та працівниками
відповідача і саме за участі яких
відбувалися спірні відносини між
сторонами з приводу поставки товару,
які підтвердили достовірність
первинних документів: договору,
додатків, видаткових та податкових
накладних, довіреностей та акту
взаємозаліку, які надані позивачем в
обґрунтування своїх позовних вимог, і,
головне, підтвердили сам факт
здійснення поставки товару
відповідачу та відображення даних
господарських операцій і документів у
бухгалтерському та податковому обліку
відповідача.

Стосовно заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
судами встановлено, що позовна заява
позивачем була здана до поштового
відділення на відправку 17.09.2013 р.

При цьому в додатках - специфікаціях
передбачено сплату авансу в розмірі 20%
від загальної вартості товару, який
підлягав сплаті протягом 10 (десяти)
банківських днів з дати укладення
даного додатку, тобто в період з 12
квітня до 24 червня 2010 року, а решту, в
розмірі 80% від загальної вартості
товару, який підлягав сплаті до певної
календарної дати: 01.10.2013 року, 25.10.2013
року, 01.11.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Судами встановлено, що 01.02.2012 року
сторонами складено акт взаємозаліку,
підписаний повноважними особами
відповідача, у якому ДП "Агроінвест"
визнано станом на 01.02.12 року наявність
заборгованості перед ТОВ "АМАКО
Україна" в сумі 3258915,30 грн., з
урахуванням ПДВ, яка виникла щодо
виконання контракту №1927/000655 від 26
березня 2010 року, а отже перебіг
позовної давності по стягненню
основного боргу перервався.

З огляду на викладене, приписи ст. 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, суди
попередніх інстанцій дійшли
вмотивованого висновку про стягнення з
відповідача заборгованості з
врахуванням річних за період з 02.10.2010
року по 10.09.2013 року та інфляційних за
грудень 2010 року - липень 2013 року, в межах
трирічного строку позовної давності.

Приймаючи до уваги зазначене вище,
судові рішення прийнято при
правильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 20.02.2014 р. Київського
апеляційного господарського суду у
справі № 927/1209/13 залишити без змін.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Сибіга О.М.