ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

10.06.2014
Справа № 5008/258/2011

Суддя господарського суду
Закарпатської області Бобрик Г.Й.,
розглянувши скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 від 25.03.2014
року на дії міського відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції у
справі № 5008/258/2011

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, м. Мукачево

до публічного акціонерного товариства
"Готельно - туристичний комплекс
"Інтурист - Закарпаття", м. Ужгород

про стягнення 83 060 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника (стягувача по справі) -
ОСОБА_3, представник

від боржника - Попович А.А., представник

від відділу ДВС - Венжега М.Р.,
представник

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 27.04.2011року у
справі № 5008/258/2011, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 31.05.2011 року,
позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, задоволено. Стягнуто з
відкритого акціонерного товариства
„Готельно-туристичний комплекс
„Інтурист - Закарпаття" на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суму
83 060,00 грн. боргу та 1 067 грн. у
відшкодування судових витрат.
01.07.2011 року на виконання цієї
постанови Господарським судом
Закарпатської області видано
стягувачеві наказ № 5008/258/2011 від
01.07.2011року.

08.07.2011 року міським відділом
Державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції відкрито виконавче
провадження по виконанню вказаного
виконавчого документа № 27481987.

12 березня 2013 року стягувач (ФОП
ОСОБА_2) подав до господарського суду (в
порядку ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України) скаргу
на дії міського відділу ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, яку господарський
суд ухвалою від 26.03.2013 року залишив без
розгляду.

02 грудня 2013 року на адресу
господарського суду надійшла заява від
ФОП ОСОБА_1 про заміну сторони її
правонаступником у справі
№ 5008/258/2011.

Ухвалою суду від 24.01.2014 року замінено
первісного кредитора фізичну особу -
підприємця ОСОБА_2 на його
правонаступника - фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1.

18 лютого 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про видачу судового наказу на
виконання рішення господарського суду
від 27 квітня 2011 року по справі №
5008/258/2011 у зв'язку із заміною первісного
кредитора на нового кредитора згідно
ухвали від 24.01.2014 року по даній справі.
Дана ухвала залишена судом без
задоволення.

25.03.2014 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 подала до суду скаргу на дії
Відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, якою просить суд
визнати неправомірними дії державного
виконавця, заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського МРУЮ Венжеги М.Р. по
винесенню постанови № 42424032 від 07.03.2014
року про відмову у відкриття
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) по виконанню наказу суду №
5008/258/2011 від 01.07.2011 року, зобов'язати
останнього прийняти наказ
господарського суду Закарпатської
області № 5008/258/2011 від 01.07.2011року до
виконання і виконати рішення суду;
зобов'язати державного виконавця,
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського МРУЮ Венжегу М.Р. вжити
всіх необхідних заходів по стягненню з
боржника - відкритого акціонерного
товариства „Готельно-туристичний
комплекс „Інтурист - Закарпаття"
(м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5,
код 02574001) наявної заборгованості.

Скарга мотивована тим, що Постановою
від 7 березня 2014 року державний
виконавець, зазначеної вище виконавчої
служби, Венжега М.Р., відмовив
стягувачеві у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження" покликаючись на те, що
13 березня 2013 року державним
виконавцем було винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження" (є
письмова заява стягувача від 01.03.2013
року та від 07.03.2013 року).

Скаржник вважає дії органу ДВС
неправомірними, позаяк державним
виконавцем не прийнято до уваги ухвалу
господарського суду від 24 січня 2014 року
про заміну сторони у виконавчому
провадженні (кредитора ФОП ОСОБА_2)
на правонаступника ФОП ОСОБА_1 (нового
кредитора), яку разом із заявою було
передано органу ДВС та покликається на
те, що ч. 5 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" не позбавляє
його права на повторне пред'явлення
виконавчого документа до виконання
протягом строків, встановлених даним
Законом.

Міський відділ Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, у наданих суду
запереченнях на скаргу від 01.04.2014 року
та від 10.06.2014 року та уповноважений
представник, присутній у судовому
засіданні, заперечує проти задоволення
скарги ФОП ОСОБА_1 та пояснив, що на
виконанні в МВ ДВС перебуває виконавче
провадження по виконанню наказу №
5008/258/2011, виданого 01.07.2011 року
господарським судом Закарпатської
області про стягнення з ВАТ
„Готельно-туристичний комплекс
„Інтурист - Закарпаття" на користь ФОП
ОСОБА_2 84 127,00 грн. боргу. При
проведенні виконавчих дій стягувачеві
перераховано кошти у розмірі 991,30 грн.

13.03.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві без
виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
47 Закону України "Про виконавче
провадження" на підставі заяви
стягувача від 01.03.2013 року та від 07.03.2013
року, виконавчий документ повернуто
стягувачеві без виконання.

Постановою від 07.03.2013 року відмовлено у
відкритті виконавчого провадження
згідно п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження", оскільки
виконавчий документ повернуто
стягувачеві за його заявою.

Відповідно до п. 3.15 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, повернення виконавчого
документа стягувачеві здійснюється за
наявності підстав та в порядку,
визначеному ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження"; при цьому в
постанові про повернення виконавчого
документа стягувачеві обов'язково
роз'яснюється порядок повторного
пред'явлення виконавчого документа до
виконання; у постанові про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
13.03.2013 року не передбачено встановлення
строку стягувачу для повторного
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Представник органу ДВС вважає, що дії
державного виконавця по виконанню
виконавчого провадження у даній справі
є правовими і відповідають чинному
законодавству, а скаргу безпідставною
та необґрунтованою.

Боржник (ПАТ "Готельно - туристичний
комплекс "Інтурист - Закарпаття") подав
суду відзив на скаргу від 12.05.2014 року,
яким заперечує проти задоволення
скарги ФОП ОСОБА_1 Зокрема, вказує на те,
що вимога скаржника про зобов'язання
державного виконавця прийняти наказ
№ 5008/258/2011 до виконання і виконати
рішення суду, а також вимога
зобов'язувати державного виконавця
вжити всіх необхідних заходів про
стягнення з боржника та перерахування
на користь стягувача коштів не
підлягає до задоволення, оскільки суд
при розгляді скарги на дії органу ДВС
не вправі зобов'язати орган ДВС вчиняти
дії, які віднесені до компетенції
органів ДВС та передбачені Законом
України "Про виконавче провадження".

Уповноважений представник, присутній у
судових засіданнях, просить суд
відмовити у задоволенні скарги ФОП
ОСОБА_1

У судових засіданнях, за згодою сторін,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошувалися перерви до 22.05.2014 року та
до 10.06.2014 року та за письмовим
клопотанням сторін, відповідно до ч. 3
ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України, судом продовжено
строк розгляду скарги на 15 днів.

Розглянувши скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на дії
міського відділу Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції у справі № 5008/258/2011,
заслухавши пояснення представників
скаржника, боржника та відділу ДВС,
дослідивши подані сторонами в
обґрунтування своїх тверджень
документи, суд приходить до висновку
про задоволення скарги з огляду на
наступне.

Рішення господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
державну виконавчу службу" державний
виконавець здійснює примусове
виконання рішень у порядку,
передбаченому законом.

В силу ст. 12 Закону України "Про
виконавче провадження", сторони
виконавчого провадження мають право,
між іншим, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
13.03.2013 року державний виконавець виніс
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві без виконання
згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" на підставі
заяви стягувача від 01.03.2013 року та від
07.03.2013 року.

Стаття 47 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею та
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.
Отже, наведений у статті 47 Закону
положення не містять обмежень для
повторного пред'явлення стягувачем
виконавчого документу до виконання,
крім випадку, коли строк для
пред'явлення документу до виконання,
встановлений ст. 22 Закону, пропущений.

06.03.2014 року ФОП ОСОБА_1 подала до відділу
ДВС заяву про примусове виконання
наказу № 5008/258/2011 від 01.07.2011 року.

07.03.2013 року заступник начальника
міськрайонного управління юстиції
Венжега М. Р., розглянувши заяву ФОП
ОСОБА_1 про примусове виконання наказу
№ 5008/258/2011 від 01.07.2011 року встановив, що
13.03.2013 року згаданий виконавчий
документ був повернутий стягувачеві
без виконання відповідно до п.1 ч. 1 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку із заявами від
01.03.2013 року та від 07.03.2013 року. В силу п. 7
ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", якщо виконавчий документ
повернуто стягувачеві за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів, то державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Скаржник стверджує, що повернення
виконавчого документа стягувачеві з
підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження" не
позбавляє його права на повторне
предявлення виконавчого документа до
виконання в силу ч. 5 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
протягом строків встановлених ст. 22
цього закону.

Відповідно до п 1-1, п.2 ст. 23 Закону
України "Про виконавче провадження"
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються,
зокрема пред'явленням виконавчого
документа до виконання. Після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі визнання судом
відмови стягувача від примусового
виконання рішення суду.

Пленум Вищого господарського суду
України у Постанові від 17 жовтня 2012
року № 9 щодо порядку виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
надав роз'яснення, зокрема, у п. 9.11
зазначає, що повернення виконавчого
документа стягувачеві по п.1 ч.ч.1, 5 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" не означає закриття
виконавчого провадження та не тягне
наслідків у вигляді неможливості
розпочати його знову та не позбавляє
стягувача права повторно звернутися до
органу ДВС за виконанням судового
рішення.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд
визнає доводи скаржника
обґрунтованими та підтвердженими
матеріалами справи, а дії державного
виконавця - державної виконавчої
служби неправомірними. Суд задовільняє
скаргу ФОП ОСОБА_1

Заперечення на скаргу представника
органу ДВС та боржника суд відхиляє, як
такі, що не узгоджуються з чинним
законодавством та позицією Вищого
господарського суду України та
Верховного суду України.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 задоволити.

2. Визнати неправомірними дії міського
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції по винесенню
постанови № від 07.03.2014 року про відмову
у відкриття виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) по виконанню
наказу господарського суду
Закарпатської області № 5008/258/2011 від
01.07.2011року.

3. Зобов'язати міський відділ державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
вжити всіх заходів по виконанню наказу
господарського суду Закарпатської
області № 5008/258/2011 від 01.07.2011 року про
стягнення з боржника - відкритого
акціонерного товариства "Готельно -
туристичний комплекс "Інтурист -
Закарпаття" (м. Ужгород, пл.
Кирила і Мефодія, 5; код 02574001) наявної
заборгованеості.

4. Ухвалу надіслати стягувачу, боржнику,
міському відділу Державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку,
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
Бобрик Г.Й.