ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 травня 2014 року Справа № 916/1379/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Удовиченка
О.С., Бакуліної С.В., Катеринчук Л.Й.,
Коробенка Г.П., Селіваненка В.П.,
розглянувши заявутовариства з
обмеженою відповідальністю
"Туристичне агентство "ЛОНДОНСКАЯ ЛТД"
про перегляд Верховним Судом
Українипостанови у справі за позовом
до про Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 №916/1379/13 приватного
підприємця ОСОБА_6 товариства з
обмеженою відповідальністю
"Туристичне агентство "ЛОНДОНСКАЯ ЛТД"
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 12.08.2013 у справі №916/1379/13
позовні вимоги приватного підприємця
ОСОБА_6 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Туристичне
агентство "ЛОНДОНСКАЯ ЛТД" задоволено,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 55 425,60 грн заборгованості та 4
237,24 грн - пені.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 08.10.2013
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
„Туристичне агентство „ЛОНДОНСКАЯ
ЛТД" задоволено, рішення
господарського суду Одеської області
від 12.08.2013 скасовано, викладено
резолютивну частину вказаного рішення
наступним чином: „У задоволенні позову
Приватного підприємця ОСОБА_6
відмовити в повному обсязі."

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 у даній справі
касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_6 задоволено,
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 08.10.2013
скасовано, рішення господарського суду
Одеської області від 12.08.2013 залишено в
силі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Туристичне
агентство "ЛОНДОНСКАЯ ЛТД" звернулось
із заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
у даній справі, в якій заявник просить
скасувати зазначену постанову і
прийняти нове рішення.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 02.04.2013
у справі №5008/587/2012, мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції частини третьої
статті 207 Цивільного кодексу України,
внаслідок чого, як стверджує заявник,
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце у разі, коли суд
касаційної інстанції при розгляді двох
чи більше справ за аналогічних
предмета і підстав позову, змісту
позовних вимог та встановлених судом
фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 у справі №916/1379/13, про
перегляд якої просить заявник, суд
касаційної інстанції, враховуючи
встановлені судами попередніх
інстанцій обставин справи, погодився з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позову щодо стягнення заборгованості з
огляду на встановлення факту прийняття
відповідачем виконаних позивачем
послуг за договором та невиконання
відповідачем умов договору щодо оплати
наданих послуг.

Водночас у постанові від 02.04.2013 у справі
№5008/587/2012, суд касаційної інстанції
визнав обґрунтованим висновок суду
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення основного боргу з оплати
наданих позивачем послуг з перевезення
вантажу та адвокатських послуг. При
цьому, суд касаційної інстанції
виходив з встановлених судами
попередніх інстанцій обставин про те,
що: позивачем не доведено, що
відповідач не є зобов'язаною особою у
спірних правовідносинах, оскільки не
доведено, що позивач перевіз вантаж
згідно накладних (СМR) на замовлення
відповідача, так як одержаний
позивачем по електронній пошті
договір-заявка на
транспортно-експедиційне
обслуговування не є належним доказом
того, що зазначений договір було
відправлено саме відповідачем та
скріплено сторонами накладенням
цифрового підпису у відповідності до
статті 207 ЦК України з тим, щоб можна
було допустити електронну копію
договору як доказ його дійсного
укладення саме з відповідачем по
справі.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні правові
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Туристичне
агентство "ЛОНДОНСКАЯ ЛТД" у допуску
справи №916/1379/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя О. Удовиченко
Судді С. Бакуліна Л. Катеринчук Г.
Коробенко В. Селіваненко