номер провадження справи 19/32/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2014
Справа № 908/1540/14

За позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Запорізьких міських електричних
мереж (69035, м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 25)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Офіс центр, ЛТД» (69037,
м. Запоріжжя, вул. Правди, 7)

про стягнення 2209,59 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Сарібекян Н.А. -
представник за довіреністю № 3 від
31.12.13.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 07.05.14. звернулось Відкрите
акціонерне товариство
«Запоріжжяобленерго» в особі
Запорізьких міських електричних мереж
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс
центр, ЛТД» про стягнення 2209,59 грн.
заборгованості за Договором № 7651 про
постачання електричної енергії від
17.08.04., з яких: 2109,81 грн. - заборгованості
за активну електричну енергію, 81,21 грн. -
пені, 18,57 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та норм чинного законодавства України
не виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті вартості активної
електричної енергії за період з 01.11.13.
по 25.12.13., внаслідок чого у Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс
центр, ЛТД» виникла заборгованість
перед Відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго» в
особі Запорізьких міських електричних
мереж.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.05.14. порушено
провадження у справі № 908/1540/14,
присвоєно справі номер провадження
19/32/14, розгляд справи призначено на
27.05.14. о 11-30.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 20.05.14. надійшла
письмова заява з документами на
виконання вимог ухвали суду від 08.05.14.
та письмові пояснення щодо строку дії
Договору, відповідно до яких позивач
зазначає, що Договір підписано
сторонами 17.08.04. та до теперішнього часу
жодною із сторін не було заявлено про
припинення його дії.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.05.14.
відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено розгляд справи
№ 908/1540/14 до 12.06.14. о 12-30.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Запорізьких міських електричних мереж
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 12.06.14. повторно не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвал суду від 08.05.14.
та від 27.05.14. не виконав, письмового
відзиву на позов не надав, про час і
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду від 08.05.14. та 27.05.14. були
надіслані відповідачу на адресу, яка
зазначена в позовній заяві та витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців № б/н
від 19.05.14.

Таким чином, відповідач вважаються
належним чином повідомленим про час і
місце розгляду справи, і його неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/1540/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику»,
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
Енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

17.08.04. між Відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго»
(далі - Постачальник електричної
енергії) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Офіс
центр, ЛТД» (далі - Споживач) був
укладений Договір № 7651 про постачання
електричної енергії (далі -Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору,
Постачальник електричної енергії
продає електричну енергію Споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
Додатку № 1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу», а
Споживач оплачує Постачальнику
електричної енергії її вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі,
згідно з умовами цього Договору. Точки
продажу електричної енергії
визначаються Додатком № 2 «Точка
продажу електричної енергії
споживачу».

Згідно з п. 2.2.3 Договору, Споживач
зобов'язався оплачувати Постачальнику
електричної енергії вартість
електричної енергії, згідно з умовами
Додатку № 4 «Порядок розрахунків» та
Додатку № 5 «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 16 Додаткової угоди від 11.04.06.
про внесення змін до Договору, Додаток
№ 4 до Договору викладено в новій
редакції.

Пунктом 4 Додатку № 4 до Договору
передбачено, що Споживач не пізніше 12-00
годин 2-го робочого дня місяця,
наступного за розрахунковим, направляє
свого представника до Постачальника
електричної енергії для подання у двох
примірниках, підписаних уповноваженою
особою Споживача та скріплений його
печаткою: «Акту про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію» та «Акта звірки
обсягу споживання електроенергії,
відпущеної Постачальником електричної
енергії за тарифами, диференційованими
за періодами часу», «Акта результатів
замірів електричної потужності».

Постачальник електричної енергії
підписує подані акти та один примірник
повертає Споживачу.

Відповідно до п. 6 Додатку № 4 до
Договору зазначено, що за підсумками
розрахункового періоду Постачальник
електричної енергії виписує Споживачу
рахунок або платіжну вимогу-доручення
для остаточного розрахунку. Сума
платежу при остаточному розрахунку
визначається, виходячи з тарифів на
активну електроенергію та фактичного
обсягу спожитої електричної енергії,
згідно даних представленого
Споживачем «Акту про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію» та інших умов
Договору, з урахуванням сум платежів,
що надійшли від Споживача.

Згідно з п. 10 Додатку № 4 до Договору
вказано, що Споживач зобов'язаний після
розрахункового періоду і проведення
Постачальником розрахунку обсягу
використаної електроенергії у разі не
одержання рахунка або вимоги-доручення
до 10 числа, направити свого
уповноваженого представника отримати
платіжний документ на сплату спожитої
електроенергії, і не пізніше 15 числа
місяця, наступного за розрахунковий
здійснити оплату.

Пунктом 11 Додатку № 4 до Договору
передбачено, що якщо Споживач не надав
«Акт про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію» в обумовлений
термін, Постачальник електричної
енергії самостійно визначає обсяги
спожитої електроенергії та надає
Споживачу рахунок або платіжну
вимогу-доручення для сплати виходячи з
середньодобового обсягу споживання
електроенергії за попередній
розрахунковий період з подальшим
перерахунком у разі надання Споживачем
даних про використану електричну
енергію протягом наступного
розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за
середньодобовим обсягом споживання
електричної енергії не перевищує один
розрахунковий період, після чого
розрахунок обсягу спожитої
електричної електроенергії
здійснюється Постачальником
електричної енергії за величиною
дозволеної потужності струмоприймачів
та кількістю годин їх використання,
визначених, згідно п. 3 Додатку № 5 до
Договору «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії»
без подальшого перерахунку.

Відновлення розрахунків за
розрахунковими засобами обліку
здійснюється після спільного
складання акту, в якому фіксуються
покази розрахункових засобів обліку
електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору, за період з
01.11.13. по 25.12.13. позивачем було
поставлено відповідачу активну
електричну енергію вартістю 2109,81 грн.,
що підтверджується Актами про спожиту
електричну енергію за вересень та
листопад 2013 року та виставленими
відповідачу відповідними рахунками №
7651/11а від 05.12.13. на суму 1167,02 грн. та №
7651/12а від 27.12.13. на суму 942,79 грн.

Позивач вказує на те, що відповідачем в
порушення умов Договору вартості за
отриману активну електричну енергію за
вказаний вище період заборгованість
оплачено не було.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач вказує на те, що відповідач
заборгованість за активну електричну
енергію за період з 01.11.13. по 25.12.13. не
оплатив, чим порушив умови Договору та
вимоги чинного законодавства України,
в зв'язку з чим заборгованість
відповідача за активну електричну
енергію перед позивачем за вказаний
вище період, станом на день звернення
позивача до суду з даним позовом,
склала 2109,81 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до положень ст. 26
Закону України «Про електричну
енергію» та п. 5.1 Правил
користування електричною енергією, які
затверджені постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.96. №
28 та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 02.08.96. за № 417/1442 (далі за
текстом - Правила), договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу
України та ст. 275 Господарського
кодексу України, за договором
постачання електричними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Пунктом 9.7 Договору передбачено, що цей
Договір набирає чинності з дня його
підписання на термін до 31.12.04. Договір
вважається щорічно продовженим на
наступний календарний рік, якщо за
місяць до закінчення терміну дії
Договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії.

В зв'язку з тим, що у матеріалах справи
відсутні звернення сторін чи заяви про
припинення дії Договору про постачання
електричної енергії № 7651 від 17.08.04.,
судом встановлено, що цей Договір був
автоматично продовженим на той саме
строк і на тих самих умовах.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, відповідачу за
період з 01.11.13. по 25.12.13. постачалась
активна електрична енергія, що
підтверджується Актами про спожиту
електричну енергію за вересень та
листопад 2013 року та виставленими
відповідачу відповідними рахунками №
7651/11а від 05.12.13. на суму 1167,02 грн. та №
7651/12а від 27.12.13. на суму 942,79 грн.,
загальною сумою 2109,81 грн., належним
чином завірені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Про надсилання на адресу відповідача
вказаних вище актів та рахунків
свідчать реєстр відправлення вихідної
кореспонденції за листопад 2013 р. та
журнал видачі у грудні місяці 2013 р.
рахунків та повідомлень, належним
чином завірені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Згідно з п. 10 Додатку № 4 до Договору
вказано, що Споживач зобов'язаний після
розрахункового періоду і проведення
Постачальником розрахунку обсягу
використаної електроенергії у разі не
одержання рахунка або вимоги-доручення
до 10 числа, направити свого
уповноваженого представника отримати
платіжний документ на сплату спожитої
електроенергії, і не пізніше 15 числа
місяця, наступного за розрахунковий
здійснити оплату.

Пунктом 11 Додатку № 4 до Договору
передбачено, що якщо Споживач не надав
«Акт про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію» в обумовлений
термін, Постачальник електричної
енергії самостійно визначає обсяги
спожитої електроенергії та надає
Споживачу рахунок або платіжну
вимогу-доручення для сплати виходячи з
середньодобового обсягу споживання
електроенергії за попередній
розрахунковий період з подальшим
перерахунком у разі надання Споживачем
даних про використану електричну
енергію протягом наступного
розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за
середньодобовим обсягом споживання
електричної енергії не перевищує один
розрахунковий період, після чого
розрахунок обсягу спожитої
електричної електроенергії
здійснюється Постачальником
електричної енергії за величиною
дозволеної потужності струмоприймачів
та кількістю годин їх використання,
визначених, згідно п. 3 Додатку № 5 до
Договору «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії»
без подальшого перерахунку.

Відновлення розрахунків за
розрахунковими засобами обліку
здійснюється після спільного
складання акту, в якому фіксуються
покази розрахункових засобів обліку
електричної енергії.

Пунктом 6.39 Правил встановлено, що в
разі неможливості отримання
постачальником електричної енергії
даних про спожиту електричну енергію в
зазначений термін (за винятком
порушення роботи розрахункового
обліку) визначення обсягу спожитої
електричної енергії за поточний
розрахунковий період здійснюється за
середньодобовим обсягом споживання за
попередній розрахунковий період з
подальшим перерахунком у разі надання
даних протягом наступного
розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за
середньодобовим обсягом споживання
електричної енергії до отримання
показів розрахункових засобів обліку
має не перевищувати одного повного
розрахункового періоду, після чого
розрахунок обсягу спожитої
електричної енергії здійснюється
постачальником електричної енергії за
величиною дозволеної потужності
струмоприймачів та кількістю годин їх
використання без подальшого
перерахунку. У цьому разі відновлення
розрахунків за розрахунковими
засобами обліку здійснюється після
спільного складання акта, у якому
фіксуються покази розрахункових
засобів обліку електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не надавалось даних
позивачу, у відповідності до умов
Договору про спожиту електричну
енергію та не було оплачено вартість
спожитої електричної енергії за період
з 01.11.13. по 25.12.13. в розмірі 2109,81 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Виходячи з вищевикладеного, з
матеріалів справи вбачається, що
відповідачем, в порушення умов
Договору, оплату за спожиту активну та
реактивну електричну енергію у
встановлений строк та в повному обсязі
здійснено не було.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається (ст. 525 Цивільного кодексу
України), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що
заборгованість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Офіс центр, ЛТД»
перед Відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго» в
особі Запорізьких міських електричних
мереж за період з 01.11.13. по 25.12.13. за
спожиту електричну енергію за
Договором про постачання електричної
енергії № 7651 від 17.04.04. складає 2109,81 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 18,57 грн. - 3 %
річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 18,57 грн. - 3 % річних
(за обґрунтованим розрахунком
позивача).

Також позивач на підставі п. 4.2.1
Договору просить суд стягнути з
відповідача 81,21 грн. - пені.

Пунктом. 4.2.1 Договору сторони
передбачили, що за недотримання
термінів сплати рахунків або платіжних
вимог-доручень за активну
електроенергію та за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, Споживач сплачує
Постачальникові електричної енергії
пеню за весь період часу, протягом
якого не виконано зобов'язання по
сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу
за кожний день прострочення (але не
більше подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період нарахування пені) по день
фактичної оплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня в розмірі 80,87
грн. (за обґрунтованим розрахунком
суду).

За таких обставин, позов Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Запорізьких міських електричних мереж
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони, пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Запорізьких міських електричних
мереж задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс
центр, ЛТД» (69037, м. Запоріжжя, вул.
Правди, 7, ідентифікаційний номер 31426068)
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Запорізьких міських електричних
мереж (69035, м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 25, ,
поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 19 в ЗОУ
ВАТ «Державний Ощадний банк України»,
МФО 313957) 2109 (дві тисячі сто дев'ять) грн.
81 коп. - боргу за спожиту активну
електричну енергію.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Офіс
центр, ЛТД» (69037, м. Запоріжжя, вул.
Правди, 7, ідентифікаційний номер 31426068)
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Запорізьких міських електричних
мереж (69035, м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 25, ,
розрахунковий рахунок № 4451 у ПАТ
«ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», МФО
380719) 80 (вісімдесят) грн. 87 коп. - пені, 18
(вісімнадцять) грн. 57 коп. - 3 % річних, 1826
(одну тисячу вісімсот двадцять шість)
грн. 72 коп. - судового збору.

4. В іншій частині позову -
відмовити.

5. Після вступу рішення в законну
силу видати накази.

6. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 13.06.14.

Суддя
І.В. Давиденко