номер провадження справи 19/34/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014
Справа № 908/1567/14

За позовом Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» (01135, м. Київ, пр.
Перемоги, 14) в особі Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» (71112, м. Бердянськ, вул.
Горького, 6)

до Приватного підприємства Дари Азова
«Плюс» (71100, м. Бердянськ, пр.
Пролетарський, 33, кв. 3)

про стягнення 12186,48 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Мунтян О.Л. - представник
за довіреністю № б/н від 23.01.14.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 12.05.14. звернулось Державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України» в особі Бердянської
філії Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» з позовною заявою до
Приватного підприємства Дари Азова
«Плюс» про стягнення 12186,48 грн.
заборгованості за Договором № 2 від
05.01.12.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та норм чинного законодавства України
не виконав свої зобов'язання перед
позивачем по оплаті вартості отриманих
послуг, внаслідок чого у Приватного
підприємства Дари Азова «Плюс» виникла
заборгованість перед Державним
підприємством «Адміністрація морських
портів України» в особі Бердянської
філії Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 13.05.14. порушено
провадження у справі № 908/1567/14,
присвоєно справі номер провадження
19/34/14, розгляд справи призначено на
29.05.14. о 10-00.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.05.14. на
підставі ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи № 908/1567/14 відкладено на
11.06.14. о 12-00.

Представник позивача в судовому
засіданні 11.06.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» в особі Бердянської
філії Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 11.06.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином, але через
канцелярію господарського суду
Запорізької області від Приватного
підприємства Дари Азова «Плюс»
надійшов письмовий відзив на позовну
заяву, відповідно до якого, відповідач
визнав суму боргу перед позивачем в
розмірі 12186,48 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач має право визнати позов
повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Відповідно до п.п. 3.9.1 та 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.11., в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи і його неявка не
перешкоджала вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/1567/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України),
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

05.01.12. між Державним підприємством
«Бердянський морський торговий порт
України» (далі - Порт) та Приватним
підприємством Дари Азова «Плюс» (далі -
Власник судна) укладено Договір 2 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1 Доповнення № 8 від
14.06.13. до Договору встановлено, що в
зв'язку з набранням законної сили
Закону України «Про морські порти
України» від 17.05.12. № 4709-VI,
реорганізацією Державного
підприємства «Бердянський морський
торговий порт України» шляхом
виділення та утворенням Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» у відповідності з
Наказом Міністерства інфраструктури
України від 19.03.13. № 163 «Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України», Державне підприємство
«Адміністрація морських портів
України» (далі - Порт) є
правонаступником Державного
підприємства «Бердянський морський
торговий порт України».

Пунктом 5 Доповнення № 8 від 14.06.13. до
Договору передбачено, що відносини по
Договору № 2 від 05.01.12. зберігають свою
силу для Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в повному обсязі.

Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» приймає на
себе всі права та зобов'язання по
Договору № 2 від 05.01.12. з 13.06.13.

У відповідності до п. 1.1 даного Договору
передбачено, що предметом цього
Договору є відносини Порта та Власника
судна при наданні Портом (в разі
наявності вільного місця та технічної
можливості) причалів Порта для заходу
суден Власника судна: ПТС «Крим-Січ» та
Т-52 (ЯЗП «Скиф»), що належить йому на
підставі Договорів оренди с правами та
відповідальністю за використане майно
(далі - Судно).

Згідно з приписами п. 2.1 Договору в
редакції Доповнення № 7 від 06.06.13.
зазначено, що за попередньою
інформацією капітана судна або
представників Власника судна, при
наявності вільного місця та технічної
можливості, Порт надає в порядку черги
частину причалу № 1 для заходу судна
Власника судна для здійснення
навантажувально-розвантажувальних
робіт.

На причалах Порту на Бердянській косі
надає місце для заходу судна, без права
проведення вантажних операцій.

З приписів п. 3.3 Договору вбачається, що
в разі проведення
навантажувально-розвантажувальних
робіт Судно відноситься до групи А,
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 12.10.00. № 1544 та Власник судна
сплачує портові збори та плату за
використання Власником судна причалів
та територій Порту при виконанні
навантажувально-розвантажувальних
робіт силам та засобами Власника судна,
у відповідності з калькуляцією Порту.

Відповідно до п. 4.9 Договору в редакції
Доповнення № 5 від 10.01.12. до Договору
встановлено, що по фінансовий відділ
Порту щодекадно складає та передає
Власнику судна оформлені акти
виконаних робіт (наданих послуг) в двох
екземплярах та рахунок. Власник судна
зобов'язаний протягом п'яти
банківських днів оплатити виставлений
рахунок, підписати акт та повернути
один екземпляр на адресу Порту. В разі
не повернення підписаного акту або
ненадання мотивованої відмови
підписати акт у вказаний строк, такий
акт, підписаний тільки з боку Порта є
належним доказом виконання Портом
повного об'єму послуг, вказаних в акті.

Позивач посилається на те, що ним було
відповідачу оформлені акти виконаних
робіт (наданих послуг) в двох
примірниках за період з 01.11.13. по 31.12.13.
та рахунки за стоянку риболовецьких
суден ПТС Крим-Січ та Т-52 (ЯЗП «Скиф»)
біля причалів на Бердянській косі, а
саме: № від 30.11.13. на суму 6248,53 грн.
(за стоянку у листопаді) та №
від 31.12.13. на суму 5937,95 грн. (за
стоянку у грудні).

Позивач вказує на те, що відповідачем
вартість отриманих послуг в розмірі
12186,48 грн. за вищевказаними рахунками
оплачена не була.

Як зазначає позивач, Державним
підприємством «Адміністрація морських
портів України» в особі Бердянської
філії Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» на адресу відповідача
надсилався лист-претензія № 11-06/04-юр
від 13.01.14. з вимогою оплати суми боргу в
розмірі 18341,92 грн. за Договором за
період з вересня 2013 р. по грудень 2013 р.

Також Державним підприємством
«Адміністрація морських портів
України» в особі Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» на адресу відповідача був
надісланий лист-претензія № 11.04-1378 від
12.03.14., відповідно до якого зазначено, з
вимогою оплати суми боргу в розмірі
39292,87 грн. за Договором.

В матеріалах справи міститься копія
листа Приватного підприємства Дари
Азова «Плюс» № 07/04 від 07.04.14., відповідно
до якого відповідач гарантував
відновити платежі, з урахуванням
портових зборів та первісну
заборгованість за 2013 р. погасити до
28.04.14.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
вартість отриманих послуг не оплатив,
чим порушив умови Договору та вимоги
норм чинного законодавства України, в
зв'язку з чим борг відповідача перед
позивачем станом на день звернення
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» до суду з даним позовом склав
12186,48 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню
повністю, з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903
Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу. Якщо
інше не встановлене договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до п. 4.9 Договору в редакції
Доповнення № 5 від 10.01.12. до Договору
встановлено, що по фінансовий відділ
Порту щодекадно складає та передає
Власнику судна оформлені акти
виконаних робіт (наданих послуг) в двох
екземплярах та рахунок. Власник судна
зобов'язаний протягом п'яти
банківських днів оплатити виставлений
рахунок, підписати акт та повернути
один екземпляр на адресу Порту. В разі
не повернення підписаного акту або
ненадання мотивованої відмови
підписати акт у вказаний строк, такий
акт, підписаний тільки з боку Порта є
належним доказом виконання Портом
повного об'єму послуг, вказаних в акті.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивачем
надано відповідачу послуги на загальну
суму 12186,48 грн., що підтверджується
виставленими рахунками на суму 12186,48
грн., а саме: № від 30.11.13. на суму
6248,53 грн. та № від 31.12.13. на суму
5937,95 грн., належним чином завірені копії
яких містяться в матеріалах справи, які
були отримані відповідачем, про що
свідчить підпис представника
відповідача в належним чином завіреній
копії журналу реєстрації виданих
рахунків та актів виконаних робіт
дебіторам Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України».

Як вбачається з довідки Бердянської
філії Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» № 11-02/3-15 від 07.05.14., акти
виконаних робіт (наданих послуг) за
період з 01.11.13. по 31.12.13. видавались
Приватному підприємству Дари Азова
«Плюс» разом з рахунком за надані
послуги, які реєструвались під час
видачі у Журналі реєстрації виданих
рахунків та актів виконаних робіт
дебіторам Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України».

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається та відповідачем не
заперечується, що в порушення умов
Договору та норм чинного законодавства
України, відповідачем не перераховано
позивачу грошові кошти за отримані
послуги на загальну суму 12186,48 грн. за
Договором № 2 від 05.01.12.

Згідно з п. 6.3 Договору в редакції
Доповнення № 4 від 25.12.12. до Договору
встановлено, що цей Договір вступає в
силу з 01.01.12. та діє до 31.12.13., а в частині
фінансових зобов'язань - до повного їх
виконання.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір на час виконання сторонами
зобов'язань був дійсним.

В зв'язку з тим, що відповідачем не
виконано в повному обсязі свого
зобов'язання, даний Договір в частині
фінансових зобов'язань є діючим до
фактичного їх виконання.

Крім того, частиною 4 ст. 631 Цивільного
кодексу України зазначено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Таким чином, закінчення 31.12.13. дії
Договору не звільняє Приватне
підприємство Дари Азова «Плюс» від
відповідальності за його порушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
судом встановлено, що в порушення умов
Договору та норм чинного законодавства
України, позивач своє зобов'язання щодо
повної оплати вартості отриманих
послуг не виконав, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем за Договором № 2 від 05.01.12.
становить 12186,48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати боргу, про який
заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Таким чином, судом встановлено, що борг
Приватного підприємства Дари Азова
«Плюс» перед Державним підприємством
«Адміністрація морських портів
України» в особі Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» за неналежне виконання умов
Договору становить 12186,48 грн.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, позов Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» в особі Бердянської
філії Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 44, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі Бердянської філії
Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства Дари Азова «Плюс» (71100,
Запорізька область, м. Бердянськ, пр.
Пролетарський, 33, кв. 3, )
на користь Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14,
ідентифікаційний код 38727770) в особі
Бердянської філії Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» (71112, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул. Горького, 6,
ідентифікаційний код 38728360) 12186
(дванадцять тисяч сто вісімдесят шість)
грн. 48 коп. - основного боргу, 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять шість) грн. 00
коп. - судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 13.06.14.

Суддя
І.В.
Давиденко