ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 рокуСправа № 912/1161/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Балика В.М.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/1161/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Гідросила"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача - приватного підприємства
"Фірма "Анатоль"

про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою

за участю представників сторін:

від позивача - Турчанов О.В.,
довіреність № 28 від 07.05.14;

від позивача - Зайцева Л.А., довіреність
№ 07 від 21.01.14;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №
2361 від 10.06.14;

від відповідача - ОСОБА_5, довіреність №
2078 від 23.05.14;

від 3-ої особи - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Публічне акціонерне товариство
"Гідросила" (далі - ПАТ "Гідросила")
звернулось до господарського суду із
позовною заявою до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1), у
якій міститься вимога наступного
змісту:

"Усунути перешкоди в користуванні
належною Публічному акціонерному
товариству "Гідросила" на праві
власності земельною ділянкою в
АДРЕСА_2, шляхом зобов'язання фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 вивести з
експлуатації та демонтувати за власний
рахунок високовольтні кабельні лінії
(КЛ-10 кВ), що знаходяться на даній
земельній ділянці".

Відповідач надіслав до суду відзив № 31
від 02.06.2014, відповідно до змісту якого
позовні вимоги заперечно з тих підстав,
що, як вважає відповідач, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою не визначений як один із
шляхів захисту прав громадян і
юридичних осіб на земельні ділянки, як
передбачено ст. 152 ЗК України.

Крім того, у поданому відзив міститься
клопотання про залучення до участі у
справі у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго",
оскільки, як вважає відповідач, рішення
у даній справі може вплинути на його
права та обов'язки.

Ухвалою від 21.05.2014 господарський суд
залучив до участі у справі в якості
третьої особи на стороні відповідача
приватне підприємство "Фірма "Анатоль".
Від останньої не надійшло до суду
заперечень чи пояснень по суті спору.

У судовому засіданні 11.06.2014
представники позивача підтримали
позов у повному обсязі, представники
відповідача позов заперечили.

Представником відповідача в судовому
засіданні 11.06.2014 заявлено усне
клопотання про призначення судової
експертизи на предмет встановлення
технічного стану естакади, на якій
прокладено високовольтну кабельну
лінію.

Дослідивши наявні матеріали справи та
оцінивши подані докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 18.04.2008 (а.с. 72-76,
далі - Договір № 1344) територіальна
громада міста Кіровограда в особі
міської ради (продавець) на підставі
рішення Кіровоградської міської ради
№ 405 від 28.12.2007 (а.с. 78) зобов'язується
передати у власність відкритого
акціонерного товариства "Гідросила"
(покупцеві) земельну ділянку площею
280914,4 кв.м, яка розташована на території
АДРЕСА_2 для розміщення допоміжної
промислової ділянки відповідно до
плану земельної ділянки.

Даний договір підписаний повноважними
представниками сторін, скріплений
печатками, а також посвідчений
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за № 1344.

Відповідно до пункту 1.3 Договору право
власності на земельну ділянку, яка є
предметом цього договору, виникає
після встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та отримання
Державного акта на право власності на
землю за умови повної сплати її
вартості.

На підставі зазначеного договору
купівлі-продажу позивач отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯЗ № 424753 від
16.03.2009 (а.с. 34), відповідно до якого
відкрите акціонерне товариство
"Гідросила" є власником земельної
ділянки площею 280914,4 кв.м за адресою:
АДРЕСА_2, цільове призначення земельної
ділянки - для розміщення допоміжної
промислової ділянки. Вказаний акт
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01.

Враховуючи все вищевикладене, позивач
став власником земельної ділянки
площею 280914,4 кв.м, яка розташована на
території АДРЕСА_2 з метою розміщення
допоміжної промислової ділянки.

Проте, на зазначеній земельній ділянці
знаходиться високовольтна кабельна
лінія КЛ-10КВ, яка пролягає по естакаді
інженерних мереж загальною довжиною
понад 200 м, шириною - 3 м, що
підтверджується Звітом про
інженерно-технічні дослідження
будівельних конструкцій споруджень
естакади інженерних мереж, складеним
на замовлення позивача Черкаським
філіалом державного підприємства
"Державний науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" (а.с. 39-61).
Відповідно до вказаного звіту зроблено
висновок, що технічний стан споруд
естакади інженерних мереж на площадці
МСК-5 ПАТ "Гідросила" по АДРЕСА_2,
класифікується як аварійне (категорія
IV), що не дозволяє гарантувати
цілісність конструкцій, як на період
підсилення, так і при подальшій
експлуатації. Проведення додаткових
конструктивних заходів по підсиленню
конструкцій естакади є недоцільним,
оскільки можливий "хрупкий" характер
руйнування. Необхідно здійснити заходи
щодо недопущенню людей у зону
можливого руйнування, а також
здійснити інші заходи безпеки
відповідно до діючих нормативних
документів.

На запити позивача до публічного
акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" щодо інформації
на балансі якого підприємства
знаходиться високовольтна кабельна
лінія 10кВ, останнє відповіло, що на
земельній ділянці ПАТ "Гідросила" по
АДРЕСА_2 високовольтні кабельні лінії
(КЛ-10кВ) публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго"
відсутні (а.с. 36), а вдруге зазначило, що
дані високовольтні лінії знаходяться
на балансі ФОП ОСОБА_1 (а.с. 38).

На підтвердження того, що
високовольтні кабельні лінії 10кВ, що
проходять через земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_2 знаходяться на балансі
ФОП ОСОБА_1, ПАТ "Кіровоградобленерго"
подано до суду договір № 3К від 31.07.2009
про постачання електричної енергії
(далі - договір № 3К, а.с. 85-89). Відповідно
до зазначеного договору № 3К відкрите
акціонерне товариство
"Кіровоградобленерго"
(правонаступником є ПАТ
"Кіровоградобленерго", далі -
постачальник) продає електричну
енергію ФОП ОСОБА_1 (споживачу) для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з загальною приєднаною
потужністю 435 кВт, величини якої по
площадках вимірювання та точках
продажу визначені в пунктах 6, 7 додатку
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживач
оплачує постачальнику вартість
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього Договору.

Відповідно до пункту 9.4 Договору № 3К
цей Договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на строк до 31
грудня 2009 року. Договір вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії Договору жодною із Сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов.

У своєму листі від 15.05.2014 (а.с. 84) ПАТ
"Кіровоградобленерго" стверджує, що
станом на 15.05.2014 споживання
електроенергії за Договором № 3К не
припинялось.

Відповідно до додатків № 3 (а.с. 90) та № 11
(а.с. 91) до Договору № 3К, у яких
зазначено схему електропостачання
об'єкту та межі розподілу мереж, ПАТ
"Кіровоградобленерго" здійснює
електропостачання об'єкту споживача
від джерел живлення постачальника: 1) ПС
"Гідросила 150/10 кВ" 1С-10кВ ком. 43; 2) ПС
"Гідросила 150/10кВ" ком. 35. Отже,
господарський суд дійшов висновку, що
електропостачання ФОП ОСОБА_1 дійсно
здійснюється через територію ПАТ
"Гідросила".

Згідно з статтею 116 Земельного кодексу
України (тут і далі в редакції станом на
час укладення договору купівлі -
продажу земельної ділянки № 1344)
набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документу, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою та
його державної реєстрації. Приступати
до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно статті 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом.

На підтвердження права власності
позивача на земельну ділянку площею
280914,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2, в
матеріалах справи міститься державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯЗ № 424753 від 16.03.2009 (а.с. 34),
що зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01.

Відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання та на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способи захисту прав на земельні
ділянки визначені статтею 152
Земельного кодексу України.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу
України (в редакції станом на день
розгляду справи) передбачено, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Стаття 41 Конституції України визначає,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до статті 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Позивач посилається на те, що
високовольтні кабельні лінії, які
знаходяться на його земельній ділянці,
порушують права позивача на землю, не
надають можливості у повному обсязі
реалізувати право власності на землю,
зокрема право на розміщення та
зберігання на цій земельній ділянці
виготовленої продукції, право на
забудову ділянки.

Господарський суд враховує положення
Земельного кодексу України, зокрема
глави 16, у якому висвітлені питання
щодо права земельного сервітуту.

Так, стаття 98 дає визначення: "Право
земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками).".

Відповідно до статті 99
землекористувачі земельних ділянок
можуть вимагати встановлення
земельних сервітутів, зокрема, право
прокладання та експлуатації ліній
електропередачі, зв'язку,
трубопроводів, інших лінійних
комунікацій.

Стаття 100 визначає порядок
встановлення земельних сервітутів.
Так, сервітут може бути встановлений
договором, законом, заповітом або
рішенням суду. Сервітут може належати
власникові (володільцеві) сусідньої
земельної ділянки, а також іншій
конкретно визначеній особі (особистий
сервітут). Земельний сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення, та
власником (володільцем) земельної
ділянки. Земельний сервітут підлягає
державній реєстрації в порядку,
встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

Крім того, відповідно до статті 101 дія
земельного сервітуту зберігається у
разі переходу прав на земельну ділянку,
щодо якої встановлений сервітут, до
іншої особи.

Проте, всупереч зазначеним нормам
Земельного кодексу України, сторони не
надали суду договору про встановлення
земельного сервітуту чи іншого
документу, що посвідчує право
відповідача на користування земельною
ділянкою позивача шляхом прокладення
високовольтної кабельної лінії КЛ-10 кВ.

Крім того, відповідачем у відзиві на
позовну заяву повідомлено про те, що
він не звертався до позивача про
встановлення земельного сервітуту.

Також у договорі купівлі-продажу
земельної ділянки № 1344, зокрема у
пункті 1.1.3, передбачено, що на земельній
ділянці, яка є предметом цього
договору, обтяження (сервітути) не
встановлені (цей факт підтверджується
висновком Управління земельних
ресурсів у м. Кіровограді № 390 від 15.04.2008
(а.с. 82)). Також згідно висновку
державної експертизи землевпорядної
документації від 24.04.2007 № 1436 (а.с. 80)
встановлено, що земельна ділянка
вільна від обмежень та обтяжень, які б
впливали на її вартість.

Отже, матеріали справи не містять
доказів, що підтверджують
правомірність знаходження
високовольтної кабельної лінії КЛ-10кВ
на земельній ділянці позивача, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Крім цього, відповідно до п. 5 Правил
охорони електричних мереж,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.1197 № 209,
охоронні зони електричних мереж
встановлюються уздовж повітряних
ліній електропередачі - у вигляді
земельної ділянки і повітряного
простору, обмежених вертикальними
площинами, що віддалені по обидві
сторони лінії від крайніх проводів за
умови невідхиленого їх положення на
відстань: (для повітряних ліній
напругою) 2 метрів - до 1 кВ; 10 метрів - до
20 кВ.

Таким чином, при довжині кабельної
лінії понад 200 м, у позивача фактично
вибуває з користування понад 4.000 кв. м
земельної ділянки.

Виходячи із встановлених в ході
розгляду справи обставин, суд дійшов
висновку, що позивач має право на
захист свого права на земельну ділянку
і відповідно про наявність підстав для
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою позивача шляхом виведення з
експлуатації та демонтування за
власний рахунок високовольтної
кабельної лінії (КЛ-10 кВ), що
знаходяться на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_2.

Заперечення відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву, жодним чином
не спростовують позовних вимог,
заявлених позивачем, та, відповідно, не
є підставою для відмови у даному
позові.

Згідно статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Клопотання відповідача про залучення в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
публічного акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" задоволенню не
підлягає, так як ПАТ
"Кіровоградобленерго" відомо про
розгляд справи і заяв та клопотань від
останнього з цього приводу до суду не
надходило, доказів, які б свідчили про
порушення прав ПАТ
"Кіровоградобленерго" у випадку
задоволення позову, відповідачем не
подано.

Не підлягає задоволенню і клопотання
відповідача про призначення судової
експертизи на предмет встановлення
технічного стану естакади, на якій
прокладено високовольтну кабельну
лінію, так як технічний стан естакади
не впливає на суть правовідносин щодо
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Посилання відповідача на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 07.08.2006 по справі № 2/195 за
позовом відкритого акціонерного
товариства "Гідросила" до відкритого
акціонерного товариства
"Кіровоградське взуттєве підприємство
"Кірімпекс" про зобов'язання укласти
договір оренди естакади та від 20.06.2006 по
справі № 2/82 за позовом відкритого
акціонерного товариства "Гідросила" до
відкритого акціонерного товариства
"Кіровоградське взуттєве підприємство
"Кірімпекс" про стягнення 21669,84 грн. як
на такі, що встановили факт надання
позивачем згоди на прокладення
високовольтних кабелів
електропостачання є необґрунтованими,
оскільки сторонами у зазначених вище
справах був позивач та ВАТ
"Кіровоградське взуттєве підприємство
"Кірімпекс", яке ліквідовано, а
відповідач не є його правонаступником,
предметом позовів у даних справах було
зобов'язання укласти договір оренди
естакади та стягнення збитків.

За викладених обставин позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
"Гідросила" є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України витрат по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні
належною публічному акціонерному
товариству "Гідросила" (25006, м.
Кіровоград, вул. Братиславська, 5,
ідентифікаційний код 05786100) на праві
власності земельною ділянкою в
АДРЕСА_2, шляхом зобов'язання фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в строк
до 31.12.2014 вивести з експлуатації та
демонтувати за власний рахунок
кабельні лінії (КЛ-10кВ) до межі
балансової належності та
експлуатаційної відповідальності, що
знаходяться на земельній ділянці по
АДРЕСА_2.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства "Гідросила"
(25006, м. Кіровоград, вул. Братиславська, 5,
ідентифікаційний код 05786100) - 1 218,00 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Копію рішення направити приватному
підприємству "Фірма "Анатоль" за
адресою: 25014, м. Кіровоград, проспект
Інженерів, буд. 15А.

Повне рішення складено 12.06.2014

Суддя
В.М. Балик