ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" червня 2014 р.Справа № 916/1416/14

За позовом: Чорноморського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області в
інтересах держави в особі
Міністерства інфраструктури України в
особі Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі відокремленого
підрозділу Одеська філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України";

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"

про стягнення 253786,19 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від прокуратури: Пшенічко С.О. за
посвідченням №023498.

Від Міністерства інфраструктури
України: - не з'явився.

Від позивача: Каракай І.М. по
довіреності №3253 від 30.12.2013р.

Від відповідача:- не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:Чорноморський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовом в інтересах
держави в особі Міністерства
інфраструктури України в особі
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі відокремленого
підрозділу Одеської філії Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія"
заборгованості за договором № КД-4468 у
сумі 249323,41 грн., пені у сумі 3626,01 грн. та 3%
річних у сумі 836,77 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15 квітня 2014р. порушено
провадження у справі №916/1416/14.

Відповідач в судове засідання не
з'являвся, відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
про поважність причин відсутності не
повідомив, своє право на захист не
використав, у зв'язку з чим справа
розглядається по наявним в ній
матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні за участю
представників сторін оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін встановлено наступне:

01 жовтня 2003р. між Державним
підприємством "Адміністрація морських
портів України" та ТОВ "Українська
національна стивідорна компанія" було
укладено договір №КД-4468 про надання
послуг, згідно з яким ДП „ОМТП" силами
ділянки тепло- водопостачання та
вентиляції (ТВП та В) забезпечує роботу
вентиляції ,обслуговування
сатураторів, прийом
господарсько-побутових стоків, надання
опалення, питної холодної та гарячої
води підприємству Відповідача (п.1 п.2.1
Договору).

У свою чергу, відповідно до п.3.1.
Договору Заказник оплачує Підряднику
вартість послуг, що є предметом
договору на підставі рахунків
Підрядника та у відповідності з
тарифами, затвердженими начальником
порту.

Згідно з п. 3.5 Договору, оплата за надані
послуги здійснюється Товариством на
підставі рахунків Адміністрації
протягом 10 банківських днів з моменту
їх виставлення.

Так, у грудні 2013р. та січні 2014р. були
надані послуги з видачі питної води від
водопровідної мережі, з прийому
господарсько-побутових та зливових
стоків до системи каналізації, з
теплопостачання тепло енергії та
обслуговування вентиляційної системи.

На підтвердження виконаних у грудні 2013
року та січні 2014року робіт (послуг) між
Адміністрацією і Товариством було
підписано відповідні акти
здачі-прийняття робіт(надання послуг):

- за грудень 2013р. - № 0595 від31.12.2013р. на
суму 110334,11 грн.

- за січень 2014р. - № 0771 від 31.01.2014р.
на суму 138989,30 грн.

Так, керуючись умовами Договору,
Адміністрацією були виставлені
Товариству до сплати рахунки:

- за грудень 2013р. №531246 від 08.01.2014р.
на суму 110334,11 грн.

- за січень 2014р. № 531068 від 05.02.2014р.
на суму 138989,30 грн.

Однак, у порушення умов Договору,
вищевказані рахунки за грудень 2013р. та
січень 2014р. до цього часу залишаються
не оплаченими Товариством, про строчка
за ними станом на 21.03.2014р. становить:

- за рахунком № 531246 - 57 днів( за період 3
24.01.14 по 21.03.14)

- за рахунком № 531068 - 28 днів ( за
період з 22.02.14 по 21.03.14)

Таким чином, сума основного боргу є
тотожною платі за надані Товариству
послуги відповідно до умов Договору,
актів здачі-прийняття робіт, та
рахунків №531246 від 08.01.2014р., №531068 від
05.02.2014р.і становить, станом на
21.03.2014р.(включно),249323,41 грн. згідно з
рахунком:

110334,11 грн.+138989,30грн.= 249323,41 грн.

З наведених підстав Чорноморський
прокурор з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області звернувся до господарського
суду Одеської області з позовом в
інтересах держави в особі Міністерства
інфраструктури України в особі
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі відокремленого
підрозділу Одеська філія Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" про стягнення з ТОВ
"УНСК" заборгованості загальній сумі
253786,19 грн., що складається з суми
основного боргу в розмірі 249323,41 грн.,
пені в сумі 3626,01 грн. та 3% річних в сумі
836,77 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та прокурора, проаналізувавши
норми чинного законодавства, приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог на підставі слідуючього:

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства при цьому
виконання цивільних обов'язків
забезпечується засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства (ст.14 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства (ст. 526 ЦК
України). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (дату) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що термін
виконання відповідачем своїх
зобов'язань по сплаті заборгованості
за надання послуг, відповідачем
зобов'язання не виконані.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК
України).

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК
України якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Також, відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п.3.6 Договору за
прострочення платежів Замовник
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення, яка станом на дату позову
04.04.2014р. становить 3626,01 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача суму пені в розмірі 3626,01
грн. та суму, на яку підлягає збільшенню
основний борг з врахуванням 3% річних в
розмірі 836,77 грн. Перевіривши наданий
позивачем розрахунок сум, суд приймає
його до уваги.

З наведених підстав суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог, стягнення
з відповідача суми основного боргу в
розмірі 249323,41 грн., пені в сумі 3626,01 грн.
грн. та 3% річних в сумі 836,77 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідач в судове засідання не
з'являвся, відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
про поважність причин відсутності не
повідомив, своє право на захист не
використав, хоча про час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку суми
заявленої до стягнення, позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
державного бюджету витрати по сплаті
судового збору у розмірі 5075,72.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська Національна Стивідорна
Компанія" (65026, м. Одеса, пл. Митна 1, код
ЕДРПОУ 31846804) на користь Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України", в особі відокремленого
підрозділу Одеської філії Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (65026, м. Одеса, пл. Митна 1,
) основний борг в
розмірі 249323,41 (двісті сорок дев'ять
тисяч триста двадцять три) грн. 41 коп.,
пені в сумі 3626,01 грн. (три тисячі шістсот
двадцять шість ) 01коп. та 3% річних в сумі
836,77 грн. ( вісімсот тридцять шість) грн.
77 коп.

3.Стягнути з обмеженою
відповідальністю "Українська
Національна Стивідорна Компанія" (65026,
м. Одеса, пл. Митна 1, код ЕДРПОУ 31846804) на
користь Державного бюджету України (р/р
3008, одержувач ГУ ДКСУ в Одеській
області , банк
одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області,
МФО 828011, КБК 22030001, символ звітності
банку 206) - судовий збір в сумі 5075,72 грн.
(п'ять тисяч сімдесят п'ять) грн. 72 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 16.06.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.