ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

05 червня 2014 року
Справа № 913/937/14

Провадження №17пд/913/937/14

За позовом Луганської обласної
клінічної психоневрологічної лікарні,
м. Луганськ

до Луганського слідчого ізолятора
Управління державної пенітенціарної
служби України в Луганській області, м.
Луганськ

про визнання договору недійсним та
стягнення 11224 грн. 54 коп.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Бородін Д.Є., довіреність
№ 7/1-141 від 26.05.2014;

від відповідач - Крамаренко Я.Г.,
довіреність № 35/564 від 03.02.2014.

У судовому засіданні 29.05.2014, відповідно
до статті 77 ГПК України, оголошувалась
перерва до 05.06.2014 на 10 год. 50 хв.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- визнати повністю недійсним з моменту
укладення договір № 02/11 від 01.07.2011 про
надання послуг водопостачання та
водовідведення;

- стягнути з відповідача на користь
позивача надмірно сплачені кошти за
отримані послуги з водозабезпечення та
водопостачання у сумі 11224,54 грн.
договором № 02/11 від 01.07.2011.

в с т а н о в и в:

Між Луганським слідчим ізолятором
Управління державної пенітенціарної
служби України в Луганській області
(відповідач у справі), та Луганською
обласною клінічною психоневрологічною
лікарнею (позивач у справі) 04.01.2007 був
укладений договорів оренди майна №
268/07, предметом якого є строкове платне
користування лікарнею нежилим
вбудованим приміщенням площею 166,7 кв.
м., де розміщено відділення
судово-психіатричної експертизи №10
Луганської обласної клінічної
психоневрологічної лікарні.

З метою забезпечення діяльності
відділення судово-психіатричної
експертизи, були укладені договори на
надання послуг для цього відділення з
постачання та/або відшкодування витрат
теплової енергії, водопостачання та
водовідведення, електричної енергії,
природного газу.

Так, між Луганською обласною клінічною
психоневрологічною лікарнею (позивач у
справі), як Споживачем, та Луганським
слідчим ізолятором Управління
державної пенітенціарної служби
України в Луганській області
(відповідач у справі), як
Постачальником, був договір № 02/11 від
01.07.2011 про надання послуг
водопостачання та водовідведення (далі
- Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору,
Постачальник забезпечує постачання
питної води та приймання
каналізаційних стічних вод Споживачу в
будівлі, що знаходиться за адресою: м.
Луганськ, вул. 23-я Лінія, 4 (далі -
Будівля), загальною площею 4358 кв.м., а
останній здійснює своєчасну оплату
Постачальнику за надання послуг
водопостачання та водовідведення
пропорційно до займаною площі в цій
Будівлі.

У пункті 5.1 Договору визначено, що сума
договору 15202,29 грн.

Позивач вказує, що визначення вартості
водопостачання та водовідведення
здійснювалось відповідачем на
підставі калькуляції до Договору, в
якій застосовувались тарифи,
розраховані бухгалтерією відповідача,
зокрема, до розрахунку вартості послуг
були включені такі показники, як
утримання та експлуатація
устаткування, заробітна палат
робітникам, відрахування соціальних
внесків.

Як зазначає позивач, на виконання умов
Договору за період його дії, позивачем
було здійснено оплату відповідачу
наданих послуг з водопостачання та
водозабезпечення, згідно актів
прийому-передачі виконаних робіт, а
саме: від 06.07.2011 суму 682 грн. 07 коп.; від
25.07.2011 на суму 2644 грн. 43 коп.; від 25.08.2011 на
суму 2240 грн. 52 коп.; від 26.09.2011 на суму 2072
грн. 53 коп.; від 25.10.2011 на суму 2442 грн. 48
коп.; від 28.11.2011 на суму 2072 грн. 53 коп.; від
19.12.2011 на суму 2292 грн. 68 коп., а всього на
суму 14447,24 грн.

Надання послуг з водопостачання та
водовідведення здійснювалось
відповідачем, без відповідної ліцензії
на впровадження діяльності з
централізованого водопостачання та
водовідведення всупереч положенням п.
17 ч. з ст. 9 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності».

В свою чергу, як передбачено ч. 2 ст. 28
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»,
встановлення тарифів на комунальні
послуги належить до компетенції
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад, тобто до органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до Порядку формування
та затвердження тарифів на житлово-
комунальні послуги, який визначено ч. 2
ст. 31 Закону України «Про житлово-
комунальні послуги»,
виконавці/виробники здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
витрат на виробництво (надання)
житлово-комунальних послуг і подають
їх органам, уповноваженим здійснювати
встановлення тарифів.

Таким чином, на думку позивача,
відповідач не мав права на надання
послуг з водопостачання і
водовідведення та отримання плати за
ці послуги при відсутності тарифу,
встановленого уповноваженим органом.

Позивач зазначив, що в ході зустрічної
звірки з метою документального та
фактичного підтвердження виду, обсягу
операцій та розрахунків, яка
проводилась Державною фінансовою
інспекцією в Луганській області у
період з 25.11.2013 по 27.11.2013, був виявлений
факт надмірного нарахування
відповідачем витрат на водопостачання
та водовідведення на загальну суму
14447,24 грн., яку позивач просить стягнути
у судовому порядку як надмірно
сплачені кошти за отримані послуги з
водозабезпечення та водопостачання.

Крім того, позивач просив суд визнати
недійсним Договір № 02/11 від 01.07.2011 про
надання послуг водопостачання та
водовідведення, з моменту його
укладення.

Представником позивача 05.06.2014 надано
клопотання від 05.06.2014 про відмову від
позову, в якому зазначено, що позивач
відмовляється від позову в частині
визнання недійсним договору № 02/11 від
01.07.2011 про надання послуг
водопостачання та водовідведення з
моменту укладення, на підставі п. 4 ч. 1
ст. 80 ГПК України. З наслідками відмови
від позову позивач ознайомлений.

Відповідно до статті 22, 78 ГПК України
позивач має право відмовитись від
позову повністю або частково. У зв'язку
з чим, господарський суд роз'яснює
наслідки відповідної процесуальної
дії, перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цієї дії у позивача.

Позивачу відомі наслідки зазначеної
процесуальної дії, судом перевірено
наявність повноважень на відмову від
позову. Суд приймає часткову відмову
позивача від позову, оскільки така
відмова не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 80 ГПК
України провадження у справі підлягає
припиненню у разі відмови позивача від
позову та прийняття такої відмови
судом.

З огляду на викладене, провадження у
справі в частині визнання недійсним
договору № 02/11 від 01.07.2011 про надання
послуг водопостачання та
водовідведення з моменту укладення,
слід припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, представниками позивача та
відповідача у судовому засіданні 05.06.2014
надано заяву від 05.06.2014 про
затвердження мирової угоди, оригінал
мирової угоди від 05.06.2014 у справі №
913/937/14, який залучено до матеріалів
справи.

Сторони досягли згоди по всіх істотних
умовах мирової угоди та по всіх
позовних вимогах, які письмово
викладені у тексті мирової угоди.

Зміст мирової угоди не суперечить
діючому законодавству, не порушує
інтереси третіх осіб.

Мирова угода, яка подана суду на
затвердження, підписана повноважними
представниками підприємств - сторін у
справі, скріплена їх печатками.

За таких обставин, заява про
затвердження мирової угоди підлягає
задоволенню, а мирова угода -
затвердженню. З наслідками
затвердження мирової угоди сторони
ознайомлені.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що
про затвердження мирової угоди
господарський суд виносить ухвалу,
якою одночасно припиняє провадження у
справі.

З огляду на вищевикладене, провадження
у справі в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
надмірно сплачених коштів за отримані
послуги з водозабезпечення та
водопостачання у сумі 11224,54 грн. за
договором № 02/11 від 01.07.2011, які
зазначені в мировій угоді, підлягає
припиненню на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 22, 78, п. 4 та п. 7 ч. 1 ст. 80,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Затвердити мирову угоду, укладену
05.06.2014 у справі №913/937/14 між Луганською
обласною клінічною психоневрологічною
лікарнею, м. Луганськ, кв. 50 річчя
Оборони Луганська, буд. 22,
ідентифікаційний код 01983743 та
Луганським слідчим ізолятором
Управління державної пенітенціарної
служби України в Луганській області, м.
Луганськ, вул. 23 Лінія, буд. 4,
ідентифікаційний код 08562849, за таким
змістом:

МИРОВА УГОДА

05 червня 2014 року

Ми, Луганська установа виконання
покарань управління ДПтС України в
Луганській області № 17, в особі
начальника Мазанова Ярослава
Миколайовича, який діє на підставі
Положення (далі - Відповідач) та
Луганська обласна клінічна
психоневрологічна лікарня, в особі
головного лікаря Рачкаускаса Г.С., що
діє на підставі Статуту (далі - Позивач),
що є сторонами у справі №913/937/14, яка
знаходиться у провадженні судді
Фонової О.С. господарського суду
Луганської області за позовом
Луганської обласної клінічної
психоневрологічної лікарні м.
Луганська до Луганської установи
виконання покарань управління ДПтС
України в Луганській області (№17) про
визнання договору недійсним та
стягнення надмірно сплачених коштів,
домовились про укладення мирової угоди
на таких умовах:

1. Відповідач визнає, що його
заборгованість перед Позивачем на
момент укладення цієї Мирової угоди
відповідає заявленим у позовній заяві
вимогам і становить 11224 гривень 54
копійок та судовий збір у сумі 1827,00 грн.
а всього 13051,54 грн. (тринадцять тисяч
п'ятдесят одна тисяча гривень 54
копійок).

2. Відповідач бере на себе
зобов'язання сплатити шляхом
перерахування на поточний рахунок
Позивача (п/р №5273 ГУ ДКСУ в
Луганській області, МФО 804013, ) суму грошових коштів,
притримуючись графіку оплати:

2.1. До 30 жовтня 2014 року - 2175,26 грн.
(дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень 26
коп.);

2.2. До 30 листопада 2014 року - 2175,26
грн. (дві тисячі сто сімдесят п'ять
гривень 26 коп.);

2.3. До 30 грудня 2014 року - 2175,26 грн.
(дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень 26
коп.);

2.4. До 30 січня 2015 року - 2175,26 грн.
(дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень 26
коп.);

2.5. До 28 лютого 2015 року - 2175,25 грн.
(дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень 25
коп.);

2.6. До 30 березня 2015 року - 2175,25 грн.
(дві тисячі сто сімдесят п'ять гривень 25
коп.);

3. Позивач заявляє, що з моменту
підписання цієї Мирової угоди та у
випадку належного її виконання не
матиме жодних майнових претензій до
Відповідача з приводу заборгованості,
погашення якої є предметом цієї
Мирової Угоди.

4. Позивач та Відповідач
домовилися, що будь-які витрати, що
виникатимуть чи можуть виникнути після
затвердження судом умов цієї Мирової
угоди, покладаються на сторони.

5. Позивач та Відповідач заявляють,
що ні в процесі укладення цієї Мирової
угоди, ні в процесі виконання її умов не
були, не будуть і не можуть бути
порушені права будь-яких третіх осіб, в
тому числі й держави.

6. Дана Мирова угода набирає
чинності з дня її затвердження
господарським судом Луганської
області.

2. Провадження у справі № 913/937/14
припинити.

Ухвала набирає законної сили з дати
прийняття.

Ухвала про затвердження мирової угоди
є виконавчим документом та у разі
невиконання її умов може бути виконана
в примусовому порядку.

Згідно п.2 ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 22 Закону України
"Про виконавче провадження" ухвала про
затвердження мирової угоди може бути
пред'явлена до примусового виконання:

- в частині стягнення 2175,26 грн.
(потрібно сплатити до 30.10.2014),

- в частині стягнення 2175,26 грн.
(потрібно сплатити до 30.11.2014),

- в частині стягнення 2175,26 грн.
(потрібно сплатити до 30.12.2014),

- в частині стягнення 2175,26 грн.
(потрібно сплатити до 30.01.2015),

- в частині стягнення 2175,25 грн.
(потрібно сплатити до 28.02.2015),

- в частині стягнення 2175,25 грн.
(потрібно сплатити до 30.03.2015),

протягом одного року з дати закінчення
строку для оплат.

Суддя
О.С. Фонова