КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. Справа№ 910/3785/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Кац
О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Хворостіна А.М. - дов. № 14
від 12.02.2014р.;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приоком-Альфа
інвест»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 15 квітня 2014 року

у справі № 910/3785/14 (Суддя Курдельчук
І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приоком-Альфа
Інвест», м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства
«Ікс 5 Рітейл Груп Україна», м. Київ,

про стягнення 3 986,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Приоком-Альфа Інвест» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до ПрАТ «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» про стягнення 3 986,69
грн.(а.с. 2).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 15 квітня 2014 року по справі
№910/3785/14 позов задоволено повністю (а.с.
64-67).

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 15 квітня 2014 року у справі
№910/3785/14 та прийняти нове, яким
відмовити у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки судом
першої інстанції безпідставно взято до
уваги видаткові накладні, проте не
взято до уваги, що вони підписані не
уповноваженою особою.

Автоматизованою системою
документообігу суду апеляційну скаргу
до ПрАТ «Ікс 5 Рітейл Груп Україна» по
справі № 910/3785/14 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Чорногузу М.Г.
Розпорядженням В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду
Андрієнка В.В. від 23 травня 2014 року для
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 910/3785/14 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Чорногуз М.Г.,
судді: Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23 травня 2014
року апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження та призначено
справу до розгляду на 10 червня 2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченка Е.О. від 10
червня 2014 року, у зв'язку з перебуванням
судді Рудченка С.Г. на лікарняному,
встановлено розглядати справу № 910/3785/14
у складі колегії: головуючий суддя:
Чорногуз М.Г., судді: Агрикова О.В., Жук
Г.А.

Ухвалою від 10 червня 2014 року вказана
колегія прийняла справу 910/3785/14 до свого
провадження.

В судовому засіданні 10 червня 2014 року
представник позивача надав суду свої
пояснення в яких проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
оскаржуване рішення залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлявся належним чином, про
причину неявки суд не повідомив.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про
прийняття апеляційної скарги до
провадження учасників процесу було
попереджено, що у разі неявки у судове
засідання їх представників, справа
буде розглянута за наявними
матеріалами, а неявка представника
відповідача не перешкоджає повному,
всебічному та об'єктивному розгляду
справи, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними
матеріалами та за відсутності
представника відповідача.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку фактичних обставин
даної господарської справи та повноту
їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права встановила
наступне.

01 квітня 2011 року між ЗАТ «Ікс 5 Рітейл
Груп Україна» (перейменовано ПрАТ «Ікс
5 Рітейл Груп Україна»), (покупець) та
ТОВ «Приоком-Альфа Інвест» (продавець)
було укладено договір № 1885, на
реалізацію продукції (далі - договір),
(а.с. 6-9).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець
зобов`язується передати у власність
покупця, а покупець приймає та оплачує
на умовах і у порядку визначених цим
договором, товар в асортименті,
кількості та за цінами, вказаними у
накладних, що засвідчують
передачу-приймання товару від продавця
покупцю та є невід'ємними частинами
цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору, покупець
зобов'язаний оплачувати партію
переданого продавцем товару по мірі її
реалізації не пізніше 25-ти банківських
днів з дня її реалізації, але у
будь-якому випадку, не раніше моменту
надання продавцем усіх необхідних
документів, що засвідчують момент
передачі товару, підтверджують його
якість та відповідність установленим
стандартам в тому числі податкових
накладних та розрахунків коригування.

Позивач зазначає, що відповідач не
розрахувався за поставлений товар в
повному обсязі у зв'язку з чим в
останнього перед позивачем утворилась
заборгованість в розмірі 3 986,69 грн .та
обґрунтовує розмір заборгованості
актом звірки взаєморозрахунків за
січень - листопада 2013 року (а.с. 10).

У вказаному акті звірки зазначено :
«Сальдо початкове 5653,53 грн». При цьому в
матеріалах справи відсутні будь-які
документальні підтвердження цієї суми,
що виникла до 01.01.2013 року.

На підтвердження своїх вимог позивач
додав до матеріалів справи видаткові
накладні, які підтверджують поставку
товару в період з 04 лютого 2013 року по 06
листопада 2013 року на загальну суму 6 681,45
грн. (а.с. 29-35)

Також, в матеріалах справи містяться
виписки по рахунку позивача в період з
03 січня 2013 року по 31 липня 2013 року, з
яких вбачається, що відповідачем
сплачено на рахунок позивача за товар
згідно спірного договору у вказаному
періоді грошові кошти на загальну суму
4 574,48 грн. (а.с. 36-43)

Згідно повідомлень про залік
зустрічних однорідних вимог, між
сторонами погашаються вимоги на
загальну суму 290,54 грн. (а.с.45-50)

Крім того, в матеріалах справи
міститься накладна про повернення
постачальнику № 544973 від 04 лютого 2013
року, згідно якої відповідачем
повернуто товар на загальну суму 1 794,38
грн. (а.с. 44). Згідно накладних про
повернення № 585160 від 07 листопада 2013
року, № 544980 від 02 лютого 2013 року, № 545482
від 04 лютого 2013 року та № 544981 від 04
лютого 2013 року відповідачем повернуто
товар на загальну суму 1 672,25 грн.
(а.с.51-54).

Виходячи з наявних в матеріалах справи
документів випливає наступний
розрахунок: 6 681,45 грн. - 4 574,48 грн. - 1 794,38
грн. - 290,54 грн. - 1 672,25 грн. = -1 650,20 грн.
(вказана сума переплачена відповідачем
за товари поставлені в 2013 році).

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Подані позивачем докази не
підтверджують наявність
заборгованості відповідача за період з
січня по листопад 2013 року. Щодо
можливої заборгованості до 01.01.2013
року(«сальдо початкове»), то в
матеріалах справи відсутні будь-які
документальні докази (первинні
документи) в обґрунтування виникнення
заборгованості станом на 01.01.2013 року.

Крім того, позивач не надав суду
власний мотивований розрахунок
заборгованості з посиланням на
первинні документи.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів зазначає, що позивач не надав
суду достатніх доказів в розумінні
статті 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
могли стати підставою для задоволення
позовних вимог.

Що ж до посилань позивача на акт звірки
взаєморозрахунків за січень -
листопада 2013 року, згідно якого борг
відповідача перед позивачем становить
3 986,69 грн., колегія суддів зазначає
наступне:

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: - назву
документа (форми); - дату і місце
складання; - назву підприємства, від
імені якого складено документ; - зміст
та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; - особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, посилання позивача, що акт звірки
підтверджує наявність боргу у
відповідача, не може бути підставою для
задоволення позовних вимог оскільки
він не є документом, який підтверджує
факт здійснення господарської
операції, тобто акт звірки не являється
первинним документом бухгалтерського
обліку.

Сукупність вищезазначеного дає
підстави дійти до висновку про неповне
з'ясування місцевим господарським
судом фактичних обставин справи, що
мають значення для правильного
вирішення спору, а отже, і порушення
вимог ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України щодо
всебічного, повного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що судом першої інстанції
неповно досліджено обставини справи та
висновки не відповідають фактичним
обставинам справи.

Рішення господарського суду міста
Києва від 15 квітня 2014 року по справі №
910/3785/14 підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ТОВ «Приоком-Альфа
Інвест» до ПрАТ «Ікс 5 Рітейл Груп
Україна» задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 3 ч. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приоком-Альфа інвест» на рішення
господарського суду міста Києва від 15
квітня 2014 року по справі № 910/3785/14
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 15 квітня 2014 року по
справі № 910/3785/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення:

«І. В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю».

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Приоком-Альфа Інвест» (03194, м. Київ, пр.
Леся Курбаса, 19/11, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Ікс 5 Рітейл Груп Україна»
(03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34, ) витрати пов'язані зі
сплатою судового збору за розгляд
апеляційної скарги в сумі 913,50 грн.

5. Справу № 910/3785/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109 ГПК
України.

Головуючий суддя
М.Г. Чорногуз

Судді
О.В. Агрикова

Г.А. Жук