ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.2014
Справа № 905/1916/14

за позовом: Дочірнього підприємства
«Дюфор», м. Донецьк

до відповідача: Приватного
підприємства «РДС Индастри»,

м. Донецьк

про стягнення 10535,86 грн.

Суддя господарського суду Донецької
області О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу
за

участю представників сторін:

від позивача: Алексеєва І.В. - дов.

від відповідача: не з'явився.

Дочірнє підприємство «Дюфор»
звернулось з позовом в якому просить
суд стягнути з Приватного підприємства
«РДС Индастри» 9841,00 грн.
заборгованості, 26,69 грн. річних та 59,05
грн. інфляційних втрат, а всього 9926,74
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що за
домовленістю між сторонами ним були
надані для відповідача послуги
спецтехніки, який за ці послуги
розрахувався частково, тому виник борг
за прострочку оплати якого нараховані
інфляційні та річні відповідно до
ст. 625 Цивільного кодексу України.

29.05.2014 р. позивач звернувся з заявою
в якій збільшив розмір позовних вимог в
частині стягнення інфляційних та
річних і просить суд стягнути з
відповідача 9841,00 грн. заборгованості,
84,12 грн. річних та 610,74 грн. інфляційних,
а всього 10535,86 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач має право до прийняття рішення
по справі збільшити або зменшити
розмір позовних вимог, тому його заява
приймається судом і справа
розглядається з урахуванням
збільшених вимог.

Відповідач відзива по справі не
надав.

22.04.2014 р. від відповідача надійшло
клопотання в якому він просив суд
перенести судове засідання, яке було
призначено на 24.04.2014 р., у зв'язку з
неможливістю явки його представника.

Клопотання відповідача було
задоволено і розгляд справи
відкладений на 04.06.2014 р.

У судове засідання, яке відбулось
04.06.2014 р. представник відповідача не
з'явився. Про час і місце судового
засідання відповідач був повідомлений
належним чином, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

У квітні та травні 2013 р. за усною
домовленістю сторін позивачем були
надані відповідачу послуги
спецтехніки, що підтверджується актами
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000054 від 20.05.2013 р. на суму 2160,00 грн.
та № ОУ-0000049 від 30.04.2013 р. на суму 11070,00
грн.

Всього позивачем було надано послуг
спецтехніки на суму 13230,00 грн.

Послуги були прийняті
відповідачем, що підтверджується
підписом і печаткою підприємства на
актах.

Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 205 Цивільного кодексу
України правочин може вчинятися усно
або в письмовій формі. Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Враховуючи, що строк оплати послуг
сторонами не узгоджений, позивачем
08.01.2014 р. була надіслана відповідачу
вимога № 08/01-01 про сплату 22290,00 грн.
заборгованості за надані послуги, у
тому числі 13230,00 грн. за актами № ОУ-0000054
від 20.05.2013 р. та № ОУ-0000049 від 30.04.2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь - який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідач був зобов'язаний
оплатити надані позивачем послуги у
сумі 13230,00 грн. у строк до 30.01.2014 р.,
оскільки вимога була отримана ним
22.01.2014 р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

28.01.2014 р. та 12.02.2014 р. позивач надіслав
відповідачу 2 аналогічні претензії в
який також просив погасити зазначену
суму заборгованості.

Вимоги залишені відповідачем без
відповіді та задоволення.

Відповідач в порушення зобов'язань
за надані послуги розрахувався
частково, в сумі 3389,00 грн., що
підтверджується копією банківського
витягу за 06.02.2014 р.

Таким чином несплачена сума
становить 9841,00 грн., що є боргом
відповідача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Доказів оплати суми боргу
відповідачем не надано, а тому позовні
вимоги в частині стягнення боргу
підлягають задоволенню.

Стаття 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи, що розмір річних не
встановлений договором, вони
підлягають нарахуванню відповідно до
закону.

Річні нараховані позивачем за
період прострочення з 13.02.2014 р. по 28.05.2014
р. (104 дня) в сумі 84,12 грн. виходячи з суми
боргу у розмірі 9841,00 грн.

Позивачем також нараховані
інфляційні втрати за період з лютого
2014 р. по квітень 2014 р. в сумі 610,74 грн.
виходячи з суми заборгованості у
розмірі 9841,00 грн.

Розрахунок інфляційних та річних
перевірений судом за допомогою
комп'ютерної програми «Законодавство»,
є обґрунтованим та відповідає вимога
чинного законодавства щодо порядку
його нарахування.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Беручи до уваги, що позовні вимоги
обґрунтовані, документально доведені і
відповідачем не оспорені, вони
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84-85
Господарського процесуального кодексу
України, на підставі ст.ст. 526, 625
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Дюфор», м. Донецьк до
Приватного підприємства «РДС
Индастри», м. Донецьк про стягнення
10535,86 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
«РДС Индастри» (83014, м.
Донецьк, пр. Дзержинського, буд. 28; ) на користь Дочірнього
підприємства «Дюфор» (83001, м. Донецьк,
бул. Пушкіна, буд. 2 «а»; )
9841,00 грн. заборгованості, 84,12 грн.
річних, 610,74 грн. інфляційних та 1827,00
грн. судового збору.

У засіданні суду оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили через
десять днів після підписання повного
тексту.

Суддя
О.В. Овсяннікова

Повний текст рішення підписаний 10.06.2014
р.

Надруковано 3 прим:

1прим.-позивачу

1прим.-відповідачу

1прим-господарському суду Донецької
області

Вик. О.В. Фомін

тел. 381-91-20