ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Справа № 915/521/14

м. Миколаїв

за позовом: Державного підприємства
«Суднобудівний завод ім. 61 комунара»
(54001, м. Миколаїв, вул.
Адміральська, 38), код 14313240

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФерумПром Миколаїв»
(54039, м. Миколаїв, пров. Камінний, 1), код
34319093

про: стягнення 4695 грн. 76 коп.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Шаповалова О.І.,
довіреність №36/59-Д від 13.11.2013 р.

від відповідача: представник не
з'явився

Державне підприємство «Суднобудівний
завод ім. 61 комунара» (далі-Позивач)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФерумПром
Миколаїв» (далі-Відповідач) про
стягнення з останнього грошових коштів
в розмірі 4695 грн. 76 коп., посилаючись на
неналежне виконання Відповідачем
своїх грошових зобов'язань щодо
своєчасної та повної оплати товару за
договором №61/449 від 08.06.2011 р.

16 червня 2014 року від Позивача до суду
надійшла заява про уточнення суми
позовних вимог. Позивач просив
стягнути з Відповідача заборгованість
в сумі 4641 грн. 02 коп., з яких: 4127 грн. 20
коп. - основний борг, 72 грн. 25 коп. -3%
річних та 441 грн. 57 коп. - інфляційні
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві та з урахуванням заяви
про уточнення.

Ухвали господарського суду від 17.04.2014 р.
та від 14.05.2014 р., направлена на адресу
Відповідача: вул. Авангардна, 6/14, м.
Миколаїв. Дана адреса зазначена у
договорі укладеного між сторонами.
Ухвала від 04.06.2014 р., направлена на
адресу Відповідача: пров. Камінний, 1, м.
Миколаїв. Зазначені ухвали повернуті
поштовою установою до суду з відміткою
"за закінченням терміну зберігання". Як
вбачається з Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
місцезнаходженням відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФерумПром Миколаїв»
є пров. Камінний, 1, м.
Миколаїв.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Вислухавши думку представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

Між ДП «Суднобудівний завод ім. 61
комунара» 08 червня 2011 року укладено
договір № 61/449 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Позивач
зобов'язується передати Відповідачу у
власність, а Відповідача
зобов'язується прийняти і оплатити на
умовах Договору лом і відходи чорних
металів, далі по тексту Товар, вид,
кількість і ціна, якого указана у
Специфікаціях до Договору.

Пунктами 2.4-2.5 Договору передбачено, що
Відповідач проводить передоплату
вартості Товару шляхом безготівкового
перерахунку грошових коштів на рахунок
Позивача. Взаєморозрахунок
проводитьсь по вазі Товару, указаного в
актах здачі-приймання.

Згідно п. 3.2, 3.5 Договору датою поставки
вважається дата, проставлена на
товаротранспортній накладній при
отриманні Товару. Остаточне приймання
Товару по кількості проводиться шляхом
обов'язкового зважування партії на
вагах Відповідача в присутності
представника Позивача і оформляється
актом здачі-приймання. Відповідач
надає Позивачу Сертифікат перевірки
ваг.

Відповідно до реєстру платежів по
банківських виписках за період з 01.01.2011
р. по 28.03.2014 р. Відповідачем на виконання
умов Договору було сплачено Позивачу
за поставлений товар 694219 грн. 44 коп.

Проте, оплата згідно рахунок-фактуру
№61-0000358 від 19.07.2011 р. на загальну суму
200000 грн., здійсненна частково у розмірі
195872 грн. 80 коп.

Отже, оплата Відповідачем Товару на
суму 4127 грн. 20 коп. не здійсненна.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до товарно-транспортної
накладної серії 02 ААА №040517 від 30.08.2011 р.
та товарного розподілу до неї від 30.08.2011
р. № 99 Відповідачу було відвантажено
лом чорного металу на загальну суму 28000
грн.

Відповідно до приймально-здавалного
акту №99 від 30.08.2011 р. Позивачем було
поставлено, а Відповідачем прийнято
Товар на загальну суму 20580 грн.

Даний Товар було прийнято
представником Відповідача на підставі
довіреності №82 від 02.08.2011 р.

Так, Відповідачем було сплачено за
Товар грошові кошти в сумі 16452 грн.

Таким чином, заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
4127 грн. 20 коп. (20580 грн. - 16452 грн.80 коп.).

Даний факт підтверджується наявним в
матеріалах справи актом звірки
розрахунків (а.с. 49).

Позивач звернувся до Відповідача з
претензіями №36/1160 від 06.11.2013 р. та №36/1256
від 02.12.2013 р. про сплату боргу та
запропонував останньому сплатити борг
протягом 7-ти банківських днів з
моменту отримання претензії, проте
Відповідач відповідь на претензії не
надав, кошти не сплатив.

Відповідно ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1, п. 3 ст. 692 ЦК України
обов'язок покупця оплатити товар після
його прийняття або прийняття
товарозпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, а у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими коштами.

Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193
Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору і в установлений строк. Не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань, якщо інше не
встановлено договором, або законом.

З огляду на викладене, вимога Позивача
про стягнення з Відповідача основного
боргу у сумі 4127 грн. 20 коп. є
обґрунтованою, матеріалами справи
підтвердженою, а тому підлягає
задоволенню.

Частиною 2 статті 193 ГК України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити всіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Так, Позивачем нараховано Відповідачу
за період з 16.11. 2013 р. по 16.06.2014 р. 441
грн. 57 коп.- інфляційних витрат, а також
72 грн. 25 коп. -3% річних (розрахунок
додається).

Враховуючи вищезазначене, вимоги
Позивача про стягнення з Відповідача
інфляційних витрат та 3% річних є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Всього, станом на час звернення
Позивача до суду, сума заборгованості
Відповідача становить 4641 грн. 02 коп., в
тому числі 4127 грн. 20 коп. - основний
борг, 441 грн. 57 коп. - інфляційні витрати,
72 грн. 25 коп.-3% річних.

Враховуючи зазначене, позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до п. 3.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу IV господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013 р. № 7, у разі коли господарським
судом було відстрочено сплату
позивачем судового збору, який з тих чи
інших причин до прийняття рішення зі
справи сплачено не було, а останнє
прийнято на користь позивача, то
стягнення суми судового збору
здійснюється безпосередньо з
відповідача у доход державного бюджету
України.

Таким чином, витрати по сплаті судового
збору, відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача в дохід
Державного бюджету України у розмірі
1827 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФерумПром Миколаїв»
(54039, м. Миколаїв, пров. Камінний, 1, код
34319093) на користь Державного
підприємства «Суднобудівний завод ім.
61 комунара» (54001, м. Миколаїв, вул.
Адміральська, 38, код 14313240)
грошові кошти в сумі 4641(чотири тисячі
шістсот сорок одна) грн. 02 коп., в тому
числі 4127 (чотири тисячі сто двадцять
сім) грн. 20 коп. - основного боргу, 441
(чотириста сорок одна) грн. 57 коп. -
інфляційних витрат, 72 (сімдесят дві)
грн. 25 коп.-3% річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФерумПром Миколаїв»
(54039, м. Миколаїв, пров. Камінний, 1, код
34319093) в дохід Державного бюджету
України (ГУДКУ у Миколаївській області,
МФО банку 826013, р/р 3002, ,
одержувач УК у м. Миколаїв /м.Миколаїв/
22030001, код платежу 03499980, призначення
платежу судовий збір) судовий збір у
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Суддя
В.Д. Фролов