ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
вул.Артема, 157, тел.381-88-46
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

02.06.2014р.
№905/3477/14

за заявою боржника Товариства з
обмеженою відповідальністю «НЕС-1»
м.Макіївка ()

про визнання банкрутом

Суддя С.С.Тарапата

До господарського суду Донецької
області 26.05.14р. надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЕС-1» м.Макіївка
№нес/57 від 14.04.14р. в порядку ст.95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 22.12.2011р.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р. (надалі - Закон)
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України. Цей
Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

В силу п.2 ч.1 ст.15 Закону господарський
суд не пізніше п'яти днів з дня
надходження до господарського суду
заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, якщо заява
не відповідає змісту вимог, зазначених
у цьому Законі.

Дана заява підлягає поверненню з
огляду на наступне:

Згідно частини першої статті 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» якщо вартості
майна боржника - юридичної особи, щодо
якого прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Порядок ліквідації юридичної особи
регламентовано ст.ст. 105, 110, 111
Цивільного кодексу України, ст.ст. 59, 60
Господарського кодексу України та
ст.ст. 33-34 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Так, відповідно до ч.1 ст. 105 Цивільного
кодексу України учасники юридичної
особи, суд або орган, що прийняв рішення
про припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» в Єдиному
державному реєстрі містяться
відомості про перебування юридичної
особи в процесі припинення, зокрема
дата реєстрації рішення засновників
(учасників) або уповноважених ними
органів про припинення юридичної
особи, відомості про комісію з
припинення (ліквідатора, ліквідаційну
комісію тощо).

З доданої до заяви №нес/57 від 14.04.14р.
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АБ №923665 не
вбачається відомостей щодо внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
запису про прийняття рішення
засновників юридичної особи про
припинення юридичної особи, відомостей
про комісію з припинення (ліквідатора,
ліквідаційну комісію, тощо). Будь-яких
інших доказів в підтвердження цих
обставин суду не надано.

В силу приписів ч.2, 3 ст. 105 Цивільного
кодексу України, ч.3 ст.60 Господарського
кодексу України, ч.1 ст. 22 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
встановлено обов'язок ліквідаційної
комісії або іншого органу, який
проводить ліквідацію суб'єкта
господарювання, вміщувати в друкованих
органах відповідно до закону
повідомлення про його ліквідацію та
про порядок і строки заяви кредиторами
претензій, а явних (відомих) кредиторів
повідомляти персонально у письмовій
формі у встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» (в
редакції від 22.09.2005р.) повідомлення про
прийняття засновниками (учасниками)
або уповноваженим ними органом рішення
щодо припинення юридичної особи
повинно містити відомості про
найменування юридичної особи;
ідентифікаційний код юридичної особи;
місцезнаходження юридичної особи;
підставу для прийняття рішення щодо
припинення (злиття, приєднання, поділ,
перетворення або ліквідація) юридичної
особи; місце та дату внесення запису
про прийняття рішення засновниками
(учасниками) або уповноваженим ними
органом про припинення юридичної
особи; дату призначення та відомості
про комісію з припинення (ліквідатора,
ліквідаційну комісію тощо); порядок і
строк заявлення кредиторами вимог до
юридичної особи, що припиняється.

З тексту заяви №нес/57 від 14.04.14р.
вбачається опублікування відомостей
про прийняття засновниками ТОВ «НЕС-1»
рішення щодо ліквідації юридичної
особи в Бюлетені державної реєстрації
№256 від 08.08.13р., однак копії вказаного
Бюлетеня до заяви боржника не надано,
що унеможливлює перевірити
відповідність такого повідомлення
вимогам ч.7 ст.22 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців».

Суд не приймає до уваги доданий до
заяви витяг з універсальної програми
«Система фіксацій газетних оголошень
(СФГО)» сайту Агентства корпоративних
новин CNA, як доказ в підтвердження
опублікування рішення щодо ліквідації
боржника, оскільки вказаний витяг не є
належним доказом в розумінні ст.ст.32-34
ГПК України. Суд зауважує, що наданий
витяг не містить ані прізвище, ім'я,
по-батькові, ані підпису особи, що його
сформувала.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.11 Закону
до заяви боржника також додаються
перелік кредиторів боржника, вимоги
яких визнаються боржником, із
зазначенням загальної суми грошових
вимог усіх кредиторів, а також щодо
кожного кредитора - його імені або
найменування, його місцезнаходження
або місця проживання,
ідентифікаційного коду юридичної
особи або реєстраційного номера
облікової картки платника податків (за
наявності), суми грошових вимог
(загальної суми заборгованості,
заборгованості за основним
зобов'язанням та суми неустойки
(штрафу, пені) окремо), підстав
виникнення зобов'язань, а також строку
їх виконання згідно із законом або
договором.

Однак до заяви №нес/57 від 14.04.14р.
боржником не додано довідки із
зазначенням переліку усіх кредиторів
боржника, вимоги яких визнаються
боржником, із зазначенням відомостей,
передбачених ч.3 ст.11 Закону.

Також до заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЕС-1» м.Макіївка
будь-яких документів в підтвердження
достовірності та повноти
ліквідаційного балансу від 28.02.14р. не
додано.

З огляду на вищевикладене, заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЕС-1» м.Макіївка
() №нес/57 від 14.04.14р.
підлягає поверненню без розгляду на
підставі п.2 ч.1 ст.15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.11р.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
не перешкоджає повторному зверненню з
такою заявою до господарського суду у
встановленому порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ч.1
ст.2, ч.3 ст.11, п.2 ч.1 ст.15, 95 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р., ст.105 Цивільного
кодексу України, ст.60 Господарського
кодексу України, ст.ст. 17, 22 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців», ст.ст. 4-1, 32-34, 43, 86 ГПК
України, господарський суд

У Х В
А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЕС-1» м.Макіївка
() №нес/57 від 14.04.14р. про
порушення справи про банкрутство
повернути без розгляду.

Додаток: заява №нес/57 від 14.04.14р. з
доданими документами - всього на 168арк.,
конверт.

Суддя
С.С. Тарапата