ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"06" червня 2014 р.
Справа № 911/2209/14

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф.,
розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, місце проживання:
АДРЕСА_1,

до приватного акціонерного товариства
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЛАФОРТ",
ідентифікаційний код: 25005889,
місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул.
Довнар-Запольського, буд. 9/10,

про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2014 року до господарського суду
Київської області звернувся ОСОБА_1 з
позовною заявою від 04.06.2014 року б/н (вх.
№2327/14 від 06.06.2014 року) до приватного
акціонерного товариства "СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "ЛАФОРТ" про стягнення
збитків.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим,
що 11.06.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Skoda Octavia»,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, та транспортного засобу ВАЗ 21061,
номерний знак НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_1, внаслідок якої Позивачу було
завдано збитки у вигляді вартості
ремонту автомобіля у сумі 11 580,75 грн. та
витрат на експертні послуги у сумі 400,00
грн. На час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди діяв
страховий поліс №АВ/7777574 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, виданий ОСОБА_3
на транспортний засіб «Skoda Octavia»,
номерний знак НОМЕР_2.

Детально дослідивши позовну заяву від
04.06.2014 року б/н та додані до неї
документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
місцеві господарські суди розглядають
справи, що виникають із господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Частинами 1, 2 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України,
господарським судам підвідомчі: справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів; справи про банкрутство; справи
за заявами органів Антимонопольного
комітету України, Рахункової палати з
питань, віднесених законодавчими
актами до їх компетенції; справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між юридичною особою та її
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами), у тому числі учасником, який
вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами, членами)
юридичної особи, пов'язаними із
створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів; справи у спорах
щодо обліку прав на цінні папери;
справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів; справи у
спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України; справи за заявами про
затвердження планів санації боржника
до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до п.п. 3, 3.1., 3.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» від 24.10.2011 року
№10, у вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.
Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції. Таким чином, господарські
суди на загальних підставах вирішують
усі спори між суб'єктами господарської
діяльності, а також спори, пов'язані з:
приватизацією державного та
комунального майна (крім спорів про
приватизацію державного житлового
фонду), в тому числі спори про визнання
недійсними відповідних актів органів
місцевого самоврядування та органів
приватизації, а також спори зі справ, що
виникають з корпоративних відносин.

Згідно ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України,
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Детально дослідивши позовну заяву від
04.06.2014 року б/н, судом встановлено, що
позивачем є фізична особа ОСОБА_1,
доказів на підтвердження того факту, що
громадянин ОСОБА_1 в установленому
порядку набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності суду не
надано, а предметом спору є стягнення
збитків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо: заява
не підлягає розгляду в господарських
судах України.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем у справі є фізична особа
ОСОБА_1, доказів на підтвердження того
факту, що громадянин ОСОБА_1 в
установленому порядку набув статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
суду не надано, у зв'язку з тим, що даний
спір не пов'язаний з реалізацією
корпоративних прав, суд, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального
кодексу України, дійшов висновку про
відмову у прийнятті позовної заяви
ОСОБА_1 від 04.06.2014 року б/н (вх. №2327/14 від
06.06.2014 року).

Керуючись ст. ст. 62, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної
заяви ОСОБА_1 від 04.06.2014 року б/н (вх.
№2327/14 від 06.06.2014 року).

2. Копію ухвали надіслати позивачу
та відповідачу; позовну заяву від 04.06.2014
року б/н (вх. №2327/14 від 06.06.2014 року) з
додатками всього на 24 (двадцять чотири)
арк. та конверт, у якому надійшла
позовна заява надіслати ОСОБА_1.

Суддя
Скутельник П.Ф.