ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.05.14 № 910/10428/14. Суддя Митрохіна А.В.,
розглянувши

позовну заяву Компанії з обмеженою
відповідальністю "Саністал Менеджмент
Лімітед"

до ОСОБА_1; Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство"Планета- Друк"; ОСОБА_2

про визнання договору купівлі-продажу
часток у статутному капіталі недійсним
в частині продажу частки статутного
капіталу

ВСТАНОВИВ:

Компанія з обмеженою відповідальністю
"Саністал Менеджмент Лімітед"
звернулась до Господарського суду
міста Києва із позовом до ОСОБА_1;
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство"Планета- Друк"; ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
часток у статутному капіталі недійсним
в частині продажу частки статутного
капіталу.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява №б/н від
26.05.2014 і додані до неї документи
підлягають поверненню позивачеві без
розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, ідентифікаційні коди суб'єкта
підприємницької діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності.

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу
України юридична особа повинна мати
своє найменування, яке містить
інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її
ідентифікуюча ознака. Найменування
складається з двох частин:
організаційно - правової форми і назви.
Назва це індивідуальна частина
найменування.

Повне найменування юридичної особи
зазначається в її установчих
документах, змінах до них, усіх
офіційних документах і вноситься до
Єдиного державного реєстру.

У позовній заяві в адресі відповідача
вказано - 9900, м. Севастополь, вул.
Токарева,10, однак із витягу зробленого
судом із офіційного джерела, а саме
Інформаційно-ресурсного центру
wwwhttp://irc.gov.ua, вбачається, що Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробниче
підприємство "Планета- Друк"
знаходиться за адресою - 9900, м.
Севастополь, вул. Токарева,10-А.

Крім того, як вбачається із тексту
позовної заяви, позивачем взагалі не
вказаний ідентифікаційний код
юридичної особи - відповідача 2, як того
вимагають положення статті 54 ГПК
України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ
№18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п.
3.5, де зазначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК. Так, позовна заява підлягає
поверненню без розгляду, якщо
позивачем не вказано повне
найменування сторін та їх поштових
адрес, або позовну заяву підписано не
уповноваженою належним чином особою чи
особою, посадове становище якої не
вказано, або прокурор не зазначив
орган, уповноважений здійснювати
відповідні функції держави у спірних
відносинах, або позовна заява не
підписана позивачем.

Відповідно до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України (в
редакції чинній з 18.06.2011 р.) позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України,
обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.09 р. №270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Враховуючи наведені вище норми та
вимоги встановлені п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, належним доказом надіслання
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідно
до кількості відповідачів та третіх
осіб є - оригінали опису вкладення до
поштового відправлення, який містить
найменування предметів (документів),
які надсилаються, а також
розрахунковий документ, виданий
поштовим відділенням.

Проте, під час дослідження позовної
заяви і доданих до неї документів на
предмет додержання вимог встановлених,
зокрема, ст. 57 ГПК України, судом не
виявлені опис вкладення до поштового
відправлення, який підтверджує
надсилання Товариству з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Планета- Друк" копії
позовної заяви разом із копіями
доданих до неї документів, а також
розрахунковий документ,
підтверджуючий надання послуг
поштового зв'язку.

Статтями 4-2 та 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.
Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позивачу позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимоги
ст.ст 54, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3
ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В. Митрохіна