ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 922/5079/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Гончарука
П.А. (головуючого, доповідача),

Вовка І.В.,

Малетича
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю
"Торгівельний дім "Агросвіт" на рішення
господарського суду Харківської
області від 3 лютого 2014 року та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 25 березня 2014
року у справі № 922/5079/13 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Крокус" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Агросвіт" про стягнення суми, -

Встановив:

У грудні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Крокус"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Агросвіт" про стягнення 208561,19 грн.
боргу, 1262,80 грн. пені, 291,41 грн. 3 % річних,
10000 грн. витрат на послуги адвоката,
посилаючись на порушення відповідачем
умов договору поставки № 1811К2 від 18
листопада 2012 року в частині
розрахунків.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 3 лютого 2014
року, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 25 березня 2014
року, позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 208561,19
грн. боргу, 1262,80 грн. пені, 291,41 грн. 3 %
річних, 10000 грн. витрат на послуги
адвоката, 4202,31 грн. судового збору.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постановлені у справі судові
рішення скасувати та прийняти нове
рішення про часткове задоволення
позову, яким стягнути з відповідача на
користь позивача 112561,19 грн.
заборгованості за товар, поставлений
за видатковою накладною № 19/11 від 19
листопада 2013 року, відмовивши в
задоволенні решти позовних вимог.

Сторони не скористались правом на
участь в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи касаційної скарги, суд вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено попередніми судовими
інстанціями, 18 листопада 2013 року
сторонами укладено договір поставки №
1811К2, згідно умов якого постачальник
зобов'язався передати у власність
покупця товар - кукурудзу, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
товар відповідно до умов даного
договору. Загальна кількість товару
складає 190 тон +/- 10% в опціоні покупця за
ціною 1070 грн. за 1 тону. Строк поставки
загальної кількості товару - до 20
листопада 2013 року включно. Оплата
товару проводиться окремими платежами
в національній валюті України протягом
2 банківських днів з дати поставки
партії товару.

Згідно п. 8.2. договору у випадку
несвоєчасної оплати товару покупець
сплачує постачальнику на вимогу
останнього штрафну неустойку в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який вона
нараховувалась, від загальної вартості
неоплаченої партії товару за кожен
день прострочення до моменту
фактичного виконання покупцем свого
зобов'язання за цим договором.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу кукурудзу в
кількості 194,917 тон вартістю 208561,19 грн.,
що підтверджується видатковою
накладною № 19/11 від 19 листопада 2013 року
(а.с. 12). Отримання покупцем товару
підтверджується довіреністю на
отримання товару від 19 листопада 2013
року № 191108, виданою відповідачем
менеджеру з оптової торгівлі ОСОБА_4
(а.с. 13).

В зв'язку з порушенням відповідачем
договору щодо своєчасності та повноти
розрахунків за отриманий товар,
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав з даним позовом.

Розглядаючи заявлені вимоги по суті,
господарський суд першої інстанції, з
яким погодився і апеляційний
господарський суд, залишивши судове
рішення у справі без змін, керуючись
нормами ст.ст. 525, 526, 530, 692, 712 Цивільного
кодексу України, встановивши вказані
обставини, дійшов висновку про
обґрунтованість позову в частині
стягнення суми основної
заборгованості.

Разом з тим, на підставі ст.ст. 610-612, ч. 1
ст. 624, ст. 625 Цивільного кодексу України,
враховуючи доведеність факту
прострочення відповідачем виконання
грошового зобов'язання, правильність
відповідних розрахунків позивача,
судом в повному обсязі задоволено й
вимоги стосовно стягнення з
відповідача пені та 3 % річних.

Оскільки вимога позивача щодо
стягнення витрат на послуги адвоката в
розмірі 10000 грн. підтверджена належними
та допустимими доказами в розумінні ст.
34 Господарського процесуального
кодексу України, а саме: договором про
надання правової допомоги № 57аю-13 від 6
грудня 2013 року, укладеним позивачем з
адвокатом ОСОБА_5; копією видаткового
касового ордеру від 9 грудня 2013 року про
сплату 8500 грн.; копією платіжного
доручення № 14151 від 9 грудня 2013 року про
сплату 1500 грн.; копією свідоцтва про
право на зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1, виданого на ім'я
ОСОБА_5, суд дійшов висновку про
необхідність її задоволення та
стягнення заявленої суми витрат з
відповідача в повному обсязі.

Висновок попередніх судових інстанцій
про наявність правових підстав для
задоволення позову є законним,
обґрунтованим, прийнятим відповідно до
вимог чинного законодавства, фактичних
обставин і наявних матеріалів.

Доводи касаційної скарги про
неукладеність договору, на якому
грунтуються позовні вимоги, та про
наявність між сторонами зустрічних
однорідних вимог, які підлягають
зарахуванню, що має наслідком
зменшення розміру боргу, були
предметом дослідження у суді
апеляційної інстанції і їм дана
правильна правова оцінка.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний дім "Агросвіт" залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Харківської
області від 3 лютого 2014 року та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 25 березня 2014
року у справі № 922/5079/13 - без змін.

Головуючий
Гончарук П.А.

Судді
Вовк І.В.

Малетич М.М.