ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Справа № 911/4589/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1,

03191, АДРЕСА_1

доТовариства з обмеженою
відповідальністю "ТРК",

07300, Київська обл., м. Вишгород, вул.
Шолуденка, 1 оф.7

про стягнення 6 253,40 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серія ААВ №
717742);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРК» (далі -
відповідач) про стягнення 6 253,40 грн., з
яких: 5 552,64 грн. - основний борг, 450,90
грн. - 3 % річних, 249,86 грн. - інфляційні
втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані договором
купівлі-продажу від 30.05.2013 № 1,
відповідно до якого позивач отримав
право вимоги до відповідача сплати
заборгованості за договором від 12.11.2010
№ 2326-СКС/10 щодо виконання робіт з
проектування та побудови
структурованої кабельної системи,
укладеного між відповідачем та
Приватним акціонерним товариством
«Атлас».

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.12.2013 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено
14.01.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київськоїобласті (вх. № 207/14 від 11.01.2014)
надійшло клопотання відповідача про
зупинення провадження у справі №
911/4589/13 у зв'язку з порушенням
провадження господарським судом міста
Києва у справі № 910/25497/13 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
30.05.2013 № 1, з копією ухвали
господарського суду міста Києва у
додатку.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 332/14, № 333/14, №
334/14 від 13.01.2014) позивачем подано
документи на виконання вимог ухвали
господарського суду Київської області
від 11.12.2013.

У судовому засіданні 14.01.2014 оголошено
перерву до 23.01.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 730/14 від 20.01.2014)
відповідачем подано документи на
виконання вимог ухвали господарського
суду Київської області від 11.12.2013 та
надано копію позовної заяви Товариства
з обмеженою відповідальністю "ТРК" від
27.12.1013 № 1-2712/13/С до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та Приватного
акціонерного товариства «Атлас» про
визнання правочину недійсним, з
відміткою штемпелю господарського
суду міста Києва про її отримання.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 1021 від 22.01.2014)
надійшли пояснення позивача щодо
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі № 911/4589/13,
відповідно до яких позивач просить
відхилити вказане клопотання у зв'язку
зі зловживанням відповідачем своїми
процесуальними правами та
затягуванням судового процесу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.01.2014 провадження у справі
№ 911/4589/13 зупинено до вирішення
пов'язаної з нею справи № 910/25497/13, що
розглядається іншим судом, та
зобов'язано сторін у справі повідомити
господарський суд Київської області
про результати розгляду справи №
910/25497/13, надати копію процесуального
акту, яким завершиться розгляд
зазначеної справи.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 6197 від 04.04.2014)
надійшло клопотання позивача про
поновлення провадження у справі, з
копією рішення господарського суду
міста Києва від12.03.2014 у справі № 910/25497/13,
яким відмовлено у задоволенні позову
про визнання договору купівлі-продажу
від 30.05.2013 № 1 недійсним, у додатку.

Для вирішення питання про поновлення
провадження у справі № 911/4589/13 судом
надіслано до господарського суду міста
Києва лист-запит щодо оскарження
рішення господарського суду міста
Києва від 12.03.2014 у справі № 910/25497/13 в
апеляційному порядку.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (за вх. № 8206/14 від
05.05.2014) надійшла відповідь
господарського суду міста Києва, що
станом на 21.04.2014 жодною із сторін
вищезазначене рішення в апеляційному
порядку не оскаржено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.05.2014 поновлено
провадження у справі № 911/4589/13 та
призначено розгляд справи на 22.05.2014.

У судовому засіданні 22.05.2014 позивачем
подано клопотання про продовження
строку вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.05.2014 продовжено строк
вирішення спору на п'ятнадцять днів,
відповідно до частини 1 статті 69
Господарського процесуального кодексу
України.

У судове засідання 22.05.2014 представник
відповідача не з'явився, розгляд справи
відкладено на 10.06.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 9930/14 від 27.05.2014)
позивачем подано додаткові докази до
матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 9931/14 від 27.05.2014)
позивачем подано заяву від 22.05.2014 про
збільшення розміру позовних вимог у
зв'язку зі збільшенням строку
прострочення зобов'язання відповідача
перед позивачем та донарахування ним 3 %
річних та інфляційних втрат за
вказаний період.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
про збільшення розміру позовних вимог
підписано уповноваженою на це особою,
збільшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, збільшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям збільшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову - 6 714,13 грн., з яких: 5 552,64 грн. -
основний борг, 528,49 грн. - 3 % річних, 633,00
грн. - інфляційні втрати.

У судовому засіданні 10.06.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги
повністю. Відповідач письмовий відзив
на позовну заяву не подав, явку
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Нез'явлення у судове засідання
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 10.06.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Приватним акціонерним товариством
«Атлас» (далі - виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТРК»(далі - замовник)
укладено договір від 12.11.2010 № 2326-СКС/10
(далі - Договір на виконання робіт) щодо
виконання робіт з проектування та
побудови структурованої кабельної
системи на об'єкті по вул. Жилянська, 110,
м. Києва, відповідно до умов якого
замовник доручає та сплачує, а
виконавець бере на себе зобов'язання
своїми силами і засобами виконати
роботи з проектування та побудови
структурованої кабельної системи (далі
- роботи) на підставі технічного
завдання замовника (Додаток № 5 до
Договору) в будівлі за адресою: м. Київ,
вул. Жилянська, 110 (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору на
виконання робіт, замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи та своєчасно здійснити оплату
згідно з календарним планом та умовами
Договору.

Пунктом 2.1. Договору на виконання робіт
визначено ціну Договору, що, згідно з
протоколом узгодження договірної ціни
(Додаток № 3 до Договору), складає 474
998,21 грн.

Додатковою угодою від 25.02.2011 № 1 до
Договору на виконання робіт сторони
погодили збільшити ціну Договору до 480
550,85 грн., оскільки в процесі виконання
Договору виявлено необхідність у
здійсненні додаткових робіт.

Відповідно до пункту 1.1. Додаткової
угоди № 1, загальна вартість
додаткових матеріалів та додаткового
обсягу робіт за Додатковою угодою,
згідно зі Специфікацією (Додаток № 1 до
Додаткової угоди) складає 5 552,64 грн.
разом з ПДВ.

Пунктом 2.2. Договору на виконання робіт
встановлено, що оплата за Договором
буде виконуватися частинами.

Відповідно до пункту 2.2.1. Договору на
виконання робіт, замовник виконує
попередню оплату за матеріали у сумі 320
944,61 грн. на поточний рахунок виконавця
протягом 5 банківських днів від дати
підписання сторонами Договору.

Згідно з пунктом 2.2.2. Договору на
виконання робіт, замовник виконує
оплату за роботи у сумі 25 675,20 грн. на
поточний рахунок виконавця протягом 5
банківських днів від дати підписання
сторонами акту здачі-приймання
виконання робіт.

Замовник виконує оплату за решту
матеріалів та виконані роботи у сумі 133
931,04 грн. на поточний рахунок виконавця
протягом 5 банківських днів від дати
підписання сторонами акту
здачі-приймання виконання робіт (пункт
2.2.3. Договору на виконання робіт у
редакції Додаткової угоди № 1).

На виконання умов Договору, між
відповідачем та Приватним акціонерним
товариством «Атлас» складено акти
здачі-приймання виконаних робіт від
14.03.2011 № 1 та № 2, що підписані у
двосторонньому порядку та скріплені
відбитками печаток підприємств. Копії
актів долучено до матеріалів справи.

Загальна вартість виконаних
виконавцем та прийнятих замовником
робіт за вказаними актами від 14.03.2011
становить 480 550,85 грн., проте, замовником
сплачено виконавцю лише 474 998,21 грн.

Зі змісту Договору на виконання робіт
вбачається, що він за правовою природою
є договором підряду, а, відтак,
правовідносини, які виникли у зв'язку з
його виконанням регулюються
положеннями глави 61 Цивільного кодексу
України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Відповідно до частини 1
статті 846 Цивільного кодексу України
строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду. Згідно з частиною 1 статті 843
Цивільного кодексу України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї з
сторін від підписання акта, про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Відтак, виконавець, на виконання умов
Договору, виконав роботи на суму 480 550,85
грн., а замовник прийняв вказані роботи
без зауважень. Проте, оплата робіт
здійснена частково - у сумі 474 998,21 грн.

Таким чином, замовником не проведено
остаточного розрахунку з виконавцем у
розмірі 5 552,64 грн.

Згідно з протоколом від 29.04.2012 № 3/2012
Приватне акціонерне товариство
«Атлас» припинило свою діяльність
шляхом ліквідації.

Головою ліквідаційної комісії
направлено замовнику за Договором на
виконання робіт вимогу від 10.08.2012 № 102
про негайне погашення заборгованості.

Проте, вказана вимога залишена
відповідачем без відповіді,
заборгованість не сплачена. Докази
протилежного у матеріалах справи
відсутні.

Постановою господарського суду міста
Києва від 12.10.2012 у справі № 5011-44/12749-2012
Приватне акціонерне товариство
«АТЛАС» визнано банкрутом.

Між Приватним акціонерним
підприємством «АТЛАС» (далі -
продавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
покупець), на підставі відкритих торгів
(аукціону) з продажу основних засобів,
нематеріальних активів та прав вимоги,
переможцем яких є покупець, укладено
договір купівлі-продажу від 30.05.2013 № 1
(далі - Договір купівлі-продажу), згідно
якого продавець передав покупцю
належне йому право вимоги, у тому числі,
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРК».

Згідно з пунктом 3.2. Договору
купівлі-продажу, майно та майнові
права, що передаються за цим договором
переходять до нового кредитора в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав без будь-яких
обмежень.

Факт оплати покупцем за Договором
купівлі-продажу підтверджується
платіжними дорученнями від 08.05.2013 № 168
та від 27.05.201№ 1753.

Таким чином, з урахуванням викладених
обставин, позивач виступає новим
кредитором внаслідок заміни
первісного кредитора - Приватного
акціонерного товариства «АТЛАС».

Позивачем як новим кредитором
направлено відповідачу заяву від
31.10.2013 про заміну кредитора, що
підтверджується копіями фіскального
чека від 31.10.2013 № 016 та опису вкладення
у цінний лист з відтиском календарного
штемпелю поштового відділення
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта".

Частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу
України визначено, що сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 1 статті 513
Цивільного кодексу України, правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України
встановлено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

При цьому, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням (стаття 515
Цивільного кодексу України).

Відтак, Договором купівлі-продажу
первісний кредитор у зобов'язанні
замінений новим кредитором, перед яким
у відповідача наявна заборгованість за
Договором на виконання робіт у розмірі
5 552,64 грн.

Наявність заборгованості відповідача
перед позивачем підтверджується також
довідкою від 13.01.2014 № 53-1659 з
банківської установи, в якій відкрито
поточний банківський рахунок позивача,
про відсутність надходжень від
відповідача за весь період спірних
правовідносин, що засвідчена підписом
уповноваженої особи банку та скріплена
відбитком його печатки. Оригінал
довідки наявний у матеріалах справи.

Відповідно до частини 1статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових доказів
та пояснень представників сторін.
Згідно із частиною 1статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення 5 552,64 грн. основного боргу є
доведеною, обґрунтованою, відповідачем
не спростованою, а відтак, підлягає
задоволенню.

Також, позивачем заявлено, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, вимоги про стягнення 3 %
річних у розмірі 528,49 грн. та
інфляційних втрат у розмірі 633,00 грн.за
період з 22.03.2011 до 22.05.2014, тобто за весь
час прострочення відповідачем
виконання зобов'язання за Договором на
виконання робіт.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до пункту 3.2. Договору
купівлі-продажу, який кореспондується
з положеннями статті 514 Цивільного
кодексу України, майно та майнові
права, що передаються за цим Договором
переходять до нового кредитора в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав без будь-яких
обмежень. Тобто, з аналізу норм чинного
законодавства України вбачається, що, у
разі заміни кредитора у зобов'язанні,
первісний кредитор повністю або у
визначеній частині вибуває із
зобов'язання, а на його місце приходить
новий кредитор. При цьому, зміст
зобов'язання, тобто обсяг прав та
обов'язків його сторін залишається
незмінним. Отже, до нового кредитора
переходять всі права первісного
кредитора.

Відтак, оскільки у первісного
кредитора на момент переходу права
вимоги до нового кредитора існувало
право на стягнення з відповідача 3 %
річних та інфляційних втрат, вказане
право переходить до нового кредитора.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розміру 3 %
річних за період прострочення, що
вказаний Позивачем та з'ясував, що
наданий позивачем розрахунок є
арифметично вірним та відповідає
обставинам справи, а тому, позовна
вимога про стягнення 450,90 грн. 3 % річних
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно інфляційних втрат, судом
враховано наступне.

Інфляційні нарахування на суму боргу
не є штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. Інфляційні
нарахування входять до складу
грошового зобов'язання. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

При перевірці нарахованих позивачем
сум інфляційних втрат судом виявлена
помилковість їх обрахування, а саме:
позивачем при розрахунку врахований
середній індекс інфляції за весь 2011
рік, тоді як заборгованість у
відповідача виникла лише 22.03.2011. За
період з 22.03.2011 до 01.05.2014розмір
інфляційних втрат складає 444,21 грн.

За таких обставин, позовна вимога в
частині стягнення інфляційних втрат у
розмірі 188,79 грн. задоволенню не
підлягає.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00
грн., відповідно до пункту 2 частини 1
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 34, 36, 43, 49,
75, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРК» (07300, Київська
обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 1,
офіс 7, ) на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03022,
АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 5
552 (п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві)
грн. 64 коп. основної заборгованості, 528
(п'ятсот двадцять вісім) грн. 49 коп. 3 %
річних, 444 (чотириста сорок чотири) грн.
21 коп. інфляційних втрат та 1 775 (одна
тисяча сімсот сімдесят п'ять) грн. 63 коп.
судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 16.06.2014.

Суддя
С.О. Саванчук