ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р.
Справа № 923/638/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до міського комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" м. Херсон

про стягнення 37806419грн. 70коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Станішевський І.С.

від відповідача - уповноважена особа
Тайльмайєр А.М.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернулося
з позовом про стягнення з міського
комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" (відповідач) 37 806
419грн. 70коп., в тому числі:

34 552 887грн. 11 коп. основного боргу, 401
367грн. 13 коп. втрат з інфляції, 648 621грн. 35
коп. - 3% річних, 2 203 544грн. 11 коп. пені,
посилаючись на невиконання
відповідачем обов'язків по своєчасних
розрахунках за поставлений природний
газ згідно з договором №13/3052-ТЕ-33 від
28.12.2012року.

Справа розглядалася з перервою,
яка відповідно до ст.. 77 ГПК України
оголошувалася в засіданні 29.05.2014року до
10.06.2014року.

Позивач позовні вимоги підтримує
в повному розмірі та просить
задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги визнає
частково. Він посилається на те, що
підприємство є збитковим через
невідшкодування різниці в тарифах за
надані послуги теплопостачання,
несвоєчасне надходження компенсацій
по пільгам та субсидіям і стягнення
штрафних санкцій в повному розмірі
спричинить додаткові збитки та в
майбутньому може призвести до
банкрутства.

Крім того, відповідач зазначає,
що відповідно до роздруківок
операцій по підприємству, наданих
позивачем до матеріалів справи,
зазначені конкретні суми вартості
поставленого газу в січні, лютому,
березні та квітні 2013року, а підписані
лише 19.09.2013року сторонами акти
приймання-передачі газу за цей період
відображають значно більшу суму. Однак
в розрахунках пені, втрат від інфляції
та 3% річних позивач не врахував, що
зобов'язання по здійсненню
розрахунків виникає з моменту
підписання актів, тому відповідач
вважає, що ці розрахунки не
відповідають дійсності та просить
зменшити їх розмір.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (позивач)
та міським комунальним підприємством
«Херсонтеплоенерго» (відповідач)
укладено договір купівлі-продажу
природного газу №13/3052-ТЕ-33 від
28.12.2012року.

За умовами пунктів 1.1, 1.2, 2.1
вищезазначеного договору позивач
зобов'язався поставити відповідачу з
січня 2013року по грудень 2013року
природний газ в узгоджених сторонами
обсягах виключно для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням, релігійними організаціями
та національними творчими спілками, а
відповідач, як покупець, зобов'язався
прийняти і оплатити газ відповідно до
узгодженого договором порядку.

Пунктом 6.1 договору
купівлі-продажу від 28.12.2012року
встановлено, що розрахунки за газ
покупець здійснює шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ здійснюється до 14 числа
наступного за місяцем поставки газу.

Матеріалами справи підтверджується, що
за договором купівлі-продажу від
28.12.2012року №13/3052-ТЕ-33 позивач з січня по
грудень 2013року поставив, а відповідач
прийняв природний газ на загальну суму
48 173 541грн.85коп., що підтверджується
наданими до матеріалів справи
підписаними сторонами актами
приймання-передачі.

Факт отримання природного газу в
зазначених вище обсягах не
заперечується представником
відповідача.

Розрахунок за отриманий газ
відповідач здійснив частково. Його
борг станом день звернення з позовом
становив 34 552 887грн.11коп.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Належне виконання зобов'язання
означає виконання його належними
суб'єктами, у належному місці, в
належний строк (термін), щодо належного
предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов'язання
порушується хоча б одна із зазначених
вимог, таке виконання вважається
неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК
України укладений між сторонами
договір купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012року з моменту його
укладення набирає силу закону. Він є
обов'язковим для виконання обома
сторонами і сторони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

Оскільки в засідання суду
відповідачем не надано доказів, якими
б підтверджувалося перерахування
позивачу заборгованості за отриманий
газ позовні вимоги про стягнення 34 552
887грн.11 коп. основного боргу підлягають
задоволенню.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Несвоєчасне виконання відповідачем
грошового зобов'язання по розрахунках
за поставлений газ доведено
матеріалами справи, розрахунок 3%
річних та втрат від інфляції
перевірено судом і суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення інфляційних втрат в сумі
401367грн.13коп. та 648621грн.35коп. річних
підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 2 203 544грн.11коп.,
які нараховані позивачем за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання, суд виходить із
наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Частина 6 ст.231 Господарського Кодексу
України визначає, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України за весь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2 договору від
28.12.2012року сторони узгодили, що за
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків, передбачених пунктом
6.1 договору відповідач сплачує, крім
суми заборгованості, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла
в період за який вона сплачується від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення.

Судом перевірено розрахунок суми пені
та встановлено, що відповідно до
вищезазначених норм закону та умов
договору вимоги позивача про
стягнення пені в сумі 2 203 544грн.11коп.
також обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Заперечення відповідача щодо періоду
розрахунку річних, втрат від інфляції
та пені з моменту підписання актів
приймання-передачі судом відхиляються,
оскільки обов'язком відповідача за
пунктом 6.1 договору є здійснення
остаточних розрахунків за фактично
переданий газ до 14 числа місяця,
наступного за місяцем поставки, а не з
дати підписання актів
приймання-передачі. До того ж
відповідно до пункту 3.4 договору саме
відповідач, як покупець газу,
зобов'язаний не пізніше 5 числа місяця
наступного за місяцем поставки газу
надати позивачу, як продавцю, підписані
та скріплені печатками покупця та
газотранспортного підприємства 3
примірники акту приймання-передачі з
зазначенням фактичних обсягів газу,
його ціни та вартості. Таким чином
затримка підписання актів
приймання-передачі мала місце з вини
відповідача.

Розглядаючи клопотання відповідача
про зменшення стягнення пені суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо.

Позивач в засіданні суду зазначив, що
він також має значні збитки у
зв'язкку із загальновідомими
проблемами поставки газу, тому просить
врахувати і його тяжке матеріальне
становище та відмовити позивачу в
задоволенні клопотання щодо зменшення
пені.

За таких підстав, з урахуванням
матеріальних інтересів обох сторін,
суд не вбачає підстав для зменшення
розміру пені..

Таким чином позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному розмірі.

Судові витрати в частині відшкодування
позивачу сплаченого судового збору
відповідно до ст. 49 ГПК України
відносяться на відповідача в повному
розмірі.

В засіданні оголошувалася
вступна та резолютивна частина
рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з міського
комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" м. Херсон,
Острівське шосе, 1, ідентифікаційний
код 31653320 на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
м. Київ, вул. Б.Хмельницького, № 6
ідентифікаційний код 20077720 - 34 552 887грн. 11
коп. основного боргу, 401 367грн. 13 коп.
втрат з інфляції, 648 621грн. 35 коп. - 3%
річних, 2 203 544грн. 11 коп. пені та 73080грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 12 червня 2014р.

Суддя
З.І. Ємленінова