номер провадження справи 11/28/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014
Справа № 908/1114/14

Господарський суд Запорізької області
у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» (вул.
Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя,
Запорізька область, 69600, ),

до відповідача: Приватне акціонерне
товариство « Завод напівпровідників»
(вул. Теплична, буд. 16, м. Запоріжжя,
Запорізька область, 69600, ),

відомості про представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача: Кіктенко О.В. - дов. № 10 від
04.01.2014р.;

від відповідача: Мудрак Д.В. - дов. №
01/14-юр від 31.12.2013р.;

про: стягнення 24632,61 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області надійшла позовна заява
товариства «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» про
стягнення приватного акціонерного
товариства «Завод напівпровідників»
24632,61 грн. заборгованості по орендній
платі.

Ухвалою від 03.04.2014р. порушено
провадження по справі, призначені час і
дата судового засідання, сторони
зобов'язані надати документи та
вчинити дії, необхідні для повного та
всебічного розгляду справи.

У зв'язку з неявкою повноважного
представника відповідача, а також з
метою витребування додаткових доказів
та для надання можливості сторонам
нормативно та документально
обґрунтувати свої доводи і заперечення
судовий, розгляд справи відкладався, в
судовому засіданні оголошувалась
перерва.

Позивач наполягає за задоволенні
позовних вимог з підстав, викладених у
позовній заяві, зокрема, повідомив, що
спір виник внаслідок неналежного
виконання відповідачем умов договору
№2652д/774 оренди державного нерухомого
майна, що знаходиться на балансі КП
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат». Також, позивач повідомив, що
ДП «Запорізький титано-магнієвий
комбінат» є повним правонаступником КП
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат», а ТОВ «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» набуло
право вимоги до відповідача на
підставі договору про відступлення
права вимоги № 228/142 від 31.12.2013р.,
укладеного з дп «Запорізький
титано-магнієвий комбінат». Сума
позову - 24632,61 грн., є заборгованістю
ПрАТ «Завод напівпровідників» по
оренді державного нерухомого майна,
яке позивач устаткував від ДП
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат», і що підтверджується Актом
приймання-передачі від 31.12.2013р.,
підписаного з Фондом державного майна
України. Разом з цим, позивач просить
судові витрати, пов'язані із розглядом
справи віднести на відповідача.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує, при цьому посилається на
нікчемність договору про відступлення
права вимоги № 228/142 від 31.12.2013р. в силу
недодержання сторонами його форми -
відсутність нотаріального посвідчення
та реєстрації у державному реєстрі
правочинів. Саме таку форму має
договір, на підставі якого виникло
зобов'язання - договір №2652д/774 оренди
державного нерухомого майна, що
знаходиться на балансі КП «Запорізький
титано-магнієвий комбінат». Внаслідок
своєї нікчемності, на думку
представника відповідача, договір
відступлення права вимоги № 228/142 від
31.12.2013р. не має юридичних наслідків для
ПрАТ «Завод напівпровідників», а тому
відповідач просить у задоволенні
позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи та додатково
надані докази, заслухавши пояснення
представників сторін, встановив
наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України
закріплено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст.
509 цього Кодексу, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

31.08.2010р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Запорізькій області та Відкритим
акціонерним товариством «Завод
напівпровідників» (правонаступником
якого є відповідач у справі) був
укладений договір оренди № 2652/д774
державного нерухомого майна, що
знаходиться на балансі казеного
підприємства «Запорізький
титано-магнієвий комбінат».

Відповідно до умов договору
орендодавець передав, а відповідач
прийняв у строкове платне користування
державне нерухоме майно загальною
площею 1468,40 кв.м., що розташоване за
адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична,
буд. 16.

Відповідно до п. 10.1 цей договір
укладено строком на 10 років, що дії з 31
серпня 2010р. по 29 серпня 2020р. включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного
кодексу України договір найму будівлі
або іншої капітальної споруди (їх
окремої частини) строком на три роки і
більше підлягає нотаріальному
посвідченню.

Стаття 794 Цивільного кодексу України
передбачає, що право користування
нерухомим майном, яке виникає на
підставі договору найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини), укладеного на строк не менш як
три роки, підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Договір оренди № 2652/д774 від 31ю08ю2010р.
посвідчено приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, та зареєстровано в
Державному реєстрі правочинів під
номером 4095242.

Відповідно до п. 3.6 договору орендна
плата перераховується до державного
бюджету та балансоутримувачу у
співвідношенні:

- 70 відсотків від розміру орендної
плати за кожний місяць - до Державного
бюджету. Оплата здійснюється через
органи Державного казначейства;

- 30 відсотків від розміру орендної
плати за кожний місяць -
балансоутримувачу на його
розрахунковий рахунок.

На виконання умов договору та за для
отримання своєї частки орендної плати
балансоутримувач - ДП «Запорізький
титано-магнієвий комбінат», щомісяця
виставляв відповідачу рахунки та акти
здачі-прймання наданих послуг. За
період: листопад 2012р., березень-грудень
2013р. сума орендних платежів склала 24632,61
грн.

31.12.2013р. Фондом державного майна
України та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» було
підписано Акт приймання-передачі
майнового комплексу Державного
підприємства «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» до
статутного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький титано-магнієвий
комбінат».

Того ж дня, 31.12.2013р. між Державним
підприємством «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» укладено
договір про відступлення права вимоги
№ 228/142 на виконання постанови КМ
України від 03.10.2012р. № 955 «Деякі питання
утворення товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький
титано-магнієвий комбінат». За ним
договором Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізький
титано-магнієвий комбінат» набуває
право вимагати від Приватного
акціонерного товариства «Завод
напівпровідників» належного виконання
обов'язку визначеного в сумі 24632.61 грн.
що виникло на підставі договору №
2652д/774 від 31.08.2010р. оренди державного
нерухомого майна, що знаходиться па
балансі КІІ «ЗТМК».

Саме на цей договір посилається
позивач в якості обґрунтування своїх
позовних вимог.

Між тим, слід зазначити, що згідно ст. 513
Цивільного кодексу України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Як вбачається з наданого позивачем
договору про відступлення права вимоги
№228/142 від 31.12.2013р., він не був
нотаріально посвідчений та не
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів.

Цивільним кодексом України
передбачено, що:

- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

- правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом (стаття 203 ЦК
України).

Стаття 215 Цивільного кодексу України
встановлює, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Частина 1 ст. 220 Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Таким чином, договір про відступлення
права вимоги № 228/142 кіл 31.12.2013р. є
нікчемним. та відповідно до ст.216
Цивільного кодексу України не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Запорізький
титано-магнієвий комбінат», базуються
на договорі про відступлення права
вимоги № 228/142 від 31.12.2013р. і не мають під
собою правових підстав у зв'язку з
нікчемністю вказаного договору, а
відтак відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

В судовому засіданні 03.06.2014р. оголошена
вступна і резолютивна частини рішення.
Рішення в повному обсязі складено і
підписане 10.06.2014р.

Суддя
С.А.Гончаренко