ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

10 червня 2014 року
Справа № 913/1222/14

Провадження №25/913/1222/14

Суддя Іноземцева Л.В., розглянувши
матеріали за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівторг», м. Київ,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Белактріс», м.
Луганськ,

про стягнення 14511 грн. 44 коп.

секретар судового засідання - Сідорова
О.А.

в присутності представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 10903 грн. 00 коп., 3%
річних в сумі 159 грн. 51 коп., пені у сумі
723 грн. 18 коп., штраф у сумі 2725 грн. 75 коп.
за період з 08.11.2013 по 05.05.2014.

Позовні вимоги з посиланням на статті
530, 549, 610, 611, 612, 625, Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України), на
статті 193, 231 Господарського кодексу
України (далі по тексту - ГК України),
обґрунтовані порушенням відповідачем
зобов'язань з оплати одержаного товару
у строк, встановлений договором
поставки № 154 від 18.10.2013, що укладений
сторонами даної справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не
подав, участь свого представника в
судове засідання не забезпечив, про
дату час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Ухвали суду про розгляд справи
надсилались відповідачу за адресою
реєстрації згідно витягу з Державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», ГПК України та п. 3.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання застосування
Господарського процесуального кодексу
України (далі по тексту - ГПК України)
судами першої інстанції», свідчить про
належне повідомлення відповідача про
розгляд справи за його участю.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК
України, про що відповідач був
повідомлений ухвалою суду від 27.05.2014
(а.с. 30).

Дослідивши матеріали справи, подані
позивачем докази в підтвердження
заявлених вимог, суд

в с т а н о в и в:

18.10.2013 між сторонами цієї справи
укладений договір поставки № 154, за
умовами якого Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг» (ТОВ
«Чернігівторг») - позивач у справі, за
договором постачальник, зобов'язалося
поставити товар в асортименті,
кількості та за цінами, вказаними у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною договору, а Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Белактріс» - відповідач у справі, за
договором покупець, прийняти товар та
оплатити його вартість (а. с. 10 - 11).

Право власності на товар переходить
від постачальника до покупця з моменту
отримання товару від постачальника та
підписання сторонами видаткової
накладної, яка засвідчує факт
отримання покупцем товару.

Згідно розділу 2 договору поставка
товару здійснюється окремими партіями
за замовленням покупця. Сторони
погоджують строки та місце поставки
товару, асортимент, кількість товару,
ціну та вартість партії товару згідно з
усною домовленістю або письмового
замовлення покупця.

Поставка товару вважається виконаною
постачальником в момент передачі
товару уповноваженому представнику
покупця, що підтверджується отриманою
від остатнього довіреністю на
отримання товарно-матеріальних
цінностей та його підписом у
видатковій накладній.

Розрахунок за поставлений товар
здійснюється не пізніше 10 календарних
днів з дати поставки товару шляхом
безготівкового або готівкового
перерахунку суми грошових коштів на
поточний рахунок постачальника (пункт
6.1).

Умовами договору передбачена
відповідальність за неналежне
виконання грошових зобов'язань за
договором. Так, за порушення строку
оплати вартості поставленого товару
постачальник має право стягнути з
покупця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період порушення винною стороною
грошового зобов'язання, від суми боргу
за кожний день прострочки.

В разі порушення грошових зобов'язань
за договором постачальник також має
право стягнути з покупця штраф у
розмірі 25% від вартості поставлених,
але не оплачених товарів.

Договір № 154 від 18.10.2013 прийняті
сторонами до виконання.

28.10.2013 представник відповідача, що діяв
на підставі довіреності від 28.10.2013 № 883
на ім'я ОСОБА_1, по видатковий накладній
№ 40001809 прийняв від позивача товар на
загальну суму 40903 грн. 00 коп. (а.с. 15).

Відповідач частково в сумі 30000 грн. 00
коп. розрахувався за отриманий товар,
що підтверджується платіжним
дорученням № 1824 від 28.10.2013 на суму 15000
грн. 00 коп. та № 2020 від 15.11.2013 на суму 15000
грн. 00 коп. (а.с. 15, 14).

Доказів погашення заборгованості в
сумі 10903 грн. 00 коп. відповідач суду не
подав.

Розглянувши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши подані докази, суд
дійшов висновку про задоволення позову
з огляду на наступне.

Спір між сторонами цієї справи виник у
зв'язку з простроченням виконання
зобов'язань з оплати товару за
договором № 154 від 18.10.2013.

Договір № 154 від 18.10.2013, що укладений
сторонами справи, за своєю правовою
природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж
визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до статті 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За правилами статті 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Матеріалами справи підтверджений і не
спростований відповідачем факт
прострочення виконання грошових
зобов'язань з оплати товару в сумі 10903
грн. 00 коп.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За цих обставин позовні вимоги про
стягнення заборгованості в сумі 10903
грн. 00 коп. є обґрунтованими і такими що
підлягають до задоволення в заявленій
сумі.

За правилами статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідач порушив умови договору щодо
оплати товару протягом 10 календарних
днів з дати поставки товару, тому він
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання із оплати за
одержаний товар по видатковій
накладній від 28.10.2013 з 08.11.2013.

За період прострочки виконання
грошових зобов'язань з 08.11.2013 по 05.05.2014,
враховуючи часткові проплати вартості
одержаного товару, 3% річних становлять
169 грн. 04 коп. Однак до стягнення
підлягає заявлений позивачем розмір
річних у сумі 159 грн. 51 коп.

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Штрафні санкції відповідно до статті 230
ГК України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

За правилами статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Договором № 154 від 18.10.2013 встановлена
відповідальність покупця за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання у вигляді пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення виконання.

Позивач правомірно нарахував пеню за
прострочення виконання грошових
зобов'язань по договору № 154 від 18.10.2013
за період з 08.11.2013 по 05.05.2014.

За вказаний період прострочки
виконання грошових зобов'язань з 08.11.2013
по 05.05.2014, враховуючи часткові проплати
вартості одержаного товару, розмір
пені становить 770 грн. 13 коп. Однак до
стягнення підлягає заявлений
позивачем розмір пені у сумі 723 грн. 18
коп.

Договором № 154 від 18.10.2013 також
встановлена відповідальність покупця
за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання у вигляді штрафу у розмірі
25 % від вартості поставленого та
неоплаченого товару.

Відповідно до пункту 2.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань»
застосування іншого виду неустойки -
штрафу до грошового зобов'язання
законом не передбачено, що, втім, не
виключає можливості його встановлення
в укладеному сторонами договорі,
притому і як самостійний захід
відповідальності, і як такий, що
застосовується поряд з пенею. В
останньому випадку не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

У даному випадку, як свідчать умови
договору застосування видів неустойки
поставлено в залежність від строку
прострочки.

З урахуванням того, що умови договору
передбачають сплату пені та штрафу за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, що узгоджується із
свободою договору та не суперечить
статтям 549 та 551 ЦК України, які не
містять заборони щодо застосування до
боржника, який порушив грошове
зобов'язання штрафу та пені. Вимога
позивача про стягнення штрафу підлягає
до задоволення вимога про стягнення
штрафу у сумі 2725 грн. 50 коп.

Зазначена правова позиція про
застосування статей 549, 627 ЦК України,
статті 230 ГК України в частині
притягнення до відповідальності у
вигляді штрафу та пені за порушення
господарського зобов'язання викладена
у постанові Верховного Суду України
від 09.09.2012 № 20/246-08, правові висновки
якого відповідно до статті 11128 ГПК
України щодо застосування певної
правової норми у подібних
правовідносинах є обов'язковими для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

За цих обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Белактріс»
підлягають задоволенню, з відповідача
на користь позивача стягнути
заборгованість за поставлений товар в
сумі 10903 грн. 00 коп., 3 проценти річних у
сумі 159 грн. 51 коп., пеню у сумі 723 грн. 18
коп., штраф у сумі 2725 грн. 75 коп.

Відповідно до статті 49 ГПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

У зв'язку з неможливістю прибути в
судове засідання позивач просив суд
розглянути справу за його відсутності
та представив суду оригінали
документів, наданих в копіях для огляду
в судовому засіданні, які повертаються
судом відповідно до ухвали
господарського суду Луганської
області.

У судовому засіданні відповідно до
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Белактріс»
задовольнити.

2. Стягнути з Приватного Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Белактріс», яке знаходиться за
адресою: вул. Радянська, 67 А, м. Луганськ,
91000, ідентифікаційний код 35612272:

- на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чернігівторг», яке
знаходиться за адресою: пр.
Набережно-Лугова, 2-В, м. Київ, 04071,
ідентифікаційний код 35687180,
заборгованість в сумі 10903 грн. 00 коп., 3 %
річних у сумі 159 грн. 51 коп., пеню у сумі
723 грн. 18 коп., штраф за несвоєчасну
оплату поставленого товару у сумі 2725
грн. 75 коп., витрати по сплаті судового
збору в 1827 грн. 00 коп., наказ видати
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4. Повний текст рішення складено 13.06.2014.

Суддя
Л.В. Іноземцева