Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" червня 2014 р.
Справа № 906/643/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання
Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Булатов В.Б. - дов. №02/06/14
від 02.06.14 р., діє до 31.12.15 р.

від відповідача: не з'явився

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кондитерська
фабрика "Квітень" (смт. Ювілейне)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кемь" (м. Житомир)

про стягнення 18485,65 грн.

ТОВ "Кондитерська фабрика "Квітень"
звернулося до господарського суду
Житомирської області з позовом про
стягнення з ТОВ "Кемь" 18455,32грн, з яких
17741,47 грн. основного боргу за договором
поставки №09/10/12/К від 09.10.2012, 619,41грн пені
за неналежне виконання відповідачем
договірних зобов'язань по оплаті
поставленого товару та 124,44грн - 3%
річних.

Представник позивача в засіданні суду
17.06.2014 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не подав,
свого представника в судове засідання
не направив, хоча про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, однак ухвала суду від
02.06.2014 повернулася з відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання» (
а.с.41-43).

З метою підтвердження відомостей щодо
місцезнаходження відповідача, судом
було здійснено електронний запит та
отримано інформацію з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, розміщеного
на офіційному веб-сайті Державного
підприємства "Інформаціійно-ресурсний
центр", згідно якої юридична адреса
відповідача відповідає адресі,
зазначеній у позовній заяві, та на яку
направлялася ухвала суду (а.с.37-38).

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу. (п.11 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2007 N01-8/123 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році").

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого Господарського Суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК... За
змістом цієї норми, у разі якщо ухвали
суду було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом...
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не змінював своєї юридичної
адреси, і адреса відповідача, на яку
направлялася ухвала господарського
суду, відповідає адресі, вказаній у
витягу з ЄДР.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представника однієї із сторін
справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3
ГПК України, господарський суд створив
сторонам необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК
України, якщо відзиву на позовну заяву
і витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні представнику
позивача оголошено вступну та
резолютивну частини рішення суду про
задоволення позову.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши
уповноваженого представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2012 року між ТОВ "Кондитерська
фабрика "Квітень" та ТОВ "Кемь" був
укладений Договір поставки №09/10/12/К з
протоколом розбіжностей, згідно якого
постачальник (позивач) зобов'язався
передати у визначений строк товар
(кондитерські вироби) у власність
покупцю з наданням права на його
просування на ринках України (місто
Житомир і Житомирська область), в тому
числі пошуку покупців, а покупець
(відповідач) - прийняти та оплатити
товар згідно умов даного Договору
(а.с.11-19).

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір №09/10/12/К від
09.10.2012, - є договором поставки, а спірні
відносини, регулюються главою 30
розділом 1 ГК України та главою 54
розділом 1 ЦК України (ч.6 ст. 265 ГК
України).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статті 265 ГК України
встановлено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. До відносин поставки, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відтак, згідно ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись у
повному обсязі та у встановлені строки.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Якість, умови постачання, порядок
приймання товару визначено у розділах
2, 4, 6 Договору поставки №09/10/12/К від
09.10.2012.

Порядок розрахунків передбачено у
розділі 3 Договору поставки, зокрема, в
п.3.1 Договору з урахуванням протоколу
розбіжностей зазначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар в
безготівковій формі в національній
валюті України - гривні, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника, або в
готівковій формі, шляхом внесення
грошових коштів в касу постачальника,
протягом 21 календарного дня з моменту
поставки постачальником товару
покупцю.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи видаткових накладних №КВ-0000155
від 22.01.2014 та № КВ-0000229 від 28.01.2014 (а.с.20,23),
на виконання умов договору поставки
№09/10/12/К від 09.10.2012 позивачем було
передано, а відповідачем отримано
товару на загальну суму 19533,76грн.

Однак, відповідач свої зобов'язання з
оплати отриманого Товару виконав
частково, що також підтверджується
підписаним уповноваженими
представниками сторін актом звірки
розрахунків від 28.02.2014 (а.с 26), тому
позовна вимога про стягнення 17741,47грн
заборгованості по оплаті поставленого
товару є доведеною належним чином та
підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.1 Договору поставки з
урахуванням протоколу розбіжностей
сторони передбачили, що у випадку
несвоєчасної оплати товару покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від вартості неоплаченого
товару за кожний день прострочення.
Пеня нараховується тільки в судовому
порядку і не нараховується, якщо від
постачальника немає оригіналів
бухгалтерських документів на поставку
товару.

Перевіривши правильність нарахування
пені, в межах визначеного позивачем
періоду її нарахування з 13.02.2014 по
12.05.2014, суд встановив обґрунтованість
заявленої до стягнення пені в сумі
619,41грн, а тому позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 625 ГПК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи розрахунку, у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
грошового зобов'язання з оплати Товару,
позивач нарахував до стягнення з
відповідача 124,44грн - 3% річних за період
з 13.02.2014 по 12.05.2014.

Судом встановлено, що вимога про
стягнення 3% річних у заявленій сумі
також є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення сторін.

Відповідач позов за підставами
пред'явлення та предметом не оспорив,
доказів сплати заборгованості не
надав.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до вимог чинного
законодавства і укладеного договору та
такими, що підлягають задоволенню, а з
відповідача - до стягнення 17741,47грн
основного боргу за договором поставки
№09/10/12/К від 09.10.2012, 619,41грн - пені за
прострочку в оплаті товару, 124,44грн - 3%
річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.4-3, 4-7, 22, 33, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кемь" (10019
Житомирська обл., м. Житомир, вул.
Комерційна, 4, р/р 01 в ПАТ "БіЗ",
м.Київ, МФО 380281, , ІПН
52, свідоцтво ПДВ 100206685) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кондитерська
фабрика "Квітень" (52005, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Радгоспна, 76, р/р 0100
в ДОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО
305653, ):

- 17741,47 грн. основного боргу;

- 619,41 грн. пені;

- 124,44 грн. 3% річних;

- 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "19" червня 2014
року.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (разом з наказом - рек. з
повід)

3- відповідачу (рек. з повід.)