РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.
Справа № 903/63/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гудак А.В.

Розізнана І.В

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум Галичина" від 22.04.2014 р. на
рішення господарського суду
Волинської області від 08.04.14 р. у справі
№ 903/63/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Континіум-Галичина"

до відповідачів: Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія"
"Автомобільні дороги України"

Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дукат"

про стягнення 1 551 686,18 грн. та солідарно
10 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Олексюк В.В. -
представник, довіреність в справі;

від відповідача 1 - Євстратенко С.Ю. -
представник, довіреність в справі (в
судовому засіданні 11.06.2014 р.);

від відповідача 2 - не з'явився.

Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) в судовому засіданні 11.06.2014
р. було оголошено перерву до 12.06.2014 р.
для подачі позивачем доказів у справі.

Розпорядженням виконуючого обов'язки
голови Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 р., у
зв'язку із перебуванням у відпустці
судді Олексюк Г.Є., внесено зміни до
складу колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді та визначено для
розгляду справи № 903/63/14 колегію суддів
у складі: головуюча суддя Сініцина Л.М.,
судді Гудак А.В., Розізнана І.В.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 08.04.2014 р. у
справі № 903/63/14 (суддя Костюк С. В.)
відмовлено в позові Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум Галичина" до Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дукат" про стягнення
1 541 686,18 грн. та солідарно 10 000,00 грн. При
прийнятті рішення суд виходив з того,
що позивачем в підтвердження заявленої
вимоги не надано жодного зазначеного в
договорі документу, що підтверджує
поставку товару покупцю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум Галичина" звернулося з
апеляційною скаргою від 22.04.2014 р., в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Волинської
області від 08.04.2014 р. у справі № 903/63/14 та
прийняти нове, яким позов задоволити в
повному обсязі, посилаючись на те, що
рішення по даній справі є незаконним та
таким, що винесено з порушенням норм
матеріального права. Судом не повно
з'ясовано всі обставини справи, а
висновки суду викладені в рішенні
місцевого господарського суду не
відповідають обставинам справи. Під
час винесення рішення мало місце
порушення норм матеріального права, а
також неповне не з'ясування обставин,
що мають значення для справи і як
наслідок невідповідність висновків
викладених у рішенні місцевого
господарського суду обставинам справи,
а отже це призвело до винесення
неправильного рішення, що є підставою
для його скасування в апеляційному
порядку та винесення нового рішення. На
виконання умов договору № 16/10-08П від
16.10.2008 року позивачем було поставлено
товару на загальну суму 1 384 255, 00 (один
мільйон триста вісімдесят чотири
тисячі двісті п'ятдесят п'ять грн., 00
коп.) гривень, що підтверджується
підписаними між сторонами актами
приймання-передачі товару. Вартість
поставки товару відповідачу становить
28 041, 24 грн., що підтверджується
підписаними між сторонами актами
приймання-передачі наданих послуг
(актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг). Поставка товару здійснювалася
залізничним транспортом,
підтвердженням чого є наявність в
матеріалах справи копій залізничних
накладних. Судом не було досліджено,
належним чином залізничні накладні, в
яких міститься інформація про
отримувача вантажу, кількість
переданого товару, дата поставки, вагон
в якому було поставлено товар, а також
розмір провізної плати, яку
зобов'язується відшкодувати
відповідач-1. Судом не враховано
передбачену законом можливість
відвантаження товарів
вантажовідправником (виготовлювачем),
що не є постачальником, та одержання
товарів вантажоодержувачем, що не є
покупцем. Судом не надано мотивування
щодо відхилення чи не відхилення як
належного доказу у справі акту звірки
взаєморозрахунків, якими було двічі
підтверджено суму заборгованості за
поставлений товар.

В письмових поясненнях до апеляційної
скарги скаржник уточнює позовні вимоги
і просить стягнути з Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні Дороги України" 1 541 686,18
грн. заборгованості, в т.ч. 1 402 296, 24 -
основна сума боргу і 139 389, 94 - 3 % річних;
стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дукат" та
Дочірнього підприємства "Запорізький
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні Дороги України"
суму основної заборгованості в розмірі
10 000,00 грн.

Відповідач 1 - Дочірнє підприємство
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" у запереченні на
апеляційну скаргу просить апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум Галичина" на рішення
господарського суду Волинської
області від 08.04.2014 р. у справі № 903/63/14
залишити без задоволення, а рішення
суду - без змін, посилаючись на те, що
рішення суду першої інстанції в даній
справі винесено правомірно, а
апеляційна скарга є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.
Апелянт, не зазначив жодної норми
матеріального або процесуального
права, яка була б порушена при винесені
оскаржуваного рішення. Апелянт не
надав жодного доказу в підтвердження
обставин, викладених за змістом
позовної заяви. Спірний договір не
узгоджує кількість продукції, що мала
бути поставлена за ним, не містить
порядку, за яким сторони мають
погоджувати окремо строки кожної
поставки понад один рік. Договір
підписано 16.10.2008 року, а отже він
закінчив він свою дію 16.10.2009 року, в цей
період поставки не здійснювалися,
зміни в договір не вносилися, жодні
зобов'язання не виникали. Спірні
поставки могли відбутися не на
підставі договору, а відповідно до
статті 11 ЦК України, тобто на підставі
окремих правочинів з постачання,
узгоджених сторонами у спрощений
спосіб на підставі відповідних
видаткових накладних, вказаних в
позовній заяві. Загальна сума актів на
поставку товару, доданих позивачем до
матеріалів справи становить 803 455 грн., а
позивач просить стягнути 1 384 255 грн.
Загальна сума актів про надання
транспортних послуг, доданих позивачем
до матеріалів справи становить 16 005,36
грн., при цьому стягнути позивач
просить 28 041,24 грн. Вимоги про стягнення
заборгованості за надання
транспортних послуг на 12 035,88 грн. не
підтверджені жодними доказами. У
відповідності до умов договору на
кожну партію поставки товару повинна
складатися специфікація, що є
невід'ємною частиною договору. Позивач
не надав жодної специфікації до
матеріалів справи. Суд першої
інстанції правомірно відмовив
позивачу в задоволенні позовних вимог
з підстав недоведеності факту
отримання товару відповідачем.
Наявність у позивача належним чином
оформленої відповідачем довіреності
та посвідчення на одержання ТМЦ є
гарантією передання товару саме
відповідачеві. Згідно пункту 15
Інструкції ТМЦ відповідальність за
дотримання порядку передання ТМЦ
покупцеві покладається на
постачальника. Вимоги викладені в
апеляційній скарзі є необґрунтованими,
безпідставними та такими що не
підлягають задоволенню. Апелянтом не
надано достатніх доказів в
підтвердження доводів апеляційної
скарги, у зв'язку з чим остання
задоволенню не підлягає. Суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваного
рішення правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дукат" не
скористався правом подачі відзиву на
апеляційну скаргу та явку представника
в судове засідання не забезпечив.

12.06.2014 р. на адресу суду від відповідача
2 надійшло клопотання, в якому він
просить розгляд апеляційної скарги на
рішення господарського суду
Волинської області від 08.04.2014 р. по
справі № 903/63/14 здійснити без участі
представника ТзОВ "Дукат", у звя'зку із
неможливістю явки представника ТзОВ
"Дукат" на вказану дату розгляду
апеляційної скарги.

Представник відповідача 1 в судове
засідання після оголошеної перерви не
з'явився.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, сторони належним чином
були повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, клопотань
про відкладення розгляду апеляційної
скарги до суду не надходило, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги без участі представників
відповідачів.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача (скаржника) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі з підстав
зазначених в ній, вважає рішення
господарського суду незаконним та
необґрунтованим; пояснив, що товар
(бітум) відповідно до договору поставки
отримав відповідач 1 в особі філії;
умовами договору поставки визначено,
що при поставках товару залізничним
транспортом відповідач компенсує
постачальнику перевезення товару
залізничним транспортом; відповідач 1
не розрахувався за поставлений товар
та не оплатив перевезення товару
залізничним транспортом; на адресу
відповідача 1 було направлено
претензію № 11 від 07.04.2011 р.; станом на
31.10.2010 р., відповідно до актів звірки
розрахунків заборгованість
відповідача 1 становить 1 412 296 грн. 24 коп.
та 3% річних нарахованих на суму
заборгованості; просив рішення
господарського суду скасувати, а
апеляційну скаргу та позов -
задоволити.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні 11.06.2014 р. апеляційну скаргу
заперечила в повному обсязі з підстав
зазначених у запереченнях, вважає
рішення господарського суду законним
та обґрунтованим; пояснила, що
договором поставки від 16.10.2008 р. чітко
вказані всі істотні умови; позивач не
надав суду жодних оригіналів
документів (видаткові накладні та
специфікації, сертифікати якості,
паспорти тощо), які неодноразово
витребовував суд першої інстанції;
філія "Запорізький Дорбудкомплекс" ДП
"Запорізький облавтодор"
реорганізована (приєднана), а майно та
зобов'язання передано ДП "Запорізька
ДЕД"; пояснила, що акти прийому-передачі
нафтопродуктів підписані ОСОБА_6, який
на момент їх підписання займав посаду
директора Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" (перебував на
цій посаді до середини 2011 р.), а також
начальником філії "Запорізький
"Дорбудкомплекс" ОСОБА_7; до вказаних
актів не додано копій довіреностей
осіб та немає жодних посилань на
підставі яких довіреностей діяли
особи, які підписували вказані акти;
звернула увагу на необхідність
застосування строків позовної
давності до вимоги про стягнення
заборгованості та відсотків річних; на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів не може сказати, чи отримувала
філія "Запорізький Дорбудкомплекс" ДП
"Запорізький облавтодор" товар; просила
рішення господарського суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників;
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, відзиву на
апеляційну скаргу; перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

16.10.2008 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (постачальник) та
Філією "Запорізький Дорбудкомплекс" ДП
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "ДАК
"Автомобільні дороги України"
(покупець) укладено договір поставки
16/10-08П, пунктом 1.1 якого постачальник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених цим договором, здійснювати
на замовлення замовника поставку
товару - бітум БНД 60/90, кількість якого
визначається згідно додатку до
договору, а замовник зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, прийняти й оплатити такий
товар (а.с.7-9,т.І).

Загальна вартість товару, що
передбачається для постачання
орієнтовно становить 1 500 000,00 грн. з
урахуванням ПДВ та повинна бути
встановлена в додатковій угоді до
договору (пункт 1.2 договору).

Згідно пункту 2.1 договору постачальник
відвантажує товар на адресу замовника
за цінами, що визначаються у погоджених
сторонами специфікаціях та видаткових
накладних, що додаються до договору та
можуть бути змінені за домовленістю
сторін.

Пунктом 2.2 договору сторони домовилися,
що товар, вказаний в пункті 1.1 договору,
поставляється замовнику партіями,
згідно заявок замовника. На кожну
партію товару складається
специфікація, в якій вказується:
одиниця виміру кількості товару, ціна
одиниці товару, загальна кількість та
вартість товару по конкретній партії,
її дольове співвідношення (асортимент,
сортамент, номенклатура) по видам,
маркам, типам.

Відповідно до пункту 2.3 договору
специфікації складаються та
узгоджуються сторонами та є
невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що при
поставках товару залізничним
транспортом замовник компенсує
постачальнику провізну плату та інші
витрати, які пов'язані з організацією
залізничних перевезень, при поставках
товару автотранспортом замовник
компенсує постачальнику вартість
транспортних перевезень, по ціні
узгодженій сторонами, згідно
виставлених постачальником рахунків.

Згідно пункту 4.1 договору узгоджена
сторонами в специфікації партія
товару, відвантажується на адресу
замовника, не пізніше 14 днів з моменту
надходження заявки замовника.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що
поставка здійснюється на умовах EXW
(франко-завод), СРТ - склад замовника
("Інкотермс 2000"). Умови поставки кожної
партії можуть бути змінені за
домовленістю сторін та вказуються в
заявці замовника та специфікації.

Відповідно до пункту 6.1 договору товар
вважається прийнятим по кількості
місць - згідно з кількістю місць,
зазначених у накладній; по кількості -
згідно зі специфікацією, видатковими
накладними; по якості - згідно із
сертифікатом якості, паспортом або
іншим документом.

Даний договір набуває чинності в день
підписання його обома сторонами і діє
до 31.12.2010 р. (пункту 9.1 договору).

Згідно пункту 1.1 Положення філії
"Запорізький "Дорбудкомплекс",
затвердженого наказом № 7 від 17.06.2002 р.
директора ДП "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державної акціонерної компанії
"Автомобільні дороги України", Філія
Дочірнього підприємства "Запорізький
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державної акціонерної
компанії "Автомобільні дороги України"
створена як відособлений структурний
підрозділ підприємства "Запорізький
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державної акціонерної
компанії "Автомобільні дороги України,
утвореного відповідно до наказу
Державної служби автомобільних доріг
України від 09.04.2002 р. № 156 (а.с.130-132,т.І).

Пунктом 1.1 Статуту Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" Дочірнє
підприємство створене відповідно до
наказу Державної служби автомобільних
доріг України від 09.04.2002 р. № 156 на
власності Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України
(а.с.135-139,т.І).

Підприємство є юридичною особою від
дня його державної реєстрації (пункт 3.1
статуту).

Відповідно до пункту 1 наказу № 32 від
04.03.2011 р. Відкритого акціонерного
товариства Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
Філію "Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
припинено шляхом приєднання філії до
Філії "Запорізька
дорожньо-експлуатаційна дільниця"
Дочірнього підприємства "Запорізький
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(а.с.126,т.І).

Як вбачається з Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, Філія
"Запорізька дорожньо-експлуатаційна
дільниця" Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" є одним із
відокремлених підрозділів юридичної
особи Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (а.с.127-129,т.І).

На виконання умов договору поставки №
16/10-08П постачальник (позивач) поставив,
а покупець (філія "Запорізький
Дорбудкомплекс") отримав бітум
нафтовий 60/90 на загальну суму 1 384 255 грн.,
що підтверджується залізничними
накладними (а.с.168-177,т.І); актами
приймання-передачі від 03.08.2010 р. на суму
294 580 грн., та від 08.08.2010 р. на суму 286 220
грн. (а.с.13-14,т.І); податковими накладними
від 03.08.2010 р. на суму 294 580 грн. та від
08.08.2010 р. на суму 286 220 грн. (а.с.8,10,т.ІІ);
актами прийому-передачі
нафтопродуктів № 3860 від 26.08. 2010 р. на
суму 261 225 грн., № 3861 від 28.08.2010 р. на суму
272 405 грн., № 3859 від 28.08.2010 р. на суму 269 825
грн. (а.с.10-12,т.І); податковими накладними
від 26.08. 2010 р. на суму 261 225 грн., від 28.08.2010
р. на суму 272 405 грн., від 28.08.2010 р. на суму
269 825 грн. (а.с.12,15,16,т.ІІ), а також
податковою декларацією з податку на
додану вартість за серпень 2010 року з
додатком № 5 "Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів", які засвідчують
облік ТзОВ "Торговий дім
"Континіум-Галичина" оподатковуваних
господарських операцій за звітний
період, зокрема, з поставки позивачем
(індивідуальний податковий номер
73) відповідачу-1 (індивідуальний
податковий номер 45) товару
(послуг) на загальну суму 2 020 716,15 грн.
(без ПДВ) додатково - 404 143,24 грн. суми ПДВ
20 %, разом 2 424 859,39 грн. (Розділ 1
"Податкові зобов'язання", рядок 9). В
даному періоді відбувалися поставки на
користь відповідача-1 по двом
договорам, а саме: по договору поставки
№ 16/10-08П від 16.10.2008 р. на суму 1 176 913,54 грн.,
з віднесенням до податкового кредиту
суми ПДВ 20 % - 235 382,70 грн., що разом
становить 1 412 296,24 грн. та по договору
поставки № 878/1 від 15.10.2008 р. на суму 843
802,63 грн., з віднесенням до податкового
кредиту суми ПДВ 20 % - 168 760,52 грн., що
разом становить 1 012 563,15 грн.
(а.с.5,6,49-54,т.ІІ).

Акти прийому-передачі нафтопродуктів
підписані керівниками обох сторін та
скріплені їхніми печатками.

Згідно актів приймання-передачі від
03.08.2010 р. та від 08.08.2010 р. постачальником
(позивачем) відповідно до умов договору
поставки нафтопродуктів № 16/10-08П від
16.10.2008 р. забезпечено доставку товару
(бітум дорожній БНД 60/90) кількістю
відповідно 66,950 тон. і сплачено ж/д тариф
у розмірі 5 190,60 грн. та кількістю 65,050
тон. і сплачено ж/д тариф у розмірі 6 845,28
грн. (а.с.15-16,т.І).

Актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № 3862 від 26.08.2010 р., № 3864 від 28.08.2010
р., № 3863 від 28.08.2010 р. підтверджується
надання послуг (доставка товару)
замовнику Філії "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (позивачем)
вартістю 4 725,84 грн., 5 890,80 грн., 5 388,72 грн.
(а.с.17-19,т.І).

Акти здачі-прийняття робіт (надання
послуг) підписані керівниками обох
сторін та скріплені їхніми печатками.

Всього позивачем надано послуг з
перевезення вантажу на суму 28 041,24 грн.,
що підтверджується також
рахунками-фактурами № 356 від 03.08.2010 р.,№
357 від 08.08.2010 р., № 365 від 26.08.2010 р., № 366 від
28.08.2010 р., № 367 від 28.08.2010 р. (а.с.163-167,т.І) та
податковими накладними від 03.08.2010 р.,
від 08.08.2010 р., від 26.08.2010 р., від 28.08.2010 р.
(а.с.7,9,11,13,14,т.ІІ).

Однак, оплату поставлених
нафтопродуктів та наданих послуг з їх
перевезення Філія "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" не
провела, у зв'язку з чим Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум-Галичина" звернулося із
позовом до юридичної особи філії.

31.10.2010 р. між Філією "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" складено акт
звірки взаєморозрахунків, з якого
вбачається, що станом на 31.10.2010 р. за
договором № 16/10-08 від 16.10.2008 р. існує
сальдо в сумі 1 412 296,24 грн. на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (а.с.24,т.І).

31 січня 2011 р. між Філією "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" складено акт
звірки взаєморозрахунків, з якого
вбачається, що станом на 31.01.2011 р. за
договором № 16/10-08 від 16.10.2008 р. існує
сальдо в сумі 1 412 296,24 грн. на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (а.с.23,т.І).

Дані акти підписані обома сторонами, а
підписи скріплені печатками обох
сторін.

08.04.2011 р. позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум-Галичина" направив на
адресу Філії "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
претензію № 11 від 07.04.2011 р. з вимогою
сплати борг в сумі 1 412 296,24 грн., яка була
вручена філії 11.04.2011 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.22,т.І).

Однак, борг філією сплачено не було.

Відповідно до частини 1, пункту 1
частини 2 статті 11 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України) цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського
кодексу України (далі ГК України)
передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно частини 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Абзацом 2 частини 1 статті 175 ГК України
передбачено, що майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно статті 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору.

В даному випадку між позивачем та
відповідачем склалися відносини, що
випливають з договору поставки.

Частинами 1,2 статті 712 ЦК України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товарно-розпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК
України.

Згідно статті 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (статті 599 ЦК
України).

Таким чином, сума основного боргу
відповідача перед позивачем за
нафтопродукти в сумі 1 384 255 грн. та за
надані послуги з перевезення в сумі 28
041,24 грн., а всього в сумі 1 412 296,24 грн.
доведена матеріалами справи і підлягає
до стягнення.

Колегією суддів не приймаються до
уваги заперечення відповідача щодо
того, що позивачем не надано жодного
доказу в підтвердження обставин,
викладених за змістом позовної заяви,
оскільки борг підтверджується
наведеними вище доказами. Залізничні
накладні містять дані щодо
вантажовідправника, власника
нафтопродуктів, вантажоотримувача, а
також відмітки та штампи щодо
оформлення видачі вантажу, в графі
"найменування товару" вказано, що разом
з товаром слідує документ про якість
(паспорт якості); акти
приймання-передачі нафтопродуктів та
приймання-передачі послуг перевезення
підписані директором Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" - ОСОБА_6
та директором Філії "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" - ОСОБА_7
ОСОБА_6 згідно наказу Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" № 91-ВК від 06.08.2008 р.
призначений на посаду директора
Дочірнього підприємства "Запорізький
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
з 06.08.2008 р., а звільнений 23.09.2011 р. згідно
наказу № 163-ВК від 23.09.2011 р. (а.с.142-143,т.І),
а ОСОБА_7 призначений начальником Філії
"Запорізький Дорбудкомплекс" з 28.03.2006 р.
(наказ Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" № 11-ВК від 27.03.2006 р.), а
звільнений з посади 31.05.2011 р. (наказ №
26-ВК від 31.05.2011 р.) (а.с.140-141,т.І).

Підписані відповідачем-1 без жодних
зауважень акти приймання-передачі,
скріплені печатками, залізничні
накладні без відміток про недостачі є
документами, що підтверджують поставку
товару та є підставою для виникнення у
відповідача-1 обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Заява відповідача 1 про застосування
строку позовної давності до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України передбачено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно частини 1 статті 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується (частина 3 статті 264 ЦК
України).

Відповідно до пункту 9.1 договору
поставки № 16/10-08П від 16.10.2008 р. даний
договір набуває чинності в день
підписання його обома сторонами і діє
до 31.12.2010 р.

Отже, трирічний термін позовної
давності в даному випадку закінчується
31.12.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи і
зазначено вище, 31.01.2011 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" та Філією
"Запорізький Дорбудкомплекс"
Дочірнього підприємства "Запорізький
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
складено акт звірки взаєморозрахунків,
з якого вбачається, що станом на 31.01.2011
р. за договором № 16/10-08 від 16.10.2008 р.
існує сальдо в сумі 1 412 296,24 грн. на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (а.с.23,т.І).

Даний акт підписано обома сторонами та
скріплено їхніми печатками.

Скріплення контрагентами договорів,
документів, що укладаються на
виконання договорів печатками
свідчить про укладення таких
документів та їх схвалення.

Тобто, Філією "Запорізький
Дорбудкомплекс" Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" вчинено
дію, що свідчить про визнання нею свого
боргу, а отже, трирічний строк позовної
давності було перервано. В суд з
позовом позивач звернувся 27.01.2014 р.
Тобто, в межах строку позовної
давності.

Заперечення відповідача 1 щодо того, що
акт звірки взаєморозрахунків
підписано не уповноваженою особою
колегією суддів до уваги не
приймається, оскільки, підпис
скріплений печаткою філії; відповідач
не посилається на незаконне
використання печатки філії, на
наявність службового розслідування за
фактом незаконного використання
печатки. Не надано ним і доказів
звернення до правоохоронних органів
стосовно обставин, на які відповідач
посилається в обгрунтування своїх
заперечень.

01.07.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" (кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дукат" (поручитель)
укладено договір поруки № 01/07-11, згідно
пункту 1.1 якого поручитель
зобов'язується перед кредитором
солідарно відповідати за виконання
зобов'язань боржника (Дочірнє
підприємство "Запорізький облавтодор"
в особі філії "Запорізький
Дорбудкомплекс", юридична адреса: 69095, м.
Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) згідно з умовами договору
поставки № 16/10-08П від 16.10.2008 р. з усіма
додатками, доповненнями, змінами,
додатковими угодами до нього, як
існуючими на момент укладення
договору, так і тими, що виникнуть на
його підставі в майбутньому (а.с.25-26,т.І).

Сума поруки складає 10 000,00 грн. (пункт 1.2
договору поруки).

09.12.2011 р. позивачем було нарочно вручено
директору ТзОВ "Дукат" вимогу про
сплату заборгованості згідно договору
поруки № 01/07-11 від 01.07.2011 р. в сумі 10 000,00
грн. (а.с.27-28,т.І).

Однак, відповідачем 2 - ТзОВ "Дукат" дана
вимога не була задоволена.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум-Галичина" є обґрунтованими,
доведеними матеріалами справи і
підлягають до задоволення.

До стягнення підлягає: з Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні Дороги України" - 1 402 296,24
грн. - основного боргу; солідарно з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дукат" та Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні Дороги України" -
основний борг в сумі 10 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції про не
доведеність позовних вимог та про
відмову в позові.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України
передбачено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи невиконання філією своїх
зобов'язань згідно договору № 16/10-08П
від 16.10.2008 р. позивач, на підставі статті
625 ЦК України на основну суму боргу
нарахував відповідачу 3 % річних в сумі
139 389,94 грн. (а.с.5,т.І).

Пунктом 5.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" від 29.05.2013 р. № 10,
із подальшими змінами і доповненнями,
передбачено, що позовна давність
обчислюється окремо щодо основної і
щодо кожної додаткової вимоги. Відтак
можливий сплив позовної давності щодо
додаткової вимоги, тоді як за основною
вимогою позовна давність триватиме.
Але якщо позовна давність спливла за
основною вимогою, то вважатиметься, що
вона спливла і стосовно додаткової
вимоги.

Оскільки строк позовної давності щодо
основного боргу не сплив, він не сплив і
стосовно 3 % річних.

Однак, відповідно до положень названих
вище вимог ЦК України, апеляційним
судом перераховано 3 % річних за період
з 16.01.2011 р. по 16.01.2014 р., тобто, в межах
трьох років перед зверненням позивача
до суду, які склали 127 124,48 грн.
(а.с.55,т.ІІ).

Отже, в стягненні 12 265,46 грн. (139 389,94-127
124,48=12 265,46) - 3 % річних слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного та
матеріалів справи, висновок суду
першої інстанції про відмову в позові є
помилковим.

За наведених обставин, позовні вимоги є
законними та обґрунтованими і
підлягають до задоволення.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статями 33, 34 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Частиною 1 статті 43 ГПК України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

Підставою для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права (пункт 4 частини 1
статті 104 ГПК України).

Судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення порушено норми
матеріального права, що призвело до
прийняття неправильного рішення.

Отже, апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум Галичина" від 22.04.2014 р.
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Волинської
області від 08.04.2014 р. у справі № 903/63/14 -
скасуванню з прийняттям нового про
часткове задоволення позову в сумі 1 539
420,72 грн., з яких 1 412 296,24 грн. - основний
борг, 127 124,48 грн. - 3 % річних.

Враховуючи вимоги статті 49 ГПК України,
з відповідачів на користь позивача
необхідно стягнути судовий збір
пропорційно сумі задоволених вимог, а
саме: 30 833,72 грн. - з відповідача 1, 200,00
грн. солідарно з відповідача 1 і
відповідача 2 (витрати по сплаті
судового збору за розгляд справи в І
інстанції); 15 516,86 грн. - з відповідача 1,
100,00 грн. солідарно з відповідача 1 і
відповідача 2 (витрати по сплаті
судового збору за розгляд апеляційної
скарги).

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум Галичина" від 22.04.2014 р.
задоволити.

Рішення господарського суду
Волинської області від 08.04.2014 р. у
справі № 903/63/14 скасувати, прийняти
нове.

Позов задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
Дороги України" (69095, м. Запоріжжя, вул.
Українська, буд. 50, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум Галичина" (43010, м. Луцьк, вул.
Кременецька, 38, )
заборгованість в сумі 1 529 420,72 грн. 18
коп., в т.ч.: 1 402 296 грн. 24 коп. - основний
борг, 127 124 грн. 48 коп. - 3 % річних.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дукат" (43010,
м. Луцьк, вул. Задворецька, буд. 2, ) та Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні Дороги України" (69095, м.
Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум Галичина" (43010, м. Луцьк,
вул. Кременецька, 38, )
основний борг в сумі 10 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
Дороги України" (69095, м. Запоріжжя, вул.
Українська, буд. 50, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум Галичина" (43010, м. Луцьк, вул.
Кременецька, 38, ) витрати
по сплаті судового збору в сумі 30 833 грн.
72 коп.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дукат" (43010,
м. Луцьк, вул. Задворецька, буд. 2, ) та Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні Дороги України" (69095, м.
Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум Галичина" (43010, м. Луцьк,
вул. Кременецька, 38, )
витрати по сплаті судового збору в сумі
200 грн. 00 коп.

В решті суми позову відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Запорізький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
Дороги України" (69095, м. Запоріжжя, вул.
Українська, буд. 50, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Континіум Галичина" (43010, м. Луцьк, вул.
Кременецька, 38, ) витрати
по сплаті судового збору в сумі 15 516 грн.
86 коп. за подачу апеляційної скарги.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дукат" (43010,
м. Луцьк, вул. Задворецька, буд. 2, ) та Дочірнього
підприємства "Запорізький облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні Дороги України" (69095, м.
Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Континіум Галичина" (43010, м. Луцьк,
вул. Кременецька, 38, )
витрати по сплаті судового збору в сумі
100 грн. 00 коп. за подачу апеляційної
скарги.

Господарському суду Волинської
області на виконання постанови видати
накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М.Сініцина

Судді
А.В. Гудак

І.В. Розізнана