м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа №5011-42/16062-2012 02.06.14

За заявоюТовариства з обмеженою
відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс
Юей»пророз'яснення рішенняза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Фаворит систем» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс Юей»доПублічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування»за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідачаПублічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»про
зобов'язання передати товарГоловуючий
суддя Босий В.П.

Судді Бойко Р.В.

Спичак О.М.

Представники сторін: від позивача
1:Волянська О.Ю. від позивача 2:Діденко
Ю.О. від відповідача:Собко О.В. від
третьої особи:Єршова С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фаворит систем» та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» звернулися до господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» про зобов'язання
передати товар.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.01.2010 р. у справі №5011-42/16062-2012,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2013 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 04.06.2013 р., позов задоволено
частково, зобов'язано ПАТ
«Укргазвидобування» передати ТОВ
«Фаворит Систем», як оператору
спільної діяльності за договором №429
про спільну діяльність від 13.05.2004 р. на
баланс спільної діяльності 94 561 050 куб.
м. природного газу, 1149 т нафти, 9407,707 т
газового конденсату, в іншій частині в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою від 13.09.2013 р. роз'яснено рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 р. у справі №5011-42/16062-2012 за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування».

27.05.2014 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» звернулось до господарського
суду міста Києва з клопотанням про
роз'яснення рішення господарського
суду міста Києва від 23.01.2013 по справі
№5011-42/16062-2012.

Ухвалою від 27.05.2014 р. розгляд заяви
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» про роз'яснення рішення
призначено на 02.06.2014 р.

29.05.2014 р. від представника позивача
надійшло повідомлення про зміну назви
позивача 2 - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс Юей».

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
02.06.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Літвінової М.Є. на лікарняному справу
№5011-42/16062-2012 передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя Босий В.П., суддя Бойко Р.В., суддя
Спичак О.М.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 р. справу прийнято до
свого провадження колегією суддів,
розгляд заяви призначено на 02.06.2014 р.

В судове засідання представники
позивача 1 та позивача 2 з'явилися,
надали пояснення по суті спору, подану
заяву про роз'яснення рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2010 р. у справі №5011-42/16062-2012
підтримали.

Стосовно повідомлення позивача 2 про
зміну назви юридичної особи суд
відзначає наступне.

Як вбачається із преамбули статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс Юей» в редакції,
затвердженій протоколом Загальних
зборів учасників №23/04/14 від 23.04.2014 р.,
його первинними найменуваннями були:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бурова компанія
«Рудіс», яке змінило своє найменування
на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн». Вказані зміни були внесені в
Єдиний державний реєстр юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується випискою серії АД
№508037 від 06.05.2014 р.

Таким чином, судом враховується заміна
назви позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» на - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс Юей».

Представники відповідача в судове
засідання з'явився, заявив клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неотриманням відповідачем
примірника поданої до господарського
суду заяви, що зумовило неможливість
подання ним пояснень по суті спору.

Представник третьої особи в судове
засідання з'явилася, подане
відповідачем клопотання про
відкладення розгляду справи
підтримала.

Судом в задоволенні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
заяви про роз'яснення рішення
відмовлено з огляду на те, що матеріали
справи містять достатні докази для
розгляду заяви про роз'яснення рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 р. у справі №5011-42/16062-2012 по суті.

Згідно зі статтею 89 Господарського
процесуального кодексу України суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про
виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала.

Суд відзначає, що стаття 10 Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу», стаття 41 Закону
України «Про нафту і газ» та п. 2
постанови Кабінету Міністрів України
«Про забезпечення споживачів
природним газом» №1729 від 27.12.2001 р. не
звільняють відповідача від обов'язків
виконання рішення суду, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» підприємства, частка
держави у статутному фонді яких
становить 50 відсотків та більше,
господарські товариства, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
перебувають у статутному фонді інших
господарських товариств, контрольним
пакетом акцій яких володіє держава, а
також дочірні підприємства,
представництва та філії таких
підприємств і товариств, учасники
договорів про спільну діяльність
та/або особи, уповноважені договорами
про спільну діяльність, укладеними за
участю зазначених підприємств,
щомісяця здійснюють продаж усього
товарного природного газу, видобутого
на підставі спеціальних дозволів на
користування надрами в межах території
України, континентального шельфу і
виключної (морської) економічної зони,
для формування ресурсу природного
газу, що використовується для потреб
населення, безпосередньо суб'єкту,
уповноваженому Кабінетом Міністрів
України на формування такого ресурсу,
за закупівельними цінами, які для
кожного суб'єкта господарювання -
власника спеціального дозволу на
користування нафтогазоносними надрами
щороку встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, згідно
із затвердженим нею Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток. Передача видобутого
природного газу суб'єктами,
визначеними в частині першій цієї
статті, на умовах договорів комісії,
давальницької переробки, інших
договорів, що не передбачають передачу
права власності на нього безпосередньо
суб'єкту, уповноваженому Кабінетом
Міністрів України, не допускається.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України «Про забезпечення споживачів
природним газом» №1729 від 27.12.2001 р.
визначено, що потреба в природному газі
населення, релігійних організацій,
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів (в межах обсягів природного
газу, що використовуються як пальне для
забезпечення горіння Вічного вогню)
задовольняється з ресурсу природного
газу, який формується за рахунок
продажу підприємствами, частка держави
у статутному фонді яких становить 50
відсотків та більше, господарськими
товариствами, 50 відсотків та більше
акцій (часток, паїв) яких перебуває у
статутних фондах інших господарських
товариств, контрольним пакетом акцій
яких володіє держава, а також дочірніми
підприємствами, представництвами та
філіями таких підприємств і товариств,
учасниками договорів про спільну
діяльність, укладених за участю
зазначених підприємств і товариств,
та/або уповноваженими такими
договорами особами Національній
акціонерній компанії «Нафтогаз
України» всього обсягу природного газу
(в тому числі нафтового (попутного)
газу) власного видобутку, який
здійснюється на підставі спеціальних
дозволів на користування надрами (за
винятком обсягів газу, що
використовується видобувними
підприємствами відповідно до напрямів,
визначених прогнозним річним балансом
находження та розподілу природного
газу по Україні, що затверджений
Кабінетом Міністрів України), а у разі
нестачі - за рахунок інших ресурсів
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України». Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» є уповноваженим суб'єктом з
формування ресурсу природного газу для
населення та споживачів України і
зобов'язана забезпечити гарантованих
постачальників ресурсом природного
газу в необхідному йому обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України
«Про нафту і газ» підприємства, частка
держави у статутному капіталі яких 50
відсотків та більше, господарські
товариства, 50 відсотків та більше акцій
(часток, паїв) яких знаходяться у
статутних капіталах інших
господарських товариств, акціонером
яких є держава і володіє в них
контрольним пакетом акцій, а також
дочірні підприємства, представництва
та філії таких підприємств і товариств,
учасники договорів про спільну
діяльність, та/або особи, уповноважені
договорами про спільну діяльність,
укладеними за участю зазначених
підприємств, щомісячно здійснюють
продаж нафти сирої і газового
конденсату власного видобутку,
видобутих на підставі спеціальних
дозволів на користування
нафтогазоносними надрами (крім
обсягів, що використовуються на власні
технологічні потреби), а також
скрапленого газу - виключно на біржових
аукціонах.

Частиною 7 статті 41 Закону України «Про
нафту і газ» встановлено, що з метою
дотримання вимог цієї статті передання
нафти сирої, газового конденсату та
скрапленого газу на умовах договорів
комісії, давальницької переробки,
інших договорів, що не передбачають
передання права власності на них, не
допускається.

Як встановлено судом, обсяги
природного газу, газового конденсату
та нафти, видобутих на об'єктах
спільної діяльності в період 6 грудня
2011 - 30 вересня 2012 років відповідач
передав Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України».
Враховуючи, що постановою Вищого
господарського суду України від 25.04.2012
р. відмовлено у розірванні договору про
спільну діяльність з попередником
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт енерджі
Юкрейн», то підстави для набуття права
власності на спірні вуглеводні
особисто позивачем, а не у спільну
власність учасників цього договору,
відпали.

Відтак, в силу ч. 1 ст. 1213 Цивільного
кодексу України відповідач
зобов'язаний передати позивачеві 1 як
оператору спільної діяльності за
договором № 429 про спільну діяльність
від 13.05.2004 р. на баланс спільної
діяльності 94 561 050 м3 природного газу, 1
149 т нафти, 9 407,707 т газового
конденсату.

Згідно зі ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передача відповідачем
позивачеві 1 як оператору спільної
діяльності за договором № 429 про
спільну діяльність від 13.05.2004 р. на
баланс спільної діяльності 94 561
050 м3 природного газу, 1 149 т нафти, 9 407,707
т газового конденсату не суперечить ст.
10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
ст. 41 Закону України «Про нафту і газ»
та п. 2 постанови Кабінету Міністрів
України «Про забезпечення споживачів
природним газом» №1729 від 27.12.2001 р.,
оскільки така передача відбувається на
виконання рішення суду.

Суд також зазначає, що встановлені ст. 10
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
та ст. 41 Закону України «Про нафту і
газ» обмеження щодо розпорядження
природним газом власного видобутку,
газового конденсату та нафти не
розповсюджуються на правовідносини
щодо передачі відповідачем позивачеві
1 природного газу для зарахування на
баланс спільної діяльності, виходячи з
наступного.

Частиною 3 статті 10 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» встановлено, що дія
цієї статті поширюється виключно на
тих учасників договорів про спільну
діяльність, відповідно до яких
вартість вкладу підприємств, частка
держави у статутному фонді яких
становить 50 відсотків та більше,
господарських товариств, 50 відсотків
та більше акцій (часток, паїв) яких
перебувають у статутному фонді інших
господарських товариств, контрольним
пакетом акцій яких володіє держава, а
також дочірніх підприємств,
представництв та філій таких
підприємств і товариств становить 50
відсотків та більше загальної вартості
вкладів учасників договорів про
спільну діяльність.

Аналогічні приписи містить ч. 8 ст. 41
Закону України «Про нафту і газ»,
згідно з якою дія цієї статті
поширюється виключно на тих учасників
договорів про спільну діяльність,
відповідно до яких вартість вкладу
підприємств, частка держави у
статутному капіталі яких 50 відсотків
та більше, господарських товариств, 50
відсотків та більше акцій (часток, паїв)
яких знаходяться у статутних капіталах
інших господарських товариств,
акціонером яких є держава і володіє в
них контрольним пакетом акцій, а також
дочірніх підприємств, представництв та
філій таких підприємств і товариств,
становить 50 відсотків та більше
загальної вартості вкладів учасників
договорів про спільну діяльність.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору про
спільну інвестиційну та виробничу
діяльність №910 від 10.09.2004 р. внеском
позивача у спільну діяльність є
грошові кошти в сумі 4 900 000,00 грн., а
внеском відповідача є право
користування свердловинами №№30, 33, 35
Байрацького родовища, №160 Більського
родовища, №105 Абазівського родовища,
вартість яких згідно з незалежною
експертною оцінкою становить 2 409 960,00
грн. Таким чином, вартість вкладу
позивача становить 67,03%, а відповідача -
32,97 %.

З вищезазначеного вбачається, що вклад
відповідача у спільну діяльність
становить менше 50% загальної вартості
вкладів, а отже, обмеження, встановлені
ст. 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
та ст. 41 Закону України «Про нафту і
газ» на учасників договору про спільну
інвестиційну та виробничу діяльність
№429 від 13.05.2004 р. не поширюється.

Більш того, ухвалою господарського
суду міста Києва від 13.09.2013 р. роз'яснено
рішення господарського суду міста
Києва від 23.01.2013 р. у справі №5011-42/16062-2012
так, що на виконання вказаного рішення
Публічне акціонерне товариство
«Укргазвидобування» зобов'язане
передати Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фаворит Систем» як
оператору спільної діяльності за
договором № 429 про спільну діяльність
від 13.05.2004 р. на баланс спільної
діяльності 94 561 050 м3 природного газу, 1 149
т нафти, 9 407,707 т газового конденсату з
ресурсу власного видобутку 2013, у
зв'язку з чим об'єм природного газу,
який підлягає продажу Національній
акціонерній компанії «Нафтогаз
України» зменшиться на 94 561 050 м3,
об'єм газового конденсату, який
використовується Публічним
акціонерним товариством
«Укргазвидобування» у встановленому
законодавством порядку зменшиться на 9
407,707 т., а об'єм нафти, яка
використовується Публічним
акціонерним товариством
«Укргазвидобування» у встановленому
законодавством порядку зменшиться на 1
149 т.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
від 04.11.1950 р. кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відносини, що виникають у зв'язку з
обов'язком держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України; з необхідністю
усунення причин порушення Україною
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і протоколів до
неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до Європейського
суду з прав людини проти України
регулюється Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Згідно із ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Право на суд, захищене статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року було б
ілюзорним, якби національна правова
система Високої Договірної Сторони
дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове
для виконання судове рішення
залишалося невиконаним на шкоду
будь-якій зі сторін (рішення у справі
«Горнсбі проти Греції» від 19.01.1997 р.).
Ефективний доступ до суду включає
право на виконання судового рішення
без невиправданих затримок (рішення у
справі «Іммобільяре Саффі проти
Італії» від 28.07.1999 р.). У такому самому
контексті відсутність у заявника
можливості домогтися виконання
судового рішення, винесеного на його
користь, становить втручання у право на
мирне володіння майном, як це
передбачено першим реченням першого
пункту статті 1 Першого протоколу
(рішення у справі «Войтенко проти
України» від 29.06.2004 р).

Таким чином, судове рішення, яке
набрало законної сили підлягає
обов'язковому виконанню, що становить
принцип правової певності - складового
елементу концепції справедливого
судового розгляду.

В той же час, на момент звернення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» господарського суду міста
Києва з даною заявою про роз'яснення
рішення господарського суду міста
Києва від 23.01.2013 р. по справі №5011-42/16062-2012
(27.05.2014 р.), вказане рішення
відповідачем не виконане, а тому з
огляду на приписи ч. 5 ст. 124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод від
04.11.1950 р. та положення Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», підлягає виконанню Публічним
акціонерним товариством
«Укргазвидобування» за рахунок
власного видобутку 2014 року.

За таких обставин, подана заява про
роз'яснення роз'яснення рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 р. по справі №5011-42/16062-2012 підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 89 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва ,-

УХВАЛИВ:

1. Змінити назву позивача 2 - Товариство
з обмеженою відповідальністю «Кувейт
Енерджі Юкрейн» на - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс Юей».

2. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арабський
Енергетичний Альянс Юей» про
роз'яснення рішення господарського
суду міста Києва від 23.01.2013 р. по справі
№5011-42/16062-2012 задовольнити.

3. Роз'яснити рішення господарського
суду міста Києва від 23.01.2013 р. по справі
№5011-42/16062-2012 наступним чином:

На виконання рішення господарського
суду міста Києва від 23.01.2013 р. у справі
№5011-42/16062-2012 Публічне акціонерне
товариство «Укргазвидобування»
зобов'язане передати Товариству з
обмеженою відповідальністю «Фаворит
Систем» як оператору спільної
діяльності за договором № 429 про
спільну діяльність від 13.05.2004 р. на
баланс спільної діяльності 94 561 050 м3
природного газу, 1 149 т нафти, 9 407,707 т
газового конденсату з ресурсу власного
видобутку 2014 року, у зв'язку з чим об'єм
природного газу, який підлягає продажу
Національній акціонерній компанії
«Нафтогаз України» зменшиться на 94 561 050
м3, об'єм газового конденсату, який
використовується Публічним
акціонерним товариством
«Укргазвидобування» у встановленому
законодавством порядку зменшиться на 9
407,707 т., а об'єм нафти, яка
використовується Публічним
акціонерним товариством
«Укргазвидобування» у встановленому
законодавством порядку зменшиться на 1
149 т.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
Р.В. Бойко

О.М. Спичак