ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" червня 2014 р.Справа № 916/1807/14

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Українське Дунайське
пароплавство"

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОГРЕСС ОЙЛ"

про стягнення 10 432,96 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: Яцевич О.С. за довіреністю
№Д/ЮС-61 від 15.08.2013р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 15.05.2014р. за вх. № 1827/14
Приватне акціонерне товариство
"Українське Дунайське пароплавство"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОГРЕСС ОЙЛ", в
якому просить суд стягнути з
останнього 10 432,96 грн., з яких основний
борг - 8 834,00 грн., пеня - 774,36 грн., 3% річних
- 521,97 грн., інфляційні втрати - 302,63 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 16.05.2014р. провадження у
справі порушено та присвоєно № 916/1807/14.

Позивач позовні вимоги підтримує з
підстав, викладених у позові та просить
суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не
з'явився та витребувані судом докази не
надав. Однак, ухвала суду про порушення
провадження у справі від 16.05.2014р., яка
надіслана відповідачу на адресу, що
зазначена у позові та у Витягу з ЄДР ЮО
та ФОП, повернута до суду органами
поштового зв'язку з відміткою - за
зазначеною адресою не значиться.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
в порядку ст. 75 ГПК України, встановив
наступне:

24.01.2012р. між Приватним акціонерним
товариством "Українське Дунайське
пароплавство" (надалі - "Виконавець") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПРОГРЕСС ОЙЛ" (надалі
- "Замовник") укладено Договір № 055 БКОФ,
відповідно до умов якого Замовник
поручає, а Виконавець приймає на себе
обов'язок здійснювати видачу
відпрацьованих нафтопродуктів,
отриманих в результаті виробничої
діяльності флоту ПрАТ "УДП", у мірі їх
накопичення у складальнику
УДП-Т-230-БКОФ (п.1.1. Договору).

У розділі 2 Договору передбачені
обов'язки сторін.

Виконавець зобов'язаний забезпечити
організацію видачі відпрацьованих
нафтопродуктів відповідно до вимог
нормативно-правових актів щодо охорони
праці, виробничої санітарії, пожежної
безпеки та захисту навколишнього
середовища. Оформлює накладні та
рахунки на видані Замовнику
відпрацьовані нафтопродукти (п.п. 2.1.1.,
2.1.2. Договору).

Замовник своєчасно оплачує рахунки
Виконавця (п. 2.2.4. Договору).

За надані послуги та відпрацьовані
нафтопродукти Замовник оплачує
Виконавцю відповідно до тарифів, які
розраховані на підставі калькуляції,
яка затверджена Головою Правління ПрАТ
"УДП", згідно з Додатком №1 до Договору,
що є його невід'ємною частиною (п. 3.2.
Договору).

Оплата здійснюється протягом 5-ти
банківських днів після виставлення
рахунку (п. 3.3. Договору).

У разі порушення строків оплати
Замовник виплачує Виконавцю пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від вартості отриманої партії
відпрацьованих нафтопродуктів за
кожний день прострочення (п. 3.5.
Договору).

Даний Договір вступає в силу з
моменту підписання та діє до 31.12.2015р.
(п.7.1. Договору).

Відповідно до Додатку №1 до
Договору № 055 БКОФ, вартість надання
послуг за 1 м? відпрацьованих
нафтопродуктів з урахуванням їх
вартості за взаємною згодою складає
1 137,43 грн. з урахуванням ПДВ - 189,57
грн.

Позивач зазначає, що на виконання
умов вищезазначеного Договору,
забезпечив організацію видачі
відпрацьованих нафтопродуктів,
оформив накладну від 16.06.2012р. №б/н
(кількість відпрацьованих
нафтопродуктів - 14,8 м?), квитанцію №263 на
відпуск відпрацьованих нафтопродуктів
загальною кількістю 14,8 м?, які одержані
представником відповідача за
довіреністю серії 2ААВ №169130 Вареник
Русланом Миколайовичем та виставив
Замовнику рахунок-фактуру №И-58 від
16.06.2012р. на суму 16 834,00 грн. з ПДВ за
відпрацьовані нафтопродукти у
кількості 14,8 м?.

За твердженням позивача, відповідачем
умови Договору щодо оплати за надані
послуги та відпрацьовані
нафтопродукти виконані частково, що
підтверджується платіжним дорученням
№1651 від 26.07.2012р. на суму 8 000,00 грн., отже
надані послуги та відпрацьовані
нафтопродукти на суму 8 834,00грн.
відповідачем не оплачені.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов Договору, позивач звернувся до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОГРЕСС ОЙЛ" з
претензією від 25.05.2013р. №ЧМ-415, згідно з
якою просить погасити заборгованість
за Договором № 055 БКОФ від 24.01.2012р.

Враховуючи несвоєчасну оплату
Відповідачем суми боргу, Позивач
нарахував пеню, 3 % річних та
інфляційні збитки. Відповідно до
розрахунку суми пені позивач
нарахував відповідачу пеню на суму 16
834,00 грн. за період з 23.06.2014р. по 25.07.2012р. в
сумі 227,67 грн. та на суму 8 834,00 грн. за
період з 26.07.2012р. по 23.12.2012р. в сумі 546,69
грн. (з урахуванням часткової оплати в
сумі 8 000,00 грн.). Згідно з розрахунком 3%
річних, сума 3% річних за період з
23.06.2014р. по 25.07.2012р. складає 45,66 грн., а за
період з 26.07.2012р. по 12.05.2014р. - 476,31 грн.
відповідно до розрахунку суми
інфляційних втрат у період з 26.07.2012р. по
12.05.2014р. сума інфляційних втрат
становить 302,63 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
Позивач просить суд стягнути з
Відповідача 10 432,96 грн., з яких основний
борг - 8 834,00 грн., пеня - 774,36 грн., 3% річних
- 521,97 грн., інфляційні втрати - 302,63 грн.

Досліджуючи матеріали справи,
аналізуючи норми чинного
законодавства, що стосується суті
спору, суд дійшов наступних висновків:

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України
встановлено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договір, який в силу вимог
ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського
кодексу України цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку,
визнається майново-господарським
зобов'язанням. Майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України, з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Ст. 193 Господарського кодексу України,
ст. 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов`язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов`язань не допускається,
крім випадків, передбачених законом.
(ч.ч.1, 7 ст. 193 Господарського Кодексу
України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Як вище встановлено господарським
судом, 24.01.2012р. між ПрАТ "Українське
Дунайське пароплавство" та ТОВ
"ПРОГРЕСС ОЙЛ" укладено Договір № 055
БКОФ, відповідно до умов якого
відповідач поручає, а позивач приймає
на себе обов'язок здійснювати видачу
відпрацьованих нафтопродуктів,
отриманих в результаті виробничої
діяльності флоту ПрАТ "УДП", у мірі їх
накопичення у складальнику
УДП-Т-230-БКОФ. За надані послуги та
відпрацьовані нафтопродукти
відповідач оплачує позивачу
відповідно до тарифів, які розраховані
на підставі калькуляції, що
затверджена Головою Правління ПрАТ
"УДП", згідно з Додатком №1 до Договору,
що є його невід'ємною частиною.

Позивач виконав свої зобов'язання за
Договором, що підтверджується
накладною від 16.06.2012р. №б/н (кількість
відпрацьованих нафтопродуктів - 14,8 м?),
квитанцією №263 на відпуск
відпрацьованих нафтопродуктів
загальною кількістю 14,8 м?, які одержані
представником відповідача за
довіреністю серії 2ААВ №169130 Вареник
Русланом Миколайовичем. В свою чергу,
із вище встановлених обставин справи
випливає, що відповідачем частково
виконані зобов'язання щодо оплати
наданих позивачем послуг та
заборгованість відповідача складає 8
834,00 грн.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також
передбачено, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки, зокрема, пені, а в силу вимог
ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК
України, якщо предметом неустойки
(пені) є грошова сума, її розмір
встановлюються договором або актом
цивільного законодавства.

Сплата відповідачем неустойки (пені) у
разі порушення строків оплати
передбачена умовами п. 3.5. Договору.

Розрахунок суми пені, який здійснений
позивачем не відповідає обставинам
справи, а тому судом самостійно
здійснено розрахунок пені:

- за період з 23.06.2014р. по 25.07.2012р. включно
пеня становить - 227,67 грн. (сума боргу
*подвійну облікову ставку НБУ
*кількість днів прострочення )

- за період з 27.07.2012р. по 23.12.2012р. включно
(з урахуванням часткової оплати в сумі 8
000,00 грн.) - 543,07 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.. При цьому в силу
вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений
позивачем також не відповідає
обставинам справи, а тому судом
самостійно здійснено розрахунок 3 %
річних:

- за період з 23.06.2014р. по 25.07.2012р. включно
становить 45,53 грн.

- за період з 27.07.2012р. по 12.05.2014р. включно
становить 475,27 грн.

Розрахунок індексу інфляції за весь
час прострочення перевірений
господарським судом та встановлено
відповідність цього розрахунку
обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, законодавство, що регулює
спірні правовідносини, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ПрАТ
"Українське Дунайське пароплавство"
підлягають задоволенню частково в сумі
10 428, 96 грн., з яких основний борг - 8 834,00
грн., пеня - 770,74 грн., 3% річних - 520,80 грн.,
інфляційні втрати - 302,63 грн.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
судові витрати позивача по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕСС
ОЙЛ" (67700, Одеська обл., м.
Білгород-Дністровський, вул. Шевченка,
буд.1, кв. 113, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Українське Дунайське пароплавство"
(68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Красно
флотська,28, , р/р 105
у відділенні Укрексімбанку в м. Ізмаїл,
МФО 328249) основний борг в сумі 8 834 (вісім
тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 00
коп., пеню - 770 (сімсот сімдесят) грн. 74
коп., 3% річних - 520 (п'ятсот двадцять)
грн.80 коп., інфляційні втрати - 302 (триста
дві) грн. 63 коп. та судовий збір в сумі
1827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 червня
2014 року.

Суддя
Власова С.Г.