ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа № 925/798/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Буднік А.М., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Церматт»,
м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 130

до публічного акціонерного товариства
«Компанія «Райз», м. Київ, пр.
Перемоги, 121В

про визнання недійсними пунктів
договору поставки,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Шупик О.С. - за
довіреністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання частково
недійсним договору поставки
мікродобрив на умовах товарного
кредиту № КР007/117/13 від 22.03.2013р., а саме
пункти 9.8., 9.8.1, 9.8.2, 9.8.3., 9.8.4., 9.8.5, які
містять третейське застереження. В
обґрунтування позову позивач вказав на
те, що вказані пункти договору містять
третейське застереження про те, що усі
суперечки, розбіжності, вимоги і
претензії, що виникли в ході виконання
даного договору (контракту) або у
зв'язку з ним або випливають із нього,
підлягають остаточному розгляду в
Постійно діючому Третейському суді при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі. Однак, спірні
пункти договору не відповідають нормам
цивільного законодавства України,
оскільки встановлення в договорі
посиленої відповідальності для однієї
сторони та обмеження відповідальності
для іншої сторони суперечить засадам
рівності учасників цивільних відносин
та принципам справедливості,
добросовісності та розумності
цивільного законодавства; крім цього,
третейське застереження слід визнати
недійсним з тих мотивів, що визначений
сторонами у договорі постійно діючий
третейський суд не внесений в реєстр
постійно діючих третейських судів;
позивач не давав згоди на відмову від
офіційного судочинства в розумінні
статей 55, 124 Конституції України та не
погоджується на передачу будь-яких
спорів будь-яким третейським судам,
оскільки довіряє лише судовій системі
України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
повністю заперечив проти позову з
мотивів його безпідставності та
необґрунтованості, оскільки укладення
договору відбувалося з дотриманням
вимог чинного законодавства, при
укладенні договору сторони були вільні
у праві свободи договору,
волевиявленні, виборі контрагента та
визначенні умов договору, зокрема, й
щодо погодження способу врегулювання
спорів, що можуть виникнути між ними. Зі
змісту третейського застереження,
встановленого договором, вбачається,
що сторони на стадії укладення
договору включили до нього умову про
розгляд в третейському суді спору,
який може виникнути в подальшому під
час дії договору, обравши спосіб
захисту, що передбачений ст. 16 ЦК
України. Передбачений договором
Постійно діючий Третейський суд при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі зареєстрований
Головним управлінням юстиції у
Сумській області 13.07.2007р., про що видано
свідоцтво за №1.

Представник позивача не з'явився у
жодне із судових засідань. На підставі
клопотання позивача від 23.05.2014р. про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю представника з'явитися у
судове засідання розгляд справи
відкладався.

Суд вважає можливим розглядати справу
за відсутності представника позивача
за наявними у ній матеріалами, з огляду
на таке. Позивач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, він не вказав суду поважних
причин нез'явлення представника
позивача. Господарським процесуальним
кодексом України не встановлено
обов'язку суду відкладати розгляд
справи у разі відсутності
представника сторони чи неподання
витребуваних документів. За приписом
частини 1 статті 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні. В процесі розгляду даної
справи суд приходить до висновку, що
вона може бути розглянута за наявними
матеріалами, неявка представника
позивача у судове засідання не
перешкоджає розгляду справи, а
направляти свого представника у судове
засідання є правом сторони, а не
обов'язком.

Представник відповідача у судовому
засіданні, повністю заперечуючи проти
позову, посилалася на доводи і
міркування, викладені у відзиві на
позов, стверджувала про надуманість
даного позову і недобросовісне
користування позивачем своїми
процесуальними правами, оскільки
позивач має прострочену
заборгованість перед відповідачем по
спірному договору за отриманий товар,
однак борг не погашає, а оспорює умови
договору; також послалася на лист
Головного управління юстиції у
Сумській області від 04.03.2014 про те, що
Постійно діючий третейський суд при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі зареєстрований
Головним управлінням 13 липня 2007 року та
станом на 01.06.2014 документи щодо
припинення діяльності даного постійно
діючого третейського суду до
реєстраційної служби головного
управління юстиції не надходили;
просила повністю відмовити позивачу в
позові.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представника відповідача, суд
встановив таке.

Позивачем оспорюється дійсність
пунктів 9.8., 9.8.1, 9.8.2, 9.8.3., 9.8.4., 9.8.5
договору поставки засобів захисту
рослин на умовах товарного кредиту
№КР007/117/13 від 22.03.2013р., які містять
третейське застереження.

Договір поставки засобів захисту
рослин на умовах товарного кредиту
№ КР007/117/13 був укладений 22 березня 2013
року публічним акціонерним
товариством «Компанія «Райз» як
Постачальником та
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Церматт»
як Покупцем, далі по тексту рішення -
спірний договір.

За умовами спірного договору
Постачальник зобов'язався передати у
власність Покупця засоби захисту
рослин, а останній зобов'язався
прийняти товар і сплатити його
вартість відповідно до умов цього
договору.

Спірні пункти договору 9.8, 9.8.1, 9.8.2, 9.8.3,
9.8.4, 9.8.5, що містять третейське
застереження та законність яких
оспорюється позивачем, викладені в
такій редакції:

9.8. Усі суперечки, розбіжності, вимоги і
претензії, що виникли в ході виконання
даного договору (контракту) або у
зв'язку з ним, або випливає з його,
підлягають остаточному розгляду в
постійно діючому третейському суді при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі (поштова адреса:
індекс 40000, м. Суми, а/с 36) відповідно до
регламенту зазначеного суду одним із
судій одноособово.

На підставі цієї третейської угоди
підлягають розгляду також будь-які
інші суперечки між сторонами з питань
цивільних і господарських
правовідносин між ними, які не
засновані на зазначеному в
попередньому абзаці цього пункту
договорів, але є наслідком визнання
цього договору недійсним, або таким,
котрий не був укладений.

Ця угода укладена сторонами на
підставі й у відповідності зі статтями
1, 5, 6, 12 Закону України «Про третейські
суди» від 11.05.2004р. №1701-IV, статей 212, 626-628
Цивільного кодексу України.

Рішення постійно діючого третейського
суду при Сумській міжрегіональній
товарній універсальній біржі буде
остаточним і обов'язковим для сторін і
буде ними виконано в строки, зазначені
в рішенні постійно діючого
третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі.

9.8.1. Про місце проведення третейського
розгляду сторони повідомляються
ухвалою суду. Мова третейського
розгляду українська.

9.8.2. Сторони дійшли згоди, що у разі
заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні за згодою сторін, останній
повинен повідомити нового кредитора
або боржника про існування даного
Третейського застереження.

9.8.3. Сторони не вважають за необхідне
ведення протоколу засідання
третейського суду.

9.8.4. Сторони дійшли згоди, що у випадку
неявки сторін або однієї сторони на
засідання третейського суду
головуючий може розглянути спір без
участі сторони (сторін) за наявними у
справі документами (доказами). У разі
неявки відповідача до суду він має
право подати до суду письмовий відзив,
в якому вказати чи визнає позов, у якому
об'ємі та чи має претензії до позивача
матеріального характеру з предмету
позову і т.і.

9.8.5. Сторони зобов'язуються добровільно
виконувати рішення Третейського суду
без будь-яких зволікань чи застережень.

Вказані пункти договору позивач
оспорює з мотивів невідповідності їх
чинному законодавству та просить
визнати їх недійсними на підставі
статей 203, 215 Цивільного кодексу
України.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
не підлягаючими до задоволення, з
огляду на таке.

Згідно частини першої статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписом частини третьої статті 215
ЦК України якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 Цивільного кодексу України
передбачає, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Суд приходить до висновку, що сторони
правомірно, із дотриманням вимог
чинного законодавства уклали
третейську угоду у вигляді
третейського застереження, що
викладене в пунктах 9.8, 9.8.1, 9.8.2, 9.8.3, 9.8.4,
9.8.5 договору поставки мікродобрив на
умовах товарного кредиту № КР007/117/13
від 22.03.2013р., оскільки його умови
відповідають приписам Закону України
"Про третейські суди" (далі - Закон).

В статті 1 Закону вказано, що цей Закон
регулює порядок утворення та
діяльності третейських судів в Україні
та встановлює вимоги щодо третейського
розгляду з метою захисту майнових і
немайнових прав та охоронюваних
законом інтересів фізичних та
юридичних осіб. До третейського суду
за угодою сторін може бути переданий
будь-який спір, що виникає з цивільних
та господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом.

Статтею 5 Закону передбачене право
юридичних та/або фізичних осіб
передавати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

За приписом статті 7 Закону в Україні
можуть утворюватися та діяти постійно
діючі третейські суди та третейські
суди для вирішення конкретного спору.

В статті 9 Закону встановлено, що
постійно діючий третейський суд
підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація постійно діючого
третейського суду здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, протягом п'ятнадцяти днів з
дня подання його засновником заяви. Про
державну реєстрацію постійно діючого
третейського суду видається свідоцтво
встановленого зразка. Постійно діючий
третейський суд визнається утвореним з
моменту його державної реєстрації.

Згідно статті 12 Закону третейська
угода може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремої
письмової угоди. Якщо сторони не
домовилися про інше при передачі спору
до постійно діючого третейського суду,
а також при вказівці у третейській
угоді на конкретний постійно діючий
третейський суд регламент
третейського суду розглядається як
невід'ємна частина третейської угоди.
Третейська угода може містити як
вказівку про конкретно визначений
третейський суд, так і просте посилання
на вирішення відповідних спорів між
сторонами третейським судом.

Згідно статті 180 Господарського
кодексу України зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Вказане сторонами дотримано та
досягнуто згоди щодо місця та порядку
розгляду спорів між ними.

До загальних засад цивільного
законодавства віднесено свободу
договору, суть якої викладено у статті
627 Цивільного кодексу України та
полягає в тому, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Суд вважає безпідставними та такими, що
спростовуються матеріалами справи,
доводи позивача про відсутність
державної реєстрації постійно діючого
третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі.

Відомості про державну реєстрацію
вказаного постійно діючого
третейського суду містяться на сайті
Головного управління юстиції у
Сумській області Міністерства юстиції
України у мережі Інтернет.

На підтвердження державної реєстрації
постійно діючого третейського суду
відповідач надав листом Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Сумській області від 04.03.2014р. № 2819/03.2-26,
у якому вказано, що Постійно діючий
третейський суд при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі зареєстрований
головним управлінням юстиції 13 липня
2007 року, про що видано свідоцтво № 1.
Станом на 04 березня 2014 року документи
щодо припинення діяльності даного
постійно діючого третейського суду до
реєстраційної служби головного
управління юстиції не надходили.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приходить до
висновку, що позивачем не доведено і
належними доказами не підтверджено
наявність передбачених законом
підстав для визнання недійсними
спірних пунктів договору поставки
мікродобрив на умовах товарного
кредиту № КР007/117/13 від 22.03.2013р. Крім
цього, позивач не вказав і не подав суду
доказів порушення його права
укладенням спірних пунктів договору.

З огляду на викладене, позов
задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49
Господарського процесуального кодексу
України. у зв'язку з відмовою в позові,
понесені позивачем витрати на сплату
судового збору повністю покладаються
на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання
повного тексту рішення.

Повне рішення складено17.06.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба