донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

10.06.2014 року
справа №905/1322/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Шевкової
Т.А.суддівБойченка К.І., Стойка О.В. за
участю представників сторін:
від
позивача: Не з'явився від
відповідача:Зуйко Р.О. дов. б/н від 23.08.2013
рокурозглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», м. Краматорськ,
Донецька область на рішення
господарського суду Донецької
областівід17.04.2014 року у справі№ 905/1322/14
(суддя Ю.С. Мельниченко)за
позовомПублічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь», м.
Краматорськ, Донецька
областьдоТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
Ізомайстер", м. Одеса
провизнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Енергомашспецсталь", м.Краматорськ
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Ізомайстер", м.Одеса про визнання
недійсним договору №28/924 від 20.06.2012
року, зважаючи на те, що узгоджені
сторонами в договорі домовленості
стосовно оплати продукції неможливо
виконати внаслідок невизначеності
сторін щодо умов приймання-передачі
робіт та оплати виконаних робіт.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 17.04.2014 року у справі №
905/1322/14 відмовив Публічному
акціонерному товариству
«Енергомашспецсталь» у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на їх
недоведеність.

Публічне акціонерне товариство
«Енергомашспецсталь» м. Краматорськ
Донецької області, не погоджуючись з
рішенням господарського суду, подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду Донецької
області від 17.04.2014 року у справі №
905/1322/14 скасувати, прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що рішення
господарського суду не відповідає
вимогам чинного законодавства та
підлягає скасуванню згідно із ст. 104 ГПК
України, так як мало місце
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які господарський
суд визнав встановленими. Зокрема,
заявник вважає, що досягнуті в договорі
№28/924 від 20.06.2012 року домовленості
відносно оплати продукції неможливо
виконати внаслідок невизначеності
інших узгоджених умов
приймання-передачі робіт та оплати, у
зв'язку з чим заявник вважає, що
сторонами не досягнуто згоди щодо
порядку приймання-передачі та оплати
робіт за договором.

Представник заявника скарги у судове
засідання не з'явився, про поважність
причин неявки суд не повідомив.

Враховуючи ті обставини, що в
апеляційній скарзі заявник
посилається тільки на документи, які
знаходяться в матеріалах справи та
досліджувались господарським судом,
приймаючи до уваги, що неявка
представників сторін без поважних
причин не являється підставою для
відкладення розгляду апеляційної
скарги на іншу дату, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу без участі
представника заявника скарги за
наявними в справі матеріалами,
оскільки їх достатньо для правильної
юридичної кваліфікації спірних
правовідносин.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційної інстанції
повідомив, що вважає рішення
господарського суду Донецької області
від 17.04.2014 року у справі № 905/1322/14
законним та обґрунтованим, тому просив
залишити його без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

Відповідно до статей 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено протокол судового
засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

У відповідності до статті 11 Цивільного
Кодексу України договір є однією з
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до умов ст.180 ГК України,
зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, як
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Приписами статей 627, 628 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
сторони є вільними при укладені
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору. При цьому
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Між ПАТ «Енергомашспецсталь»
(замовник) та ТОВ «ВКФ Ізомайстер»
(підрядник) 20.06.2012 року підписаний
договір підряду № 28/924, за умовами якого
підрядник зобов'язується на свій ризик
виконати визначену даним договором
роботу за завданням замовника, а
замовник зобов'язується її прийняти та
оплатити.

У п.1.2. договору сторони узгодили,
предмет підряду - реконструкція
електросталеплавильного цеху.
Посилення колон та покраска прибудівлі
ЕСПЦ інв.№ 00018 з монтажем механізованих
воріт та жалюзійних решіток.

Пунктом 1.4 договору встановлено, що
ціна договору складає без ПДВ
283377,90грн., крім того, ПДВ у розмірі
56675,58грн. Загальна сума договору
згідно кошторису складає 340 053, 48грн.

Згідно з п.п.7.1., 7.3. договору підрядник
приступає до виконання робіт протягом
15-ти робочих днів після виконання
замовником пунктів 2.3 даного договору.
Підрядник зобов'язується виконати
роботу до 31.12.2012року з правом
дострокового виконання. Після
закінчення виконання робіт підрядник
зобов'язаний письмово повідомити
замовника про готовність предмету до
здачі протягом трьох днів.

Порядок приймання - здачі робіт
визначено сторонами у п.п.8.1-8.7.
договору, якими, зокрема, встановлено,
що приймання - здача робіт здійснюється
сторонами за актом протягом п'яти днів
з моменту повідомлення замовника про
готовність предмету підряду до здачі.
підрядник надає акт виконаних робіт
безпосередньо у момент здійснення
господарської операції, але не пізніше,
чим через 2 дні після її закінчення. Акт
виконаних робіт повинен містити
наступні реквізити: найменування
підприємства, від імені якого складено
документ; назву документа (форми), дату
та місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
або вартісному вираженні), посади та
прізвища осіб, що відповідають за
здійснення господарської операції та
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, які дають
можливість ідентифікувати особу, яка
приймала участь у здійсненні
господарської операції. Крім того, при
наявності недоліків у виконаній
роботі, у разі наявності мотивованої
відмови замовника прийняти виконані
роботи сторонами складається акт з
переліком доробок та строків їх
виконання. При відсутності претензій
замовник зобов'язується підписати акт
приймання-здачі протягом 10 днів.

Згідно з п. 4.1 договору оплата
здійснюється замовником шляхом
перерахування грошових коштів та
поточний рахунок підрядника у
національній валюті України. Замовник
здійснює оплату за виконані роботи
протягом 15 календарних днів за
фактично виконаний обсяг робіт після
підписання форм КБ-2В, КБ-3 та отримання
рахунку на оплату. (п.4.4 договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін, підписи
представників сторін скріплені
печатками підприємств.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2012року.

Позивач, вважаючи даний договір таким,
що не відповідає вимогам ст.180 ГК
України, в частині не узгодження
порядку приймання-передачі та оплати
робіт за договором №28/924 від 20.06.2012 року,
звернувся до господарського суду з
позовом про визнання недійсним
договору підряду №28/924 від 20.06.2012 року.

Предмет та підстави позову позивачем
не змінювались.

Як вбачається з матеріалів справи
сторонами в договорі №28/924 від 20.06.2012
року узгоджені умови щодо його
предмету (п.п.1.1, 1.2), ціни (п.1.4), строку
дії договору (п.13.5), які є істотними
умовами договору.

Договір сторонами виконувався, що,
зокрема, підтверджується належним
чином засвідченими копіями довідок про
вартість виконаних робіт та актів
приймання виконаних будівельних робіт
за період з жовтня 2012 року по лютий 2013
року, на даний час існує заборгованість
позивача за виконані роботи, що ним
визнається безпосередньо у тексті
позовної заяви.

Статтею 509 Цивільного Кодексу України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Майново-господарські зобов'язання, у
відповідності до ст. 179 Господарського
Кодексу України, які виникають на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Статтею 179 Господарського Кодексу
України встановлено, що господарські
договори укладаються за правилами,
встановленими ГК України, з
врахуванням особливостей,
передбачених господарським
законодавством.

У главі 20 Господарського Кодексу
України встановлений загальний
порядок укладення господарських
договорів, згідно якого за наявності
заперечень щодо окремих умов договору
сторона, яка одержала проект договору,
складає протокол розбіжностей, про що
робиться застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором, після чого сторони
погоджують розбіжності, які виникли та
договір підписується на
взаємоузгоджених умовах.

Сторонами відповідно до вимог п.4 ст.180
ГК України узгоджено предмет договору,
ціна, строк дії договору, договір
скріплено підписами та печатками обох
сторін, які містяться на договорі.

Наявні в матеріалах справи копії
довідок про вартість виконаних робіт
та актів приймання виконаних
будівельних робі за період з жовтня 2012
року по лютий 2013 року свідчать про
виконання узгоджених сторонами умов
договору.

Таким чином, наявність вказаних
відомостей у договорі та актах,
складених на виконання договору №28/924
від 20.06.2012 року спростовує твердження
позивача щодо неузгодженості
сторонами істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач не направляв на адресу
відповідача протокол розбіжностей,
стосовно свого непогодження із
визначеними у договорі вимогами щодо
порядку приймання-передачі та оплати
робіт за договором.

Тобто, в матеріалах справи відсутні
докази, підтверджуючи незгоду позивача
з умовами договору, які визначені
сторонами.

Наведене дає підстави вважати, що
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов договору, підписання спірного
договору за викладеними в ньому
умовами здійснювалося за вільним
вибором сторін.

У відповідності до статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
Цивільного Кодексу України.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
встановлені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а саме: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи умови спірного договору,
колегія суддів встановила, що зміст
договору не суперечить вимогам чинного
законодавства, сторони мали необхідний
обсяг цивільної дієздатності, їх
волевиявлення було вільним та
відповідало їх волі, умови договору
націлені на реальне настання
наслідків, обумовлених вказаним
договором, тому підстав для визнання
недійсним договору підряду №28/924 від
20.06.2012 року за наведеними позивачем в
позовній заяві підставами немає.

Доводи заявника апеляційної скарги про
порушення умов договору в частині
відсутності письмового повідомлення
про готовність об'єкта робіт до
приймання-передачі, обов'язковість
якого передбачена п.7.3 договору,
стосуються зобов'язань по виконанню
укладеного договору, а не порушення
норм чинного законодавства при його
укладенні і не визнаються колегією
суддів підставою для скасування
рішення господарського суду.

Крім того, акти приймання виконаних
підрядних робіт містять підписи та
печатки замовника, що свідчить про його
обізнаність щодо готовності об'єкту до
здачі та прийняття позивачем
результату виконаних відповідачем
робіт, тобто відсутні підстави вважати,
що замовник не був повідомлений про
готовність об'єкту до здачі в якості. До
того ж, порядок оплати вартості
виконаних робіт, за умовами договору не
пов'язаний з письмовим повідомленням
замовника про готовність предмета до
здачі, а має відношення лише щодо
фактичного прийняття відповідачем
виконаних робіт, тобто після
підписання форм КБ-2в, КБ-3.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів Донецького апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Донецької області
від 17.04.2014 року у справі № 905/1322/14 про
залишення без задоволення вимог
позивача про визнання недійсним
договору підряду №28/924 від 20.06.2012 року
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, що
відповідає приписам ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, підстав для його скасування та
задоволення вимог апеляційної скарги
за наведеними в ній мотивами не
вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на заявника
скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» м. Краматорськ
Донецької області залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 17.04.2014 року у справі №
905/1322/14 залишити без змін.

Головуючий
Т.А. Шевкова

Судді К.І. Бойченко

О.В. Стойка

Надруковано 5 прим:

1 - позивачу;

2 - відповідачу;

3 - до справи;

4 - гос. суду Дон.обл.;

5 - ДАГС