ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"04" червня 2014 р.
Справа № 5017/3797/2012

За заявою кредитора: Публічного
акціонерного товариства „Райффайзен
Банк Аваль" в особі Одеської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства „Райффайзен Банк Аваль";

до боржника: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛ" (юридична
адреса: 68600, Одеська область,
Ізмаїльський район, с.Стара Некрасівка,
вул.Красива, 2/3; 68600, Одеська область,
м.Ізмаїл, вул.Червоноармійська, 30; );

про визнання банкрутом,

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді
Антощук С.І.

при секретарі судового засідання
Чернишовій О.А.

Представники сторін:

ліквідатор: арбітражний керуючий Панов
А.Б.;

від Ізмаїльської ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області: Степаненко С.О. за довіреністю
№1529/С/15-02-10 від 11.02.2014р.;

від ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі
Одеської обласної дирекції ПАТ
„Райффайзен Банк Аваль": Байрамов О.В.
за довіреністю №1278/13 від 26.07.2013р.

Суть спору: про визнання банкрутом

15.05.2013р. господарським судом Одеської
області прийнято постанову про
визнання Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛ" банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури та
призначення ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Панова Андрія
Борисовича. За положеннями абз. 3 ч.11
Розділу Х (Прикінцеві та перехідні
положення) Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011р.
правові наслідки введення
ліквідаційної процедури щодо
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛ" було
визначено Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011р.

Оголошення про визнання банкрутом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛ"
опубліковано 31.05.2013р. в газеті
„Урядовий кур'єр" №96.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 05.08.2013р.
апеляційну скаргу ТОВ „Петрол"
залишено без задоволення, постанову
господарського суду Одеської області
від 15.05.2013 р. у справі №5017/3797/2012
залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 30.09.2013р. касаційну скаргу
ТОВ "ПЕТРОЛ" на постанову
господарського суду Одеської області
від 15.05.2013р. та на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
05.08.2013р. у справі №5017/3797/2012 повернуто
скаржнику.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.11.2013р. зупинено
провадження у справі №5017/3797/2012 за
заявою кредитора Публічного
акціонерного товариства „Райффайзен
Банк Аваль" в особі Одеської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства „Райффайзен Банк Аваль" про
визнання банкрутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПЕТРОЛ" до
розгляду Вищим господарським судом
України касаційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПЕТРОЛ".

02.12.2013р. до господарського суду
Одеської області надійшла заява
вих.№3880/9/15-02-10 від 26.11.2013р. (вх.№3-1559/13 від
02.12.2013р.) Ізмаїльської ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про збільшення кредиторських
вимог до ТОВ "Петрол" в сумі 1 109 833,82грн.

06.12.2013р. господарський суд Одеської
області надав відповідь Ізмаїльській
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області, в якій зазначив, що
питання щодо прийняття заяви про
визнання кредиторських вимог судом до
розгляду буде вирішено після
повернення справи №5017/3797/2012 до
господарського суду Одеської області.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 31.01.2014р. касаційну скаргу
ТОВ "ПЕТРОЛ" на постанову
господарського суду Одеської області
від 15.05.2013р. та на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
05.08.2013р. у справі №5017/3797/2012 повернуто
заявнику.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.03.2014р. поновлено
провадження у справі №5017/3797/2012 про
визнання банкрутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Петрол".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.03.2014р. встановлено
Ізмаїльській ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області строк до 01.04.2014р. для усунення
допущених при поданні заяви недоліків.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 09.04.2014р. замінено у справі
№5017/3797/2012 кредитора Ізмаїльську
об'єднану державну податкову інспекцію
Одеської області Державної податкової
служби на її правонаступника
Ізмаїльську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 09.04.2014р. прийнято та
призначено до розгляду у судовому
засіданні по справі №5017/3797/2012 заяву
Ізмаїльської ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області вих.№3880/9/15-02-10 від 26.11.2013р.
(вх.№3-1559/13 від 02.12.2013р.) про збільшення
кредиторських вимог до ТОВ "Петрол" в
сумі 1 109 833,82грн.

14.05.2014р. ліквідатором банкрута було
надано до господарського суду Одеської
області відзив на заяву Ізмаїльської
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області про збільшення
кредиторських вимог до ТОВ "Петрол" в
сумі 1 109 833,82грн. Відповідно до наданого
відзиву ліквідатором банкрута визнано
вимоги Ізмаїльської ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області частково у розмірі 1 074 733,62грн.
(849 203грн. - зобов'язання зі сплати ПДВ; 212
301грн. - штрафні санкції; 13 229,62грн. -
орендна плата з юридичних осіб) з
задоволенням в шосту чергу реєстру
вимог кредиторів боржника;
заборгованість по орендній платі з
юридичних осіб у розмірі 35 100,20грн. не
визнана з посиланням на те, що даний вид
заборгованості нарахований після
визнання боржника банкрутом, що
суперечить вимогам Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Представник кредитора Публічного
акціонерного товариства „Райффайзен
Банк Аваль" в особі Одеської обласної
дирекції Публічного акціонерного
товариства „Райффайзен Банк Аваль"
заперечень щодо заявлених вимог органу
доходів і зборів не мав.

Розглянувши матеріали заяви кредитора,
заслухавши пояснення ліквідатора та
представників кредиторів, суд
встановив:

У відповідності зі ст.1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника сплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового правочину
(договору) та на інших підставах,
передбачених законодавством України.
До грошових зобов'язань відносяться
також зобов'язання щодо сплати
податків, зборів (обов'язкових
платежів), страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
зобов'язання, що виникають внаслідок
неможливості виконання зобов'язань за
договорами зберігання, підряду, найму
(оренди), ренти тощо та які мають бути
виражені у грошових одиницях. До складу
грошових зобов'язань боржника, в тому
числі зобов'язань щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів),
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування, не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції, визначені на
дату подання заяви до господарського
суду, а також зобов'язання, які виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю і
здоров'ю громадян, зобов'язання з
виплати авторської винагороди,
зобов'язання перед засновниками
(учасниками) боржника - юридичної особи,
що виникли з такої участі. Склад і
розмір грошових зобов'язань, у тому
числі розмір заборгованості за
передані товари, виконані роботи і
надані послуги, сума кредитів з
урахуванням відсотків, які
зобов'язаний сплатити боржник,
визначаються на день подання до
господарського суду заяви про
порушення справи про банкрутство, якщо
інше не встановлено цим Законом.

У відповідності зі ст.1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

У частині 1 ст. 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
зокрема, зазначено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

У абз. 3 п.29 рекомендаціях Вищого
господарського суду України,
закріплених у інформаційному листі
№01-06/606/2013 від 28.03.2013р. із змінами та
доповненнями, зазначено, що розгляд
грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі статті 23 Закону.

Відповідно до ч.5 ст. 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
розпорядник майна боржника не пізніше
ніж на десятий день з дня, наступного
після закінчення встановленого
частиною першою цієї статті строку, з
урахуванням результатів розгляду
вимог кредиторів боржником повністю
або частково визнає їх або відхиляє з
обґрунтуванням підстав визнання чи
відхилення, про що письмово повідомляє
заявників і господарський суд, а також
подає до суду письмовий звіт про
надіслані всім кредиторам боржника
повідомлення про результати розгляду
грошових вимог та їх отримання
кредиторами разом з копіями
повідомлень про вручення поштового
відправлення та описів вкладення в
поштове відправлення або інших
документів, що підтверджують
надсилання повідомлення кредиторами.

Як вбачається із заяви кредитора
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛ" має
заборгованість перед Ізмаїльською
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області у загальному 1 109
833,82грн. (849 203грн. - зобов'язання зі
сплати ПДВ; 212 301грн. - штрафні санкції; 48
329,82грн. - орендна плата з юридичних
осіб).

В підтвердження заборгованості у
розмірі 1 061 504грн. (849 203грн. -
зобов'язання зі сплати ПДВ; 212 301грн. -
штрафні санкції) кредитором надано
довідку про суми кредиторських вимог
до платника податків від 01.10.2013р., акт
№478/2301/23868617 від 23.03.2011р. про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ "ПЕТРОЛ" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2009р. по
31.12.2010р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2009р. по
31.12.2010р.; податкове
повідомлення-рішення №-0 від
12.05.2011р. та ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 23.04.2013р. по
справі №1570/1078/2012.

Перевіривши надані в підтвердження
заявлених вищезазначених вимог
документи, господарський суд
встановив, що вказані вимоги
обґрунтовані та підтверджені
належними доказами, що містяться у
матеріалах справи.

Також, судом встановлено, що зазначені
вимоги виникли до порушення справи про
банкрутство та класифікуються як
конкурсні.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
особи, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

В підтвердження заявленої
заборгованості по орендній платі з
юридичних осіб у розмірі 48 329,82грн.
кредитором до заяви надано довідку про
суми кредиторських вимог до платника
податків від 01.10.2013р.; облікову картку
платника податку; податкову декларацію
з плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2013р. з додатками; договір
оренди земельної ділянки від 29.01.2002р.;
лист органу доходів і зборів щодо
надання інформації від 01.02.2013р.
№28-02-08/383.

Відповідно до ч. 285.1. ст. 285 Податкового
кодексу України базовим податковим
(звітним) періодом для плати за землю є
календарний рік.

Згідно ч. 286.2. ст. 286 Кодексу платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Податкова декларація з плати за землю
(земельний податок та/або оренда плати
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) була подана
боржником 27.03.2013р.

Згідно ч. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу
України податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Вищезазначеними положеннями
передбачено, що у податкового органу
право для нарахування податкового
боргу за земельним податком виникає
лише після сплину строку на
добровільне виконання податкового
зобов'язання.

З наданого заявником розрахунку
вбачається, що заборгованість
розрахована за період з січня по
серпень 2013р.

Щодо заборгованості за січень, лютий та
березень 2013 року, суд вважає, що
вказаний борг нараховано правомірно,
оскільки податкові зобов'язання за
вказані місяці стали податковим боргом
у зв'язку з їх невиконанням у
добровільному порядку до 30.02.2013р.,
30.03.2013р. та 30.04.2013р. відповідно.

Також, суд вважає, що податкове
зобов'язання за квітень 2013 року
правомірно заявлено податковим
органом як податковий борг, незважаючи
на те, що фактично строк його виконання,
а, відповідно і переведення його з
категорії податкового зобов'язання до
категорії податкового боргу, спливає
лише 30.05.2013р., оскільки відповідно до ст.
38 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав.

Нарахування податкового боргу за
наступні місяці 2013 року суд вважає
безпідставним та таким, що суперечить
ч.1 ст. 38 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", де зазначено,
що з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань (у тому числі зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Таким чином, вимоги органу доходів і
зборів по орендній платі з юридичних
осіб підлягаються визнанню у розмірі 28
080,16грн. за період січень-квітень 2013
року.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд визнає вимоги органу
доходів і зборів у розмірі 1 089 584,16грн.
(849 203грн. - зобов'язання зі сплати ПДВ; 212
301грн. - штрафні санкції; 28 080,16грн. -
орендна плата з юридичних осіб) із
задоволенням у шосту чергу вимог
кредиторів.

Керуючись ст.ст.1, 23, 38, 40, 41, 45 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Визнати грошові вимоги Ізмаїльської
ОДПІ Головного управління Міндоходів в
Одеській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПЕТРОЛ"
() у розмірі 1 089 584,16грн.
(849 203грн. - зобов'язання зі сплати ПДВ; 212
301грн. - штрафні санкції; 28 080,16грн. -
орендна плата з юридичних осіб) із
задоволенням у шосту чергу вимог
кредиторів.

2.У задоволенні грошових вимог
Ізмаїльської ОДПІ Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛ" () у розмірі 20 249,66 (орендна плата з
юридичних осіб за травень-серпень 2013р.)
- відмовіти.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її прийняття. Ухвалу може бути
оскаржено у встановленому порядку
згідно ст.ст. 91, 93, 106 ГПК України та ст. 8
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Суддя
Антощук С.І.