ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02 червня 2014 року
Справа № 913/847/14

Провадження №16/913/847/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія", с. Мазанка Сімферопольський
район АР Крим

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Алчевськ Луганської області

про стягнення 12126 грн. 04 коп.

суддя Шеліхіна Р.М.

секретар судового засідання Липова К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув,

відповідач - представник не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про стягнення боргу за
поставлений товар в сумі 9788,46 грн.,
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання у вигляді пені в
сумі 249,17 грн., штрафу в сумі 1957,69 грн., 3 %
річних у сумі 57,50 грн. та інфляційних
нарахувань у сумі 73,22 грн. за договором
поставки № 002780 від 06.12.2013.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 01.04.2014 було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляду на 17.04.2014.

У зв'язку з необхідністю витребування
додаткових документів, неявкою
представника відповідача ухвалою суду
від 17.04.2014 розгляд справи відкладено на
15.05.2014.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 15.05.2014 у зв'язку
з неявкою представників сторін та
необхідністю витребування додаткових
документів розгляд справи відкладено
на 02.06.2014.

Позивач з посиланням на норми статей 526,
655, 692, 712 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) обґрунтовує позовні
вимоги неналежним виконанням
відповідачем умов укладеного
сторонами у справі договору щодо
оплати отриманої продукції (товару) за
вказаним договором.

Сторони явки своїх представників у
засідання суду не забезпечили, причини
неявки суду не повідомили хоча про час
і місце проведення судового засідання
повідомлялися належним чином.

Справа розглядалася судом
неодноразово. Відповідачу надавалася
можливість прийняти участь у судовому
засіданні та надати відзив на позов. На
підставі викладеного справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

При вирішенні спору по суті судом
встановлено наступне.

Між сторонами у справі укладено
договір поставки від 06.12.2013 № 002780, на
підставі якого постачальник (позивач)
зобов'язався поставити покупцю
(відповідачу) в узгоджені строки
алкогольні та безалкогольні напої
(товар), а покупець (відповідач)
зобов'язується прийняти та оплатити
товар протягом 7 (семи) календарних днів
з моменту передачі (отримання)
продукції, асортимент, кількість,
якість та ціна яких зазначається у
видаткових накладних (п.п.1.1, 2.9
договору).

За своєю правовою природою вказаний
договір є договором поставки і
відповідає вимогам правового
інституту поставки (ст.ст.265-267 ГК
України).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 9788,46 грн., а відповідач отримав
товар за вказаним договором, що
підтверджено видатковими накладними №
РН-22-055914 від 21.12.2013 на суму 1810,14 грн., №
РН-22-057178 від 27.12.2013 на суму 5434,08 грн., №
РН-22-000865 від 10.01.2014 на суму 2544,24 грн.,
копії яких залучені до матеріалів
справи (а.с.11-13).

Позивач звернувся з даним позовом до
суду, вказуючи про порушення
відповідачем вимог закону і умов
укладеного договору у зв'язку з не
оплатою поставленого товару, і просить
стягнути з відповідача борг за
поставлений товар в сумі 9788,46 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання
грошового обов'язку по оплаті
отриманого товару, позивачем заявлено
до стягнення пеню в сумі 249,17 грн. за
період з 29.12.2013 по 18.03.2014 (відповідно до
п.п.4.1 Договору), штраф у розмірі 1957,69
грн. (відповідно до п.п.4.1. Договору), 3%
річних в сумі 57,50 грн. за період з 29.12.2013
по 18.03.2014 та інфляційні нарахування в
сумі 73,22 грн. за період з 29.12.2013 по 18.03.2014.

Враховуючи вищевикладене, повно,
всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали та обставини справи,
вислухав представника позивача,
оцінивши надані ним докази своїх вимог
до суті спору, їх належність,
допустимість, достовірність кожного
окремо і у сукупності без надання
жодному доказу пріоритету або вищої
сили, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Зобов'язання між суб'єктами
господарювання виникають з підстав
закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК
України).

Згідно з правилами ст.ст. 530,627,629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язком для сторін, що його уклали, і
виникнення прав та обов'язків у сторін
відбувається на підставі умов
укладеного договору.

В даному спорі правовідносини сторін
врегульовані договором поставки від
06.12.2013 № 002780, який є чинним і
обов'язковим для сторін. Договором
поставки від 06.12.2013 № 002780, укладеним
сторонами по справі, визначено порядок
виконання відповідачем зобов'язань по
сплаті вартості поставленого товару.

Позивач поставив відповідачу товар на
суму 9788,46грн. та належним чином - в
порядку ст.ст.33,34 ГПК України - довів
суду факт поставки на вказану суму
грошей. Таким чином, позивач виконав
свої обов'язки перед відповідачем у
відповідності до умов договору та
вимог закону.

Статті 265-267 ГК України, ст.ст.655-692 ЦК
України зобов'язують відповідача
виконати обов'язок по оплаті
поставленої продукції у відповідності
до вимог закону та умов договору.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що
відповідач не виконав свої обов'язки
перед позивачем по оплаті за
поставлений товар за договором
поставки 06.12.2013 № 002780, а саме: не оплатив
товар на суму 9788,46 грн., отриманий
від позивача за видатковими накладними
від 21.12.2013 №РН-22-055914, від 27.12.2013 №РН-22-057178
та від 10.01.2014 № РН-22-000865.

Таким чином, сума боргу складає 9788,46
грн. та підлягає стягненню у повному
обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем обґрунтовано нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
пеню у розмірі 249,17 грн. за період з
29.12.2013 по 18.03.2014 (відповідно до п.п.4.1
Договору), що підтверджено відповідним
розрахунком позивача, наявним у
матеріалах справи.

Позовні вимоги в часті заявленого до
стягнення штрафу в сумі 1957,69 грн.
відповідають умовам укладеного між
сторонами договору поставки від 06.12.2013
№ 002780 - пункту 4.1, в якому вказано, що у
разі прострочення покупцем строків
оплати отриманого товару понад 30
календарних днів, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
штраф у розмірі 20% від суми
простроченого платежу. Відповідач
прострочив оплату товару на суму 9788,46
грн. понад період протягом 30
календарних днів, тому позивач
правомірно заявив до стягнення штраф,
оскільки договір є обов'язковим до
виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У відповідності зі ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем обґрунтовано нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача 3 %
річних в сумі 57,50 грн. та інфляційні
нарахування в сумі 73,22 грн. (за період з
29.12.2013 по 18.03.2014), що також підтверджено
розрахунком позивача, наявним у
матеріалах справи.

За таких обставин позовні вимоги слід
визнати обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати слід покласти на
відповідача у відповідності до вимог
ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.173, 193, 232,
265-267 ГК України, ст.ст.625, 629, 655-692 ЦК
України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75,
82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія", с. Мазанка, Сімферопольський
район Автономна Республіка Крим, вул.
Садова, 19, ід. код 36499654 борг в сумі 9788,46
грн., пеню у розмірі 249,17 грн., штраф в
сумі 1957,69 грн., 3% річних в сумі 57,50 грн.,
інфляційні нарахування в сумі 73,22 грн.,
а також витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1827,00 грн. Видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

Рішення підписане 05.06.2014.

Суддя
Р. Шеліхіна