ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" червня 2014 р.Справа № 916/1189/14

За позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до відповідача: Відділу освіти
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради

про стягнення 116 000,00 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №
332 від 24.05.2014 року;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
Відділу освіти Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради 116
000,00 грн. - боргу.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.03.2014р. позовну заяву
(вх.№1188/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/1189/14 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Письмове клопотання позивача про
продовження строку розгляду справи від
26.05.2014р. (вх.№2-2070/14) судом задоволено, у
зв'язку з чим розгляд справи було
продовжено до 11.06.2014р.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, хоча про час та
місце їх проведення був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції, відзив на
позов та витребувані документи суду не
надав, своїм правом на захист не
скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
сторонами докази, суд встановив:

17 вересня 2012р. між управлінням освіти
та науки Одеської міської ради
(Замовник) та фізичною особою ОСОБА_1
(Учасник), та Відділом освіти
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради (Платник) було
укладено договір про закупівлю товарів
за державні кошти №25, згідно умов
п.п.1.1., 1.2. якого, Учасник зобов'язується
у серпні 2012 року поставити Платнику
товари зазначені в Специфікації до
договору (додаток №1) за переліком
зазначеним в Дислокації (Додаток №2), а
Платник - прийняти і оплатити такі
товари: найменування (номенклатура,
асортимент, кількість) товару: 29.54.2
Машини для виробництва текстильних
виробів для одягу інші.
Сушильно-прасувальна машина - 2 од,
прально-віджимна машина - 2 од.

Відповідно до п.3.1. Договору ціна цього
Договору становить за КЕКВ 2110 - 232 000,00
грн. (двісті тридцять дві тисячі грн. 00
коп.) (без ПДВ). Ціна за одиницю товару
складає: сушильно-прасувальна машина -
45 450,00 грн. (без ПДВ), прально-віджимна
машина - 70 550,00 грн. (без ПДВ).

Із змісту п.4.2. Договору, вбачається, що
до рахунку додається: оплата
здійснюється за фактично поставлений
товар згідно накладних (видаткових
накладних) на протязі 10 банківських
днів після надходження відповідних
бюджетних коштів на рахунки Платника.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що
строк поставки товарів - серпень -
грудень 2012р. товар повинен бути
поставлений в повному обсязі, згідно з
специфікацією.

Цей Договір набирає чинності з моменту
підписання і діє до 31.12.2012р. та до
повного виконання обов'язків сторін
(п.10.1. Договору).

Додатковими угодами №1 від 28.12.2012р., №2
від 28.02.2013р., №3 від 28.02.2013р., №4 від
28.02.2013р. були внесенні зміни до договору
про закупівлю товарів за державні
кошти №25.

На виконання умов договору про
закупівлю товарів за державні кошти №25
позивачем відповідачу було здійснено
поставку товару на загальну суму а
загальну суму 232 000,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видаткових накладних №17 від
15.04.2013р. на суму 45 450,00 грн., №т000000015 від
07.06.2013р. на суму 70 550,00 грн., №т000000072 від
28.11.2013р. на суму 45 450,00 грн., №т000000102 від
28.11.2013р. на суму 70 550,00 грн., що підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені їх печатками, однак
відповідачем вартість отриманого від
позивача товару не сплачена в повному
обсязі, внаслідок чого за ним утворився
борг в сумі 116 000,00 грн.

Неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
закупівлю товарів за державні кошти №25
в частині оплати вартості отриманого
товару і стало підставою для позивача
звернутись до господарського суду
Одеської області із даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 222 ГК України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки, у тому числі договору
поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом. До
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті. Особливості
договору купівлі-продажу окремих видів
майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі відмови
продавця передати проданий товар
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу. Якщо
продавець відмовився передати річ,
визначену індивідуальними ознаками,
покупець має право пред'явити
продавцеві вимоги відповідно до статті
620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу
України вбачається, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. На суму
попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656
Цивільного Кодексу України).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості приведеного позивачем
в позовній заяві та не спростованого
відповідачем, останнім в порушення
вищезазначених приписів чинного
законодавства України та договору -
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого від позивача товару на
загальну суму 232 000,00 грн. виконані
частково в сумі 116 000,00 грн., внаслідок
чого за відповідачем утворилась
заборгованість, яка позивачем
зазначена в розмірі - 116 000,00 грн., у
зв'язку з чим стягненню з відповідача
на користь позивача підлягає сума
заборгованості за отриманий товар,
встановлена судом в розмірі 116 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, у зв'язку з чим
стягненню з Відділу освіти
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради на користь
позивача підлягає заборгованість за
договором про закупівлю товарів за
державні кошти №25, встановлена судом в
розмірі 116 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 2
320,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради (65025, Одеська обл.
м. Одеса, просп. Добровольського, буд. 106,
код ЄДРЮОФОП 20993994) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (61091, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) 116 000 (сто
шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. -
заборгованості, 2 320 (дві тисячі триста
двадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено 16.06.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.