ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2014 р.Справа № 922/5306/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аромат", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калисто" м.
Белгород,Російська Федерація про
стягнення 2016799,80 руб. РФ за участю
представників:

Представник Гужва М.І., дов. № 03 від
14.01.2014р.

Представник відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 2016799,80 рублів
РФ, що еквівалентно 493752,93грн. Свої
вимоги позивач обґрунтовує неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань за Контрактом № 02/11/09 від
02.11.2009р., внаслідок чого виникла
заборгованість.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2013
року , порушено провадження у справі
№922/5306/13, розгляд справи призначено на
25.02.2014 року.

Ухвалою господарського суду від 25.02.2014
року, задоволено клопотання
представника позивача про відкладення
розгляду справи на іншу дату, розгляд
справи відкладено до 24.04.2014 року.

Представник позивача, через канцелярію
господарського суду надав заяву
(вх.№13934 від 24.04.2014 року) про часткове
погашення відповідачем заборгованості
в сумі 300 000,0 руб.РФ після звернення
позивача з позовом, у зв'язку із чим
просить суд стягнути з відповідача 1 716
799,80руб.РФ, крім того стягнути з
відповідача 9 875,06грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду від 24.04.2014
року, у зв'язку із неявкою в судове
засідання представника відповідача,
розгляд справи відкладено до 17.06.2014
року .

Представник позивача в судовому
засіданні 17.06.2014 року підтримує
заявлені позовні вимоги , з врахуванням
заяви про часткове погашення боргу
(вх.№13934 від 24.04.2014 року), також в
судовому засіданні надав заяву ,в якій
повідомив суд, про те, що станом на
17.06.2014 року відповідачем не сплачено 1 716
799,80 руб. РФ, у зв'язку із чим просить суд
стягнути з відповідача залишок суми
боргу та витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача .

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, причину неявки не
повідомив, відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав. З Арбітражного суду
Бєлгородської області (вх. № 12412 від
11.04.2014р.) надійшла ухвала про
неможливість виконання судового
доручення.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом справи у разі виконання
останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК
України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення того, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та
ст. 33 ГПК України, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень сторонам створені усі
належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

З*ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно дослідивши надані учасником
судового процесу докази, суд встановив
наступне.

Дослідивши матеріали справи та
додатково надані докази, заслухавши
пояснення представника позивача, суд
встановив наступне.

02.11.2009р. між сторонами укладено
контракт № 02/11/09 (надалі-Контракт)
відповідно до умов якого, на протязі
дії строку цього Контракту позивач
(постачальник) зобов'язався здійснити
поставку продукції, а відповідач
(покупець) зобов'язався приймати та
оплачувати продукцію постачальника в
порядку та на умовах, встановлених в
Додатках до цього Контракту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до умов Контракту,
Додаткових угод до нього від 07.05.2010
року, від 28.05.2010 року, від 17.08.2010 року, від
20.10.2011року,від 21.11.2011 року, від
05.12.2011року,від 14.03.2013 року, від 29.05.2013
року, від 04.10.2013 року , від 25.10.2013року та
Специфікації від 10.09.2013р. позивач
поставив відповідачу
парфюмерно-косметичну продукцію
(товар) на загальну суму 2017541,88 руб.РФ, що
підтверджується вантажною митною
декларацією № 807100000/2013/047924 від 30.09.2013р.
та Міжнародною товарно-транспортною
накладною А № 027645 від 27.09.2013р., копії
яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.5.3. Контракту, оплата
продукції проводиться покупцем на
протязі 85 календарних днів з моменту
відвантаження. Проте відповідач, в
порушення умов Контракту та взятих на
себе зобов'язань у встановлений строк
отриманий від позивача товар не
оплатив, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
2016799,80 руб. РФ.

Під час розгляду справи по суті,
позивачем надано докази часткового
погашення відповідачем заборгованості
в сумі 742,08руб. РФ та в сумі 300 000,0 руб.РФ
після звернення позивача з позовом

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що
припинення провадження у справі - це
форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення, у зв'язку з
виявленням після порушення
провадження у справі обставин, з якими
закон пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами, у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору - це об'єкт спірного
правовідношення, те благо (річ, право,
інше майно), з приводу якого виник спір.

Враховуючи, що предметом спору було
зобов'язання відповідача щодо сплати
позивачу заборгованості за отриманий
товар за Контрактом № 02/11/09 від 02.11.2009р.
які були частково погашені
відповідачем після порушення
провадження у даній справі, в зв'язку з
чим, провадження у справі про стягнення
суми боргу на суму 300 742,08 руб. РФ.
підлягає припиненню згідно п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач розрахувався за
поставлений товар невчасно та не в
повному обсязі, внаслідок чого на даний
час у відповідача перед позивачем
існує непогашена заборгованість в
розмірі 1 716 799,80 руб.РФ.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. ст.
525, 526 ЦК України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону,
інших правових актів законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання,
якщо не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Разом з цим, відповідно до ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з п. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги та заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень (ст. 33 ГПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми закону і той факт, що суму
заборгованості відповідач у повному
обсязі не погасив, суд вважає позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості в розмірі 1
716 799,80 руб. РФ правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у розмірі 9 875,06 грн. повністю
покладаються на відповідача, оскільки
з його вини справу було доведено до
суду, при цьому суд враховує, що основна
заборгованість була сплачена після
звернення позивача з даним позовом до
суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "КАЛИСТО" (РФ, 308002,
м.Білгород, вул.Королева, буд.9; ИНН
, ОКПО 05066328, КПП 312301001; р/р
у філії банку "ВТБ"
м.Воронежа, к/с , БИК 042007835) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аромат" (юридична
адреса: Україна, 62461, Харківська обл.,
м.Південне, вул.Жовтнева, 101/2; фактична
адреса: Україна, 61004, м.Харків,
вул.Примакова,46; ;
Реквізити для зарахування валютних
надходжень в рублях РФ (RUB) на валютний
рахунок позивача: одержувач: ТОВ
"Аромат", п/р 627 (643 - рубль Росії),
Харків, Україна Банк одержувача: ПАТ
"Кредобанк" Адреса: м. Львів, вул.
Сахарова, 78 Харківське відділення, МФО
325365, код банку 22360822, Банк-кореспондент
банку одержувача: ВАТ "СОБИНБАНК",
СВІФТ: SBBARUMM ІПН , БИК 044525487, Кор.
рахунок в ЦБ РФ , Кор. рахунок
ПАТ "Кредобанк" ) - 1 716 799,80
руб.РФ.заборгованості , витрати по
сплаті судового збору в сумі 9 875,06грн.

В іншій частині позовних вимог
провадження у справі припинити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили

Повне рішення складено 18.06.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк