ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2014
Справа № 905/1922/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мельниченко Ю.С., при
секретарі судового засідання
(помічнику судді) Шевчук Н.В., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного геофізичного
підприємства «Укргеофізика», м. Київ, в
особі Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції Державного
геофізичного підприємства
«Укргеофізика», с. Розсошенці,
Полтавська область

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядька», м. Донецьк

про стягнення 803 481грн. 53коп.

за участю представників:

від позивача: Козленко О.М. - за
довіреністю від 27.01.2014р.

від відповідача: Чернишенко Н.В. - за
довіленістю №46/Юр від18.03.2013р.

Розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу відповідно
до ст. 811 Господарського-процесуального
кодексу України.

У судовому засіданні 10.06.2014р. суд
виходив до нарадчої кімнати (каб. 412) для
прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне геофізичне
підприємство «Укргеофізика», м. Київ, в
особі Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції Державного
геофізичного підприємства
«Укргеофізика», с. Розсошенці,
Полтавська область, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Публічного акціонерного
товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька»,
м. Донецьк, про стягнення
заборгованості за договором №11/2012/1353
від 27.12.2012р. у сумі 574 500грн., 3% річних у
сумі 14 181грн. 53коп., інфляційних втрат
у сумі 2 298грн., пені у сумі 172 350грн. та
штрафу у сумі 40 215грн., всього 803
481грн. 53коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за вказаним
договором щодо оплати виконаних робіт.

Нормативно позивні вимоги
обґрунтовуються ст.ст. 526, 610, 625, 837, 853
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224,
231 Господарського кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовні заяву
від 13.05.2014р. зазначив, що договір від
27.12.2012р. є неукладеним.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 15.05.2014р., у зв'язку зі знаходженням
судді Мельниченко Ю.С. у відрядженні,
справу №905/1922/14 було передано судді
Гассій О.В.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 26.05.2014р., у зв'язку з поверненням
судді Мельниченко Ю.С. з відрядження,
справу №905/1922/14 було передано судді
Мельниченко Ю.С.

У судовому засіданні 10.06.2014р.
представником позивача позов був
підтриманий в частині стягнення з
відповідача суми основного боргу та
пені, стосовно решти позовних вимог
останній надав суду заяву про відмову
від позову, відповідач, в свою чергу,
заперечив проти задоволення позову,
сторони наполягали на вирішенні спору
по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані суду докази в порядку
ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України та вислухавши
представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним геофізичним
підприємством «Укргеофізика», в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції Державного
геофізичного підприємства
«Укргеофізика» (далі - виконавець) та
Публічним акціонерним товаристом
«Шахта імені О.Ф. Засядька» (далі -
замовник) був укладений договір
№11/2012/1353 на проведення
сейсморозвідувальних досліджень МСГТ
на Володарській площі від 27.12.2012р. (далі
- договір), за умовами якого виконавець
приймає на себе зобов'язання в порядку
та на умовах, визначених договором,
виконати профільні
сейсморозвідувальні роботи МСТГ за
технологією 2D на Володарській площі
згідно підписаного сторонами
геологічного завдання, а замовник
зобов'язався прийняти вказані роботи і
оплатити їх на умовах, передбачених
договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, договірна
ціна профільних сейсморозвідувальних
робіт МСГТ складає згідно з протоколом
погодження договірної ціни, з
розрахунку 32, 7тис. грн. за 1 км
профілю МСГТ, 1 144 500грн., в т.ч. ПДВ 190
750грн.

Здача-приймання виконаних робіт за
приписами п. 4.1 договору, проводиться
шляхом підписання сторонами акту
здачі-приймання виконаних робіт.

Розрахунки, як передбачено п.п. 3.2-3.3
договору, проводяться наступним чином:

- перед початком робіт замовник сплачує
аванс в розмірі 50% всієї договірної
ціни шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок виконавця;

- оплата виконаних виконавцем робіт, що
є предметом договору, здійснюється
замовником на протязі 10 банківських
днів після підписання сторонами акту
здачі-приймання виконаних робіт,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок виконавця, на
підставі рахунку, представленого
замовнику.

Крім вартості, зазначеної у п. 3.1
договору, замовник додатково компенсує
витрати виконавця на оплату збитків
землекористувачів за спаш
сільгоспкультур у повному обсязі.
Виконавець пред'являє замовнику копії
документів, що підтверджують такі
витрати та акти про дані факти,
затверджені представником замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, факт
виконання позивачем робіт за договором
підтверджується актом здачі-приймання
проведених сейсморозвідувальних
досліджень МСГТ на Володарській площі
від 18.04.2013р. на суму 1 144 500грн., ут.ч. ПДВ
190 750грн.

Вказаний акт підписаний сторонами без
зауважень, підписи скріплені печатками
підприємств, з огляду на що суд дійшов
висновку, що роботи прийняті
відповідачем в повному обсязі, що
останнім не заперечується.

При цьому, відповідач, у виконання
прийнятих на себе зобов'язань за
вказаним договором перерахував на
поточний рахунок позивача в якості
передплати вартості виконаних робіт
суму у загальному розмірі 570 000грн., що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями №331 від 14.01.2013р.
на суму 475 000грн. та №332 від 14.01.2013р. на
суму 95 000грн.

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до умов п. 3.1 договору,
сторонами було підписано акт
здачі-приймання витрат на оплату
збитків землекористувачів при
проведенні сейсморозвідувальних
досліджень МСГТ на Володарській площі
від 18.04.2013р. на суму 15 438грн., у т.ч. ПДВ 2
573грн., вказана сума була перерахована
замовником на поточний рахунок
виконавця 24.07.2013р., що підтверджується
відповідним платіжним дорученням №12641
від 24.07.2013р.

Таким чином, несплаченою залишилась
решта вартості виконаних позивачем
робіт за договором №11/2012/1353 від 27.12.2012р.
у сумі 574 500грн., що й стало підставою
для звернення позивача до суду з даним
позовом.

Розглядаючи спір та проаналізувавши
укладений сторонами договір №11/2012/1353
від 27.12.2012р., суд дійшов висновку, що
останній за своєю правовою природою є
договором на виконання
науково-дослідних та технологічних
робіт, отже, правовідносини сторін
підпадають під регулювання Глав 61, 62
Цивільного кодексу України.

Як встановлено ст. 892 Цивільного
кодексу України за договором на
виконання науково-дослідних або
дослідно-конструкторських та
технологічних робіт підрядник
(виконавець) зобов'язується провести за
завданням замовника наукові
дослідження, розробити зразок нового
виробу та конструкторську
документацію на нього, нову технологію
тощо, а замовник зобов'язується
прийняти виконану роботу та оплатити
її.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 525 Цивільного
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність підстав у відповідача
для ухилення від виконання свого
обов'язку за договором стосовно оплати
вартості виконаних робіт.

Разом з тим, з матеріалів справи не
вбачається здійснення відповідачем
розрахунку з позивачем відповідно до
п.3.3 договору на протязі 10 банківських
днів після підписання сторонами акту
здачі-приймання виконаних робіт, тобто,
до 07.05.2013р. включно, що призвело до
порушення відповідачем зобов'язання як
боржником, що прострочив виконання, у
розумінні ст.ст. 610, 612 Цивільного
кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором №11/2012/1353
від 27.12.2012р. у розмірі 574 500грн.
обґрунтованими та доведеними
матеріалами справи, отже, такими, що
підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на
неукладеність договору №11/2012/1353 від
27.12.2012р. судом до уваги не приймається,
оскільки досягнення згоди сторонами
стосовно всіх істотних умов договору у
розумінні ст. 180 Господарського кодексу
України підтверджується як текстом
договору, так і матеріалами справи, які
свідчать про те, що зобов'язання за
договором фактично виконувались
сторонами, що відповідачем не
заперечується.

При цьому, визначення договору як
неукладеного може мати місце на стадії
укладення договору, а не за наслідками
виконання його сторонами. Вказану
позицію викладено в п. 2.6 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013р. № 11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними».

Як зазначалось, у судовому засіданні
10.06.2014р. позивачем було надано заяву про
відмову від позову на підставі ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України в частині стягнення з
відповідача 3% річних у сумі 14 118грн.
53коп., інфляційних втрат у сумі 2 298грн.
та штрафу у сумі 40 215грн.

Отже, стосовно позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 3% річних у сумі
14 118грн. 53коп., інфляційних втрат
у сумі 2 298грн. та штрафу у сумі 40
215грн., суд зазначає, що, виходячи з того,
що відмова позивача від позову в цій
частині не суперечить законодавству,
не порушує прав і охоронюваних законом
інтересів будь-яких осіб, про наслідки
відмови від позову позивач обізнаний,
заява позивача про часткову відмову
від позову викладена за формою,
встановленою ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, та
підписана повноважним представником
позивача, суд вважає за можливе
прийняти відмову позивача від позову в
цій частині, а провадження у справі
припинити на підставі п.4 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Також позивачем були заявлені вимоги
про стягнення з відповідача пені у сумі
172 350грн. на підставі ч.2 ст. 231
Господарського кодексу України,
виходячи з розміру 0,1 відсотка вартості
виконаних робіт, з яких допущено
прострочення, за кожний день
прострочення.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язань
може забезпечуватися згідно з законом
або договором неустойкою (штрафом,
пенею).

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею)
визнається визначена законом або
договором грошова сума, яку боржник
повинен сплатити кредиторові в разі
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання, зокрема в разі
прострочення виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за неналежне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але
умовами договору підряду №11/2012/1353 від
27.12.2012р.відповідальність за порушення
строків оплати вартості робіт не
встановлена.

Крім того, застосування до боржника,
який порушив господарське
зобов'язання, штрафних санкцій,
передбачених ч.2 ст. 231 Господарського
кодексу України, можливо при
сукупності відповідних умов, а саме:

якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачений
договором або законом;

якщо порушено господарське
зобов'язання, що належить до державного
сектора економіки;

якщо допущено прострочення виконання
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою товарів), виконанням
робіт, наданням послуг з вартості яких
і вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафу.

Однак, спірні правовідносини сторін
склались з приводу невиконання
відповідачем саме грошового
зобов'язання.

Таким чином, правові підстави для
нарахування пені на підставі ч.2 ст. 231
Господарського кодексу України в
даному випадку є відсутніми. На
підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача пені у сумі 172 350грн.
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл
господарських витрат зі сплати
судового збору, суд зазначає, що при
поданні позову судовий збір, сплачений
згідно з платіжним дорученням №330 від
18.02.2014р. на суму 16 069грн. 64коп., був
внесений позивачем в більшому розмірі,
ніж передбачено п.1 ч.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір». З
урахуванням наведеного переплачена
сума судового збору у розмірі 01коп. за
вимогами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про
судовий збір» підлягає поверненню
позивачеві з Державного бюджету
України. Решта витрат зі сплати
судового збору за вимогами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Зважаючи на викладені обставини,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст.
546, 549, 610, 612, 629, 892 Цивільного кодексу
України; ст. 180, ч. 1, 7 ст. 193, ч.2 ст. 231
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 42-47, 22, 33, 43, 49, 78, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька»
(83054, м. Донецьк, пр. Засядька,
ідентифікаційний код 00174846) на користь
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» (03057, м. Київ, вул. Софії
Перовської, 10, ідентифікаційний код
01432761) заборгованість за договором
№11/2012/1353 на проведення
сейсморозвідувальних досліджень МСГТ
на Володарській площі від 27.12.2012р. у
сумі 574 500грн. та витрати зі сплати
судового збору у розмірі 11 490грн.

В задоволенні позовних вимог
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика» в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції Державного
геофізичного підприємства
«Укргеофізика» в частині стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Шахта імені О.Ф. Засядька» пені у сумі
172 350грн. відмовити.

Провадження у справі за позовом
Державного геофізичного підприємства
«Укргеофізика», в особі
Східно-Української геофізичної
розвідувальної експедиції Державного
геофізичного підприємства
«Укргеофізика» до Публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядька» про стягнення 3% річних у
сумі 14 181грн. 53коп.,
інфляційних втрат у сумі 2 298грн. та
штрафу у сумі 40 215грн., припинити.

Повернути з Державного бюджету України
Державному геофізичному підприємству
«Укргеофізика» (03057, м. Київ, вул. Софії
Перовської, 10, ідентифікаційний код
01432761) судовий збір у розмірі 01коп.,
зайво перерахований згідно з платіжним
дорученням № 330 від 18.02.2014р. на загальну
суму 16 069грн. 64коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого
господарського суду подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів.
У разі, якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
тексту рішення.

У судовому засіданні 10.06.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 11.06.2014р.

Суддя
Ю.С.
Мельниченко