Господарський суд
Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

" 05 " червня 2014 року
Справа №927/664/14

За ПОЗОВОМ: Публічного акціонерного
товариства "Чернігівський
проектно-вишукувальний інститут
"Чернігівводпроект"

пр-т Перемоги, 39, м. Чернігів, 14017

До ВІДПОВІДАЧА-1: Чернігівської
районної державної адміністрації

вул. Шевченка. 48, м. Чернігів, 14027

ВІДПОВІДАЧА-2: Головного управління
Державного агентства земельних
ресурсів України у Чернігівській
області

пр-т Миру, 14, м. Чернігів, 14000

Про переведення земель і скасування
державного акта

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: не з'явився.

Від Відповідача-1: не з'явився.

Від Відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект" подано
позовну заяву до Чернігівської
районної державної адміністрації та
Головного управління Державного
агентства земельних ресурсів України у
Чернігівській області, в якій Позивач
просить:

1) скасувати державний акт на право
колективної власності на землю
колишнього сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства
"Агрокомсинтез" серії ЧН №092;

2) скасувати запис про реєстрацію
Державного акта на право колективної
власності на землю серії ЧН №092,
виданого сільськогосподарському
закритому акціонерному товариству
"Агрокомсинтез", зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
колективної власності на землю 22.11.1995
року № 39;

3) перевести до земель державної
власності землі під господарськими
будівлями та дворами, розташованими в
с. Серединка Чернігівського району
Чернігівської області, вул.
Жовтнева, 2, за межами населеного
пункту.

Ухвалою суду від 12.05.2014 дану заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі №927/664/14.

До початку судового засідання 22.05.2014
від Відповідача-2 надійшло клопотання
про розгляд справи без участі
повноважного представника
Відповідача-2 у зв'язку з неможливістю
забезпечення його явки в судове
засідання.

Одночасно до початку судового
засідання від Відповідача-2 надійшов
відзив на позов, у якому Відповідач-2
вважає необґрунтованими позовні
вимоги, оскільки за інформацією
Управління Держземагентства у
Чернігівському районі за
Сільськогосподарським закритим
акціонерним товариством
"Агрокомсинтез" зарєстрований
Державний акт на право колективної
власності на землю серії ЧН №022, а не
серії ЧН №092, як вказано у позові.

Також Відповідачем-2 зазначено, що
порядок ведення поземельної книги і
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 №1021
передбачав, що державна реєстрація
земельної ділянки та державного акта
проводились територіальним органом
Держземагентства за її
місцезнаходженням.

Разом з цим, з метою реалізації
практичних заходів по виконанню
постанови Кабінету Міністрів України
від 20.07.2011 №791 "Про внесення змін до
постанов Кабінету Міністрів України
від 09.09.2009 №1021 і від 18.08.2010 №749 та
визнання такою, що втратила чинність,
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.12.1998 №2073" та відповідно до наказу
Держземагентства України від 11.08.2011 №542
книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі
закриті.

Також постанова Кабінету Міністрів
України від 09.09.2009 №1021 "Про
затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі"
втратила свою чинність відповідно до
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 17.10.2012 №1051 "Про
затвердження порядку ведення
Державного земельного кадастру".

З набранням чинності з 01.01.2013 Закону
України "Про Державний земельний
кадастр" від 07.07.2012 та Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 №1051,
посвідчення права власності на
земельну ділянку здійснюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" без
оформлення державних актів.

Відповідно до положень пункту 9 розділу
VІ "Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про Державний
земельний кадастр" видача державних
актів здійснювалась територіальними
органами Держкомзему України при
проведенні державної реєстрації
земельної ділянки лише до 01 січня 2013
року.

На даний час територіальним
органам Держземагентства чинним
законодавством не надано повноважень з
державної реєстрації прав на земельну
ділянку або скасування державної
реєстрації.

Починаючи з 01 січня 2013 року функції
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, у тому числі на
земельні ділянки, переходять до
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань державної реєстрації прав -
Міністерства юстиції та його
територіальних управлінь юстиції. Від
імені Міністерства юстиції ці функції
виконуватимуть Державна реєстраційна
служба України та її структурні
підрозділи. Державна реєстрація
речових прав здійснюватиметься шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Оскільки Позивач ставить питання про
скасування запису про реєстрацію
державного акту на право колективної
власності на землю, Відповідач-2 вважає,
що в даному випадку Відповідачем має
бути Реєстраційна служба
Чернігівського РУЮ Головного
управління юстиції у Чернігівській
області.

У судовому засіданні представник
Відповідача-1 надав письмові
заперечення на позов, у яких вважає, що
він не є належним Відповідачем по
справі, оскільки Чернігівська районна
державна адміністрація не має
повноважень щодо вчинення дій,
направлених на скасування державного
акту на право колективної власності на
землю колишнього
сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства
"Агрокомсинтез"; скасування запису про
реєстрацію Державного акта на право
колективної власності на землю серії
ЧН № 092, виданого
сільськогосподарському закритому
акціонерному товариству
"Агрокомсинтез"; переведення до земель
державної власності землі під
господарськими будівлями та дворами,
розташованими в с. Серединка
Чернігівського району Чернігівської
області, вул. Жовтнева, 2.

У судовому засіданні 22.05.2014 представник
Позивача підтримав позовні вимоги.

До початку судового засідань 05.06.2014 від
Відповідача-1 надійшло клопотання про
розгляд справи без участі його
повноважного представника.

Представники Позивача та
Відповідача-2 явки представника у
судове засідання 05.06.2014 не
забезпечили, хоча належним чином був
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи шляхом направлення
сторонам ухвали суду від 22.05.2014 про
відкладення розгляду справи.

Про поважність причин нез'явлення
представників Позивача та
Відповідача-2 у судові засідання суд не
повідомлено.

Враховуючи, що Відповідач-2 до початку
судового засідання 22.05.2014 року надав
відзив на позов та просив розглядати
справу без його участі, заяв та
клопотань Позивачем та Відповідачем-2
суду не надано, Відповідач-1 надав
відзив на позов та також заявив
клопотання розглядати справу без його
участі, явка сторін обов'язковою не
визнавалася, суд приходить висновку
про розгляд справи за наявними
матеріалами та без участі
представників сторін.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи та
надані докази, заслухавши пояснення
представників Позивача та
Відповідача-1, суд,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів
справи, Чернігівською районною Радою
народних депутатів Чернігівського
району Чернігівської області
відповідно до розпорядження
Чернігівської районної державної
адміністрації від 22 листопада 1995 року
№65 сільськогосподарському
закритому акціонерному товариству
"Агрокомсинтез" було видано Державний
акт на право колективної власності на
землю серії ЧН-022 від 22.11.1995, згідно
якого товариству передано у колективну
власність 9463,6 гектарів землі для
сільськогосподарського виробництва.
Акт зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право колективної
власності на землю за №39.

08 грудня 2010 року між
Сільськогосподарським акціонерним
товариством закритого типу
"Агрокомсинтез" (Продавець) та
Відкритим акціонерним товариством
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект" (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу,
відповідно до якого Продавець передає
у власність Покупця, а Покупець приймає
придатні для використання за
призначенням 9/10 (дев'ять десятих)
частин єдиного майнового комплексу
(надалі частина комплексу), що
розташований за адресою: село
Серединка, вулиця Жовтнева, будинок №2
Чернігівського району Чернігівської
області, і зобов'язується оплатити їх
вартість за ціною та на умовах,
встановлених у цьому договорі.
Комплекс, 9/10 частин якого відчужується,
належить Продавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Серединською
сільською радою Чернігівського району
Чернігівської області 17 серпня 2010 року
на підставі рішення виконавчого
комітету Серединської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області від 21 липня 2010 року за №49,
зареєстрованого в Комунальному
підприємстві "Чернігівське районне
бюро технічної інвентаризації"
Чернігівської районної ради
Чернігівської області 21 серпня 2010 року
в книзі №4, номер запису 828,
реєстраційним номером 29903638.

Відповідно до п.1.4. вказаного договору
згідно з витягом, виданим
Чернігівським районним відділом
Чернігівської регіональної філії
Центру ДЗК 30 листопада 2010 року за №1325,
вищезгаданий комплекс, з якого
відчужується 9/10 частин, розташований
на території Серединської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області. Земельна
ділянка в оренді не перебуває,
кадастровий номер не присвоювався, що
підтверджується заявою сторін по
договору.

Договір посвідчено приватним
нотаріусом Чернігівського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_1 08.12.2010 та зареєстровано
в реєстрі за №3926.

Право власності Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект" на 9/10
єдиного майнового комплексу, що
розташований за адресою: село
Серединка, вулиця Жовтнева, будинок №2
Чернігівського району Чернігівської
області, зареєстровано Комунальним
підприємством "Чернігівське районне
бюро технічної інвентаризації"
Чернігівської районної ради
Чернігівської області 16.12.2010.

21 грудня 2010 року між
Сільськогосподарським акціонерним
товариством закритого типу
"Агрокомсинтез" (Продавець) та
Відкритим акціонерним товариством
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект" (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу,
відповідно до якого Продавець передає
у власність Покупця, а Покупець приймає
придатну для використання за
призначенням 1/10 (одну десяту) частину
єдиного майнового комплексу (надалі
частина комплексу), що розташований за
адресою: село Серединка, вулиця
Жовтнева, будинок №2 Чернігівського
району Чернігівської області, і
зобов'язується оплатити їх вартість за
ціною та на умовах, встановлених у
цьому договорі. Відчужувана 1/10 частина
комплексу належить Продавцю на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого
Серединською сільською радою
Чернігівського району Чернігівської
області 17 серпня 2010 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Серединської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області від 21 липня 2010 року за №49,
зареєстрованого в Комунальному
підприємстві "Чернігівське районне
бюро технічної інвентаризації"
Чернігівської районної ради
Чернігівської області 21 серпня 2010 року
в книзі №4, номер запису 828,
реєстраційним номером 29903638.

Відповідно до п.1.4. вказаного договору
згідно з витягом, виданим
Чернігівським районним відділом
Чернігівської регіональної філії
Центру ДЗК 30 листопада 2010 року за №1325,
вищезгаданий комплекс, з якого
відчужується 1/10 частина, розташований
на території Серединської сільської
ради Чернігівського району
Чернігівської області. Земельна
ділянка в оренді не перебуває,
кадастровий номер не присвоювався, що
підтверджується заявою сторін по
договору.

Договір посвідчено приватним
нотаріусом Чернігівського районного
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_1 21.12.2010 та зареєстровано
в реєстрі за №4110.

Право власності Відкритого
акціонерного товариства
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект" на 1/10
єдиного майнового комплексу, що
розташований за адресою: село
Серединка, вулиця Жовтнева, будинок №2
Чернігівського району Чернігівської
області, зареєстровано Комунальним
підприємством "Чернігівське районне
бюро технічної інвентаризації"
Чернігівської районної ради
Чернігівської області 24.12.2010.

Як вбачається з п.1.4. Статуту Публічного
акціонерного товариства
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект",
затвердженого загальними зборами
акціонерів ВАТ "Чернігівський
проектно-вишукувальний інститут
"Чернігівводпроект" (протокол від 01.03.11
№14), згідно з рішенням загальних зборів
акціонерів (протокол від 01.03.11 №14)
Відкрите акціонерне товариство
"Чернігівський проектно-вишукувальний
інститут "Чернігівводпроект"
перейменовано в Публічне акціонерне
товариство "Чернігівський
проектно-вишукувальний інститут
"Чернігівводпроект".

Листами від 03.02.2014 №10 та від 12.03.2014 №25
Позивач звертався до Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області з проханням
надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 3,9209 га в
оренду Публічному акціонерному
товариству "Чернігівський
проектно-вишукувальний інститут
"Чернігівводпроект" для обслуговування
єдиного майнового комплексу.

Листом від 10.02.2014 №28-25-0.3-894/2-14 Головне
управління Держземагентства у
Чернігівській області повідомило
Позивачу, що відповідно до наявної
інформації земельна ділянка, яка
запроектована до відведення, включена
до державного акту на право
колективної власності колишньому
Сільськогосподарському ЗАТ
"Агрокомсинтез", який на даний час не
скасовано. Одночасно в даному листі
зазначено, що господарські двори не є
землями державної власності, і Головне
управління Держземагентства у
Чернігівській області не має
повноважень щодо розпорядження такими
земельними ділянками.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач
у позовній заяві посилається, зокрема,
на те, що ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 25.01.2011 по
справі №9/70б/3б/3б(5/67б/49б/44б/12б/117б/5б/4б/3б)
ліквідовано (припинено діяльність)
Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства
"Агрокомсинтез", державний акт на право
колективної власності на землю
колишнього Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства
"Агрокомсинтез" порушує право Позивача
на оформлення правовстановлюючих
документів на землю під придбаними
будівлями та спорудами.

Також Позивач вважає, що оскільки
Сільськогосподарське закрите
акціонерне товариство "Агрокомсинтез",
як власник земельних ділянок
ліквідовано в зв'язку з банкрутством,
скасуванню підлягає весь державний
акт, а не його частина, оскільки під час
розробки проекту землеустрою
визначатимуться межі земельних
ділянок, що надаватимуться в оренду
Позивачу для обслуговування придбаних
будівель та споруд. У випадку неповного
скасування державного акта можливе
накладення меж сусідніх земельних
ділянок, що ускладнює процедуру
оформлення оренди земельних ділянок та
порушує права Позивача.

Згідно листа Управління
Держземагентства у Чернігівському
районі від 20.05.2014 №1095, копія якого
міститься в матеріалах справи,
відповідно до запису №39 Книги записів
державних актів на право колективної
власності на землю Державний акт на
право колективної власності серія ЧН
№022 від 22.11.1995 зареєстрований за
Сільськогосподарським закритим
акціонерним товариством
"Агрокомсинтез". Даний запис про
реєстрацію не скасований.

Після розпаду ЗАТ "Агрокомсинтез" в
Управління не надходила інформація
щодо переоформлення
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки.

Відповідно до п."а" ч.2. ст.22 Земельного
кодексу України до
сільськогосподарських угідь належить
рілля, багаторічні насадження,
сіножаті, пасовища та перелоги.

Відповідно до Указу Президента України
від 08.05.1995 №720/95 "Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям"
встановлено, що паюванню підлягають
сільськогосподарські угіддя, передані
у колективну власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, у тому числі створеним на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств.

Землі сільськогосподарського ЗАТ
"Агрокомсинтез" були розпайовані
відповідно до вищезазначеного указу.

Більшість з громадян власників
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) реалізували своє право та
отримали правовстановлюючі документи
на земельні ділянки. Інформація щодо
кількості громадян, які набули право
на земельні частки (пай) та отримали
відповідні правовстановлюючі
документи на землю в управлінні
відсутня.

Решта земель відповідно до Державного
акту на право колективної власності на
землю серія ЧН №022 від 22.11.1995 є
несільськогосподарськими угіддями (в
тому числі і під господарськими
будівлями та дворами), тому вони не
підлягали розпаюванню.

Також у даному листі повідомлено, що
майновий комплекс за адресою: с.
Серединка, вул. Жовтнева, 2 включений до
цього Державного акта.

У наданих письмових поясненнях
Головне управління Держземагенства у
Чернігівській області також
посилається на інформацію, надану
Управлінням Держземагентства у
Чернігівському районі (лист від 20.05.2014
№1095).

Досліджуючи позовні вимоги та
заперечення на позов суд доходить
наступних висновків.

Згідно з абз.3 ст.20 Господарського
кодексу України:

«Кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом:

· визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

Відповідно до абз. «г» п.3 ст.152
Земельного кодексу України:

«Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом:

г) визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.»

З викладеного вбачається, що
належним способом захисту саме в
господарському судочинстві є визнання
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, що регулюють
господарсько-земельні правовідносини,
а не їх скасування, як просить Позивач.

Витребуваного судом письмового
пояснення з відповідним
нормативно-правовим обґрунтуванням та
наданням доказів, якими нормативними
актами (Кодексами чи Законами), які
регулюють земельні правовідносини,
визначені підстави скасування або
визнання недійсними державних актів на
право власності на землю та які докази
наявності однієї з таких підстав в
даному випадку, Позивач суду не надав.

Згідно п.2.3. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 N6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин»:

«Державні акти про право власності або
право постійного користування на
земельну ділянку є документами, що
посвідчують відповідне право і
видаються на підставі рішень Кабінету
Міністрів України, обласних, районних,
Київської і Севастопольської міських,
селищних, сільських рад, Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим,
обласної, районної, Київської і
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи
постійного користування.

Разом з тим господарським судам слід
враховувати, що право, посвідчене
державними актами, є похідним від
відповідного рішення органу державної
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність чи в користування,
а тому з огляду на приписи частини
першої статті 16 ЦК України та статті 152
ЗК України захист прав осіб на земельні
ділянки не може здійснюватися лише
шляхом визнання відповідного
державного акта недійсним, якщо
рішення, на підставі якого видано цей
державний акт, не визнано недійсним у
встановленому порядку.»

Таким чином, суд не може визнати
недійсним Державний акт на право
колективної власності на землю серії
ЧН-022 від 22.11.1995 без визнання недійсним
розпорядження Чернігівської районної
державної адміністрації від 22
листопада 1995 року №65, яке стало
підставою видачі цього акту.

Разом з тим, позовна вимога про
визнання недійсним даного
розпорядження Позивачем не заявлена.

Крім того, згідно з ч.1 ст.155
Земельного кодексу України:

«У разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.»

Згідно абз.1 п.2 Роз`яснення Президії
Вищого арбітражного суду України за
N02-5/35 від 26.01.2000р. «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів»:

«Підставами для визнання акта
недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі. Якщо
за результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.»

З викладеного вбачається, що
визнати недійсним рішення органу
державної влади або місцевого
самоврядування, зокрема і про надання
земельної ділянки у власність, та
виданий на підставі такого рішення
державний акт можна лише з підстав їх
незаконності, невідповідності вимогам
чинного законодавства та порушення
прав осіб саме в момент прийняття цих
рішень.

Разом з тим, в якості підстави
позовних вимог Позивач наводить
обставину, яка виникла значно пізніше,
а саме ліквідацію шляхом банкрутства
СЗАТ «Агрокомсинтез», у власність
якого спірним державним актом були
передані спірні земельні ділянки.

Доказів невідповідності чинному
законодавству спірного державного
акту та розпорядження Чернігівської
РДА, що стало підставою видачі даного
акту, або порушення ними прав Позивача
саме в момент їх прийняття та видачі,
Позивачем суду не представлено.

З урахуванням викладеного, суд
доходить висновку, що позов в частині
скасування державного акту на право
колективної власності на землю
колишнього сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства
"Агрокомсинтез" серії ЧН-022 від 22.11.1995
задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що друга та третя позовні
вимоги, а саме:

2) скасувати запис про реєстрацію
Державного акта на право колективної
власності на землю серії ЧН №092,
виданого сільськогосподарському
закритому акціонерному товариству
"Агрокомсинтез", зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
колективної власності на землю 22.11.1995
року № 39;

3) перевести до земель державної
власності землі під господарськими
будівлями та дворами, розташованими в
с. Серединка Чернігівського району
Чернігівської області, вул.
Жовтнева, 2, за межами населеного
пункту,

фактично є похідними від першої
позовної вимоги, вони також не
підлягають задоволенню.

Крім того, стосовно даних вимог суд
відмічає наступне.

Способи захисту прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
визначені ч.3 ст.152 Земельного кодексу
України і не передбачають таких
способів як скасування записів про
реєстрацію державних актів на право
колективної власності на землю чи
переведення землі від одного власника
та однієї форми власності до іншого
власника і другої форми власності.

Згідно з п. «д» ч.3 ст.152 Земельного
кодексу України:

«Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом:

д) застосування інших,
передбачених законом, способів.»

Позивачем суду не наведено, яка
частина, якої статті, якого Кодексу чи
Закону передбачає вищевказані способи
захисту його порушених прав чи
охоронюваних законом інтересів.

Витребуваних судом письмових пояснень
з відповідним нормативно-правовим
обґрунтуванням та наданням доказів
наявності у господарських судів
компетенції та повноважень
скасовувати записи про реєстрацію
зазначених державних актів з книг
запису та саме переводити землі від
одного власника та однієї форми
власності до іншого власника і другої
форми власності, тобто підвідомчості
господарському суду таких спорів, і
визначення чинним земельним
законодавством таких форм захисту
порушених прав на землю. Позивач суду
не представив.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

На підставі викладеного, суд доходить
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.33, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 10 червня 2014
року.

Суддя І.В.
Кушнір