Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" червня 2014 р.
Справа № 906/608/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Бодашевська Ю.С.,
довіреність №15 від 13.03.2014р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Черняхівський елеватор"
(смт.Черняхів, Житомирська область)

до Приватного підприємства
"Миролюбівське" (с.Миролюбівка,
Житомирський район, Житомирська
область)

про стягнення 15890,00 грн.

Дочірнє підприємство Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Черняхівський елеватор" (смт. Черняхів,
Житомирська область) звернулось до
господарського суду Житомирської
області з позовною заявою до
Приватного підприємства
"Миролюбівське" (с.Миролюбівка,
Житомирський район, Житомирська
область) про стягнення 15890,00 грн.
заборгованості за отриманий по
договору купівлі-продажу 2/13КП від
17.01.2013 р. товар.

Ухвалою суду від 14.05.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі №906/608/14 та
призначено її розгляд в судовому
засіданні на 12.06.2014 р.

В засіданні суду представник позивача
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, подавши до справи довідку за
вих.№69 від 11.06.2014р. (вх.№7903/14) про те, що
станом на 11.06.2014р. заборгованість ПП
"Миролюбівське" перед підприємством
згідно договору купівлі-продажу №2/13 КП
від 17.01.2013 р. не змінилась та становить
15890,00 грн.

Відповідач в засідання суду свого
представника не направив, про причини
неявки в суд не повідомив; вимоги
ухвали суд від 14.05.2014р. не виконав. При
цьому, відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що вбачається з
поштового повідомлення про вручення
рекомендованої кореспонденції суду -
ухвали господарського суду про
порушення провадження у справі (а.с.25).

Слід зазначити, що стаття 22
Господарського процесуального кодексу
України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене та враховуючи, що
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, проте, своїм правом на
участь в судовому засіданні не
скористався; зважаючи на те, що явка
представників сторін в засідання суду
обов'язковою не визнавалася, а також, з
урахуванням приписів ст.75 ГПК України,
господарський суд вважає за можливе
здійснювати розгляд справи за
відсутності представника відповідача,
за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2013р. між сторонами у справі - ДП ДАК
"Хліб України" "Черняхівський елеватор"
(продавець) та ПП "Миролюбівське"
(покупець) укладено договір №2/13КП
купівлі-продажу товарів (а.с.20-21). Згідно
п.1.1., п.1.2. даного договору, в порядку та
на умовах, визначених даним договором,
продавець зобов'язується передати у
власність покупця 22,700 тонн висівок за
ціною 700 грн/тонну (з урахуванням ПДВ),
загальна вартість висівок складає 15890
грн. (з урахуванням ПДВ), а покупець в
порядку та на умовах, визначених цим
договором зобов'язується прийняти та
оплатити зазначену кількість товару.
Під товаром у цьому договорі
розуміється висівки пшеничні.

Згідно п.2.2. поставка товару
здійснюється на умовах EXW (франко-склад)
з ДП ДАК "Хліб України" "Черняхівський
елеватор", смт.Черняхів,
вул.Індустріальна,42.

Пунктом 3.4. договору передбачено
здійснення оплати товару покупцем до
25.01.2013р.

До договору сторонами також підписано
додаток 1 - специфікацію №1 від 17.01.2013р.
щодо поставки на умовах франко-складу
постачальника висівок пшеничних на
загальну суму 15890,00 грн. (а.с.22).

Відповідно до п.8.1. договору, договір
вступає в силу з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін та діє до
моменту його остаточного виконання,
але в будь-якому випадку, до 31 грудня 2013
року.

У відповідності до ст.11 Цивільного
кодексу України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.175 Господарського кодексу
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Так, між сторонами виникло
майново-господарське зобов'язання, в
силу якого відповідач повинен оплатити
товар, а позивач має право вимагати від
відповідача виконання його обов'язку
відповідно до ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України.

За своєю правовою природою
правовідносини, що склалися між
сторонами є правовідносинами з
купівлі-продажу товару.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до статті 629 цього ж
кодексу договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як передбачено ч.1,2 ст.692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару; покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Зі змісту ст.538 Цивільного кодексу
України вбачається, що при зустрічному
виконанні зобов'язання сторони
повинні виконувати свої обов'язки
одночасно, якщо інше не встановлено
договором, актами цивільного
законодавства, не випливає із суті
зобов'язання або звичаїв ділового
обороту. Якщо зустрічне виконання
обов'язку здійснено однією із сторін,
незважаючи на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок (ч.2, ч.4
ст.538 ЦК України).

У відповідності до ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь - який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193
Господарського кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання договору №2/13 КП
купівлі-продажу товарів від 17.01.2013р. ДП
ДАК "Хліб України" "Черняхівський
елеватор" передало, а ПП "Миролюбівське"
(згідно дор.12ААД №130015 від 16.01.2013р. ч/з
Ташкевич В.В.) прийняло обумовлений
договором товар - висівки пшеничні у
кількості 22,700 тон по ціні 583,33 грн. за
тону, на загальну суму 15890,00 грн. (з ПДВ).

Проте, за отриманий позивачем товар
відповідач у встановлений договором
строк - до 25.01.2014 р. не розрахувався.

Згідно поданих до справи документів,
вказана сума заборгованості не
змінилась станом на день розгляду
справи.

Відповідно до статей 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень належними та допустимими у
справі доказами; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення господарського
спору; ці дані можуть встановлюватись
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів,
поясненнями представників та інших
осіб, що беруть участь у судовому
засіданні.

Водночас, доказів погашення існуючої
суми заборгованості відповідачем суду
до справи не надано.

Таким чином, аналіз наведених норм
права та встановлених обставин справи
свідчить про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог щодо
стягнення з відповідача 15980,00 грн.
заборгованості; позов підлягає
задоволенню.

У відповідності до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати покладаються
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Миролюбівське" (12453, Житомирська
область, Житомирський район,
с.Миролюбівка, вул.Петровського,1,
ідентифікаційний код 36297691) на користь
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Черняхівський елеватор" (12301,
Житомирська область, Черняхівський
район, смт.Черняхів, вул.Індустріальна,
буд.42, ідентифікаційний код 37684024):

- 15890,00 грн. заборгованості,

- 1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 17.06.14

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (прост.)

3 - відповідачу (реком.з повід.)