ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.06.2014
Справа № 908/2097/14

Суддя Гончаренко С.А., розглянувши
матеріали позовної заяви

за позовом: Фермерське господарство
«АНТ-СЛАВУТИЧ» (вул. Карла Маркса, буд.
19, с.Благовіщенка, Куйбишевський район,
Запорізька область, 72050, ),

до відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Скіф-ХХІ»
(вул.Челюскіна, буд. 29, с. Титове,
Куйбишевський район, Запорізька
область, 71043, ),

про визнання договору застави від
03.04.2014 та договору поставки
від 01.04.2014 недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява вих.№27 від 16.06.2014 (вх.
№2194/09-05 від 17.06.2014) фермерського
господарства «АНТ-СЛАВУТИЧ» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Скіф-ХХІ»
про визнання договору застави
від 03.04.2014, укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Скіф-ХХІ» та фермерським
господарством «АНТ-СЛАВУТИЧ»,
посвідчений приватним нотаріусом
Куйбишевського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_1 і зареєстрований в
реєстрі за №157, та договору поставки
від 01.04.2014, укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Скіф-ХХІ» та фермерським
господарством «ШАС І С», недійсними,
підлягає поверненню виходячи з
наступного:

1. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Так, у позовній заяві позивач просить
суд визнати недійсними договір застави
від 03.04.2014р. та договір поставки від
01.04.2014р., проте доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини позивачем не надано
(недійсність і фіктивність деяких
договорів, на які він посилається;
скоєння кримінальних дій - шахрайських
дій, тощо).

Також, позивачем не вказано, які норми
чинного законодавства були порушені
при укладанні оспорюваних договорів,
не наведено доказів невідповідності
вказаних договорів вимогам закону або
доказів, що зобов'язання були вчинені з
метою яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства; не
наведено перелік підстав визнання
зобов'язань недійсними в судовому
порядку.

2. Нормаю ст.58 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

У відповідності до п.п. 3.6. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за господарським
договором і про застосування заходів
майнової відповідальності за його
невиконання тощо).

Так, у своїй позовній заяві позивач
просить суд визнати недійсним договір
застави від 03.04.2014р. та визнати
недійсним договір поставки від 01.04.2014р.,
проте позивачем не наведено ніяких
обґрунтувань необхідності об'єднання в
одній позовній заяві декількох вимог,
та не доведено, що дані вимоги
нерозривно пов'язані між собою.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню
обставин та взаємовідносин сторін за
кожним конкретним договором, а також
суттєво утруднить вирішення спору,
оскільки при розгляді спору щодо
визнання недивними договору застави та
договору поставки суд повинен
дослідити та надати оцінку кожному
договору окремо.

3. Положеннями ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно положень ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Належним доказом направлення копії
позовної заяви з додатком відповідачу
відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009р. № 270, є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Таким чином, належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів є
оригінал опису вкладення, з
зазначенням адреси і найменування
адресата та заповнений відповідно до
переліку додатків, долучених до
позовної заяви.

Позивачем при поданні позовної заяви
№27 від 16.06.2014 до матеріалів позовної
заяви долучено копії описів вкладення,
із штемпелем поштового відділення від
« 16.06.14», як доказ направлення позовної
заяви та доданих до неї документів
товариству з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Скіф-ХХІ»
та приватного нотаріуса
Куйбишевського нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_1 (третя
особа), а отже додані до матеріалів
позовної заяви копії описів вкладення
не можуть розцінюватись судом як
належний доказ направлення
відповідачу та третій особі копії
позовної заяви з усіма додатками.

В п.п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» значиться, що
недодержання вимог статей 54, 56, та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до вимог ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми (п.3); порушено
правила об'єднання вимог або об'єднано
в одній позовній заяві кілька вимог до
одного чи кількох відповідачів і
сумісний розгляд цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору (п.5); не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів (п.6), тощо

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з ним
у господарський суд у загальному
порядку, після усунення допущених
порушень.

Питання щодо повернення суми судового
збору в розмірі 2436,00 грн., сплаченого
платіжними дорученнями №2905 від 29.05.2014
та №15/14 від 13.06.2014, буде
вирішено ухвалою суду у випадку
надходження відповідної заяви.

На підставі вищевикладеного та
керуючись п. 3, 5, 6 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя

УХВАЛИВ :

Позовну заяву вих.№27 від 16.06.2014
(вх.№2194/09-05 від 17.06.2014) та додані до неї
документи повернути фермерському
господарству «АНТ-СЛАВУТИЧ» без
розгляду.

Додаток: оригінал позовної заяви вих.27
від 16.06.2014 з додаткам, всього на 151 (сто
п'ятдесят одному) аркуші.

Суддя
С.А. Гончаренко