ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Справа № 901/3103/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоПолянського
А.Г.,суддівКравчука Г.А., Мачульського
Г.М. (доповідач),розглянувши у
відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуДержавного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Керченської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"на постановуСевастопольського
апеляційного господарського
судувід05.02.2014р.у
справі№901/3103/13Господарського
судуАвтономної Республіки Кримза
позовомДержавного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Керченської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ювас-Транс"треті
особи1. Міністерство
інфраструктури України 2. Кримське
Республіканське підприємство
"Порт-Термінал"простягнення суми

за участю

- позивача:Саніна Г.В. (довіреність від
29.05.14р.)- третьої особи-1:Глєбов С.В.
(довіреність від 21.03.14р.), -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись в суд з даним позовом,
Державне підприємство "Адміністрація
морських портів України" в особі
Керченської філії Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (далі - позивач) просило
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ювас-Транс" (далі -
відповідач) 157692,53 грн. боргу. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що у
відповідача виникла заборгованість зі
сплати корабельного збору у зв'язку з
обслуговуванням суден під агентським
обслуговуванням відповідача в порту м.
Керч.

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 14.11.2013р.
(суддя Радвановська Ю.А.), залишеним без
змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.02.2014р. (колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Гоголь Ю.М., судді
Черткова І.В., Рибіна С.А.), в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати вказані вище рішення та
прийняти нове, про задоволення позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права.

Переглянувши у касаційному порядку
оскаржені судові рішення, колегія
суддів Вищого господарського суду
України, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, виходить з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, між Державним підприємством
"Керченський морський торговий порт"
(порт) та відповідачем (агент) було
укладено договір № 03-02-035/КО від 18.11.2011р.

Згідно з розділом 1 предметом договору
є надання портом послуг суднам під
українським та іноземними стягами, які
заходять в порти та судноремонтні
підприємства м. Керчі, які проходять
транзитом Керч-Єнікальським каналом
в/з Азовського моря, та які знаходяться
під агентським обслуговуванням агента,
а також здійснення розрахунків агентом
за послуги, що надаються силами та
засобами порту та порядок сплати
портових зборів.

В порту в інтересах судновласників діє
судовий агент. Судовий агент може діяти
на підставі договору з судновласниками
(фрахтувальником) генеральним агентом
(надалі - замовника) та довіреністю від
ім'я та за дорученням замовника або від
свого ім'я. У випадку здійснення
агентом діяльності від ім'я замовника
до правовідносин з портом
застосовуються положення глави 5
розділу IV Кодексу торговельного
мореплавства України, глави 31
Господарського кодексу України, глави
68 Цивільного кодексу України. При
здійсненні діяльності від свого ім'я до
правовідносин з портом застосовуються
положення глави 69 Цивільного кодексу
України (пункт 2.1 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що
вартість послуг порту та портових
зборів визначається на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12 жовтня 2000 року № 1544 (у чинній
редакції з урахуванням змін і
доповнень), Наказу Мінтрансу України
від 27 червня 1996 року № 214 ( у чинній
редакції з урахуванням змін і
доповнень), вільних тарифів,
затверджених начальником порту, з
урахуванням Податкового кодексу
України.

Для суден під українським прапором
оплата проводиться в національній
валюті України шляхом переводу доларів
США за курсом Національного банку
України на дату проходу судном КЕК (по
транзитному проходу), на дату
дисбурсментського рахунку (по судну, що
заходить).

На виконання розпорядження Кабінету
Міністрів України від 04 березня 2013 року
№ 133-р, наказу Міністерства
інфраструктури України від 19 березня
2013 року № 163, Державне підприємство
"Керченський морський торговий порт"
було реорганізоване шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них відповідно до
розподільчого балансу від 13 червня 2013
року та акту приймання-передачі від 13
червня 2013 року та утворено внаслідок
виділу Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України".

У зв'язку з наведеним, права та
зобов'язання за вищезгаданим договором
від Державного підприємство
"Керченський морський торговий порт"
перейшли до його правонаступника -
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (позивач), про що була укладена
відповідна додаткова угода № 4 від 13
березня 2013 року.

Суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, своє рішення про
відмову у позові мотивував тим, що
судна під агентуванням відповідача не
заходили до внутрішньої акваторії
Керченського морського торговельного
порту, проходили по судновому ходу,
тому відсутні підстави для нарахування
відповідачу позивачем корабельного
збору.

Підстави для скасування судових рішень
відсутні виходячи з наступного.

Статтею 22 Закону України "Про морські
порти України" визначено, що:

- у морському порту справляються такі
портові збори: корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
адміністративний та санітарний.
Використання коштів від портових
зборів допускається виключно за їх
цільовим призначенням.

- розміри ставок портових зборів для
кожного морського порту
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері транспорту, відповідно до
затвердженої нею методики.

- порядок справляння, обліку та
використання коштів від портових
зборів, крім використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту. Кошти від
адміністративного збору
використовуються відповідно до закону.

- портові збори сплачуються
адміністрації морських портів України,
крім випадків, визначених цим Законом.

- корабельний збір справляється на
користь користувача портової
акваторії, а також власника
операційної акваторії причалу
(причалів), збудованої до набрання
чинності цим Законом.

Пунктом 2 частини першої статті 1 цього
Закону встановлено, що акваторія
морського порту (портова акваторія) -
визначена межами частина водного
об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу,
призначена для безпечного підходу,
маневрування, стоянки і відходу суден.

В пункті 15 частини першої статті 1
вказаного Закону визначено, що
судновий хід - водний простір,
призначений для транзитного руху суден
між портами, позначений на місцевості і
на карті та визначений засобами
навігаційного обладнання.

Судами встановлено, що судна під
агентуванням відповідача заходили в
акваторію Керченського морського
рибного порту через Керч-Єнікальський
канал, підхідний канал Керченського
морського торгового порту і підхідний
канал Керченського морського рибного
порту.

Позивач в касаційній скарзі
посилається на те, що Керч-Єнікальський
канал та підхідний канал Керченського
морського торгового порту відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України №406 від 03.06.2013р. "Про деякі
питання акваторій морських портів"
включено до межі акваторії морського
порту Керч.

Разом з тим, виходячи з визначення
акваторії морського порту, що
міститься у відповідному законі,
водний простір, призначений для
транзитного руху суден між портами
(судновий хід) не відноситься до
акваторії порту.

Оскільки судна під агентуванням
відповідача, як встановлено судами,
проходили по вищевказаним каналам
транзитом, проходили судновим ходом і
направлялись до акваторії
Керченського морського рибного порту,
швартувались до причалів Кримського
республіканського підприємства
"Порт-Термінал", тому підстави
нараховувати відповідачу суми
корабельного збору відсутні.

За вказаних обставин суд касаційної
інстанції не вбачає правових підстав
вважати, що апеляційний господарський
суд порушив чи неправильно застосував
норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Керченської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" залишити без задоволення, а
постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.02.2014р. у справі Господарського суду
Автономної Республіки Крим №901/3103/13,
залишити без змін.

Головуючий суддя
А.Г. Полянський

Судді
Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський