Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" червня 2014 р.
№ 927/811/14

Суддя Кушнір І.В., розглянувши
матеріали позовної заяви № 701 від 28.05.14

За позовом: Прокурора Бобровицького
району,

вул. Незалежності, 38, м. Боборовиця,
Чернігівська область, 17400

В інтересах: Бобровицької міської
ради, вул. Лупицька, 4, м. Бобровиця,
Чернігівська область, 17400

Треті особи на боці Позивача:

1) ОСОБА_1, АДРЕСА_1

2)Відділ Держземагенства у
Бобровицькому районі Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області, вул. Лупицька, 4
м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400

до Відповідача: Підприємства
споживчої кооперації "Бобровицький
ринок" Чернігівської обласної спілки
споживчих товариств, вул.
Незалежності, 11, м. Бобровиця,
Чернігівська область, 17400

Предмет спору: про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви
можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0],
де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК
України.

Прокурором Бобровицького району в
інтересах Бобровицької міської ради
Чернігівської області подано позов до
підприємства споживчої кооперації
"Бобровицький ринок" Чернігівської
обласної спілки споживчих товариств, в
якому Позивач просить:

1) припинити право постійного
користування Підприємством споживчої
кооперації "Бобровицький ринок"
Чернігівської обласної спілки
споживчих товариств на земельну
ділянку площею 0,785 га, що знаходиться за
адресою вул. Незалежності, 11, м.
Бобровиця Чернігівської області, право
коритсування якою посвідчено
підприємству Бобровицький ринок на
підставі Державного акту на право
постійного коритстування землею серії
І-ЧН №001191 від 12.08.1999 року;

2) земельну ділянку ділянкою площею 0,785
га, що знаходиться за адресою вул.
Незалежності, 11, м. Бобровиця
Чернігівської області, перевести до
земель запасу комунальної власності
Бобровицької міської ради
Бобровицького району Чернігівської
області.

Згідно п.5 ч.2 ст.54 Господарського
процесуального кодексу України:

«Позовна заява повинна містити:

5) виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.»

Відповідно до п.4 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України:

«До позовної заяви додаються
документи, які підтверджують:

4) обставини, на яких ґрунтуються
позовні вимоги.»

Згідно з абз.4 ч.1, ч.2 ст.2 Господарського
процесуального кодексу України:

«Господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави.

Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.»

Відповідно до ч.2 ст.29 Господарського
процесуального кодексу України:

«У разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача. У разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах
держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача.»

Прокурором у вступній частині позову
зазначено, що він подає даний позов в
інтересах Бобровицької міської ради.
Зазначення, що позов поданий саме в
інтересах держави в особі даної
міськради, вступна частина позову не
містить.

Проте, формально, з урахуванням першого
речення ч.2 ст.29 Господарського
процесуального кодексу України,
Бобровицька міська рада на думку
Прокурора, викладену у вступній
частині позову, має набути статусу
Позивача.

Крім того, на передостанньому аркуші
позову міститься речення: «Таким чином,
розпорядником даної земельної ділянки,
яка знаходиться в межах населеного
пункту м.Бобровиця, на сьогодні є
Бобровицька міська рада - позивач у
справі.»

Разом з тим, в наступному реченні
Прокурор вже зазначає: «Зважаючи на
викладене та враховуючи, що чинним
законодавством визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
функції контролю за використанням та
охороною земель, однак у такого органу
відсутні повноваження щодо звернення
до суду, прокурор пред'являє цей позов у
інтересах держави як позивач», що
регулюється вже другим, а не першим
реченням, ч.2 ст.29 Господарського
процесуального кодексу України, і
повністю не відповідає ні вступній
частині позову, ні попередньому
вищевказаному реченню.

Таким чином, з позову незрозуміло, кого
ж все таки визначає Позивачем в даному
позові Прокурор: самого себе чи
Бобровицьку міську раду.

Якщо себе, то в якості якого учасника
судового процесу, перелік яких
визначений ст.18 Господарського
процесуального кодексу України, в
справі має бути залучена Бобровицька
міська рада.

Аналогічно з позову незрозуміло, який
орган, уповноважений державою
здійснювати функції контролю за
використанням та охороною земель,
однак у якого відсутні повноваження
щодо звернення до суду, має на увазі
Прокурор. Якщо Бобровицьку міську раду,
то де правова норма, яка визначає її не
як орган розпорядження землями, а як
орган саме контролю за використанням
та охороною земель.

Крім того, згідно з ч.3 ст.22 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI:

«Місцеві господарські суди
розглядають справи, що виникають із
господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності.»

Відповідно до ч.1 ст.1 Господарського
процесуального кодексу України:

«Підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.»

Згідно з ст.21 Господарського
процесуального кодексу України:

«Сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.»

З викладеного вбачається, що для
пред'явлення позову до господарського
суду необхідно наступне:

· наявність порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів певної особи,
держави взагалі або певного її органу,
внаслідок чого така особа, орган або
прокурор від імені держави
визначаються позивачами, тобто
особами, які потребують судового
захисту;

· наявність особи, яка здійснила
таке порушення або оспорювання прав і
охоронюваних законом інтересів і від
якої вимагається у суду відповідний
захист, внаслідок чого така особа
визначається Відповідачем;

· наявність взагалі спору як
такого між Позивачем та Відповідачем і
який має носити саме господарський
характер;

· сторонами в спорі мають бути
саме суб'єкти господарювання,
визначені ч.1 ст.1 Господарського
процесуального кодексу України.

Конкретизоване обґрунтування
порушення інтересів держави в позові
фактично зведене до одного речення:
«порушення інтересів держави полягає у
факті безоплатного використання землі
ОСОБА_1».

Враховуючи, що на думку Прокурора саме
ОСОБА_1 порушив інтереси держави, то,
відповідно до вищенаведеного, саме
останній і має бути Відповідачем по
справі. Проте, Прокурор у позові без
відповідного обґрунтування визначив
ОСОБА_1 не Відповідачем, а Третьою
особою на стороні Позивача.

Крім того, з позову не вбачається, що
ОСОБА_1 є і діє у спірних
правовідносинах як фізична особа -
підприємець, а отже він є звичайною
фізичною особою. Тоді з позову не
вбачається, яким чином спір між ОСОБА_1
та державою стосується саме
господарських, а не цивільних
правовідносин, і чи має він
господарський характер.

Разом з тим, Відповідачем по справі
Прокурор визначив Підприємство
споживчої кооперації «Бобровицький
ринок». Проте, ні позов, ні його додатки
не містять посилань на обставини та
докази: яким чином та які саме інтереси
держави взагалі або Бобровицької
міської ради порушило саме дане
Підприємство, що вимагало б
пред'явлення даного позову.

Також з позову не вбачається, чи є
взагалі спір саме щодо безоплатного
використання спірної земельної
ділянки, оскільки на момент подання
позову законним землекористувачем є і
залишається вищевказане Підприємство,
яке і має оплачувати таке використання.

Посилання ж Прокурора на те, що
наявність у Підприємства чинного
державного акту на право постійного
користування землею позбавляє ОСОБА_1
можливості отримати
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку під належним йому на
праві власності об'єктом нерухомості,
може свідчити про наявність порушення
інтересів не держави, а саме ОСОБА_1, а
отже саме останній і має звертатися з
відповідним позовом.

Крім того, наявність підстав для
припинення права постійного
користування Відповідача Прокурор
обґрунтовує посиланням на ст.141
Земельного кодексу України, яка не
визначає ні порядок такого припинення,
ні осіб, які мають його здійснювати.

Разом з тим, підстави для примусового
припинення прав на земельну ділянку
саме у судовому порядку визначені не
ст.141, а ст.143 Земельного кодексу
України.

Проте, позов Прокурора не містить
посилань на дану статтю, а наведені ним
підстави припинення відсутні у цій
статті.

Зазначене додатково обґрунтовує
відсутність у позові Прокурора
посилань на обставини, які
підтверджують наявність спору як
такого взагалі та який вимагає саме
судового вирішення.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 №7 «Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам»:

«Господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК повертає таку позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково
порушив провадження у справі за
позовом прокурора, в якій неправильно
визначено позивача за вимогами про
захист інтересів держави, такий позов
підлягає залишенню без розгляду
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 81 ГПК.

Однак у разі коли прокурором подано
позовну заяву в інтересах держави як
позивачем (частина друга статті 2,
частина друга статті 29 ГПК), то
господарський суд не вчиняє
процесуальних дій, зазначених в
абзацах третьому і четвертому цього
пункту постанови; в таких випадках
повернення позовної заяви або
залишення її без розгляду можливе лише
за наявності підстав, зазначених
відповідно у пунктах 1, 2, 3, 5 - 9 частини
першої статті 63 або в пунктах 1, 2, 5, 6
частини першої статті 81 ГПК.

При цьому якщо прокурор у позовній
заяві не вказав обставин, пов'язаних з
порушенням інтересів держави або з
обґрунтуванням необхідності захисту
таких інтересів, то господарський суд
повертає позовну заяву без розгляду на
підставі пункту 3 частини першої статті
63 ГПК. У разі ж коли суд у зазначених
випадках помилково порушив
провадження у справі за позовом
прокурора, відповідний позов
залишається без розгляду згідно з
пунктом 1 частини першої статті 81
названого Кодексу.»

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України:

"Суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка
не має права її підписувати, або
посадове становище якої не вказано".

3) у позовній заяві не вказано обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми."

З урахуванням вищевикладеного, позовна
заява підлягає поверненню Позивачу без
розгляду.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Суд звертає увагу Позивача, що
відповідно до ч. 2 ст.36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Згідно з вимогами п.5.27 Національного
стандарту України Уніфікованої
системи організаційно-розпорядчої
документації "Вимоги до оформлення
документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 7 квітня 2003 року №55, відповідно до
яких відмітка про засвідчення копії
документа складається зі слів "Згідно з
оригіналом", назви, особистого підпису
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, засвідчуватись
повинна кожна сторінка документа з
відтиском печатки підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи;

До позовної заяви додані копії
документів не завірені належним чином,
а саме не містять назви, ініціалів та
прізвища особи, яка засвідчує копію,
дати засвідчення копії.

Керуючись п. п. 1,3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути Прокурору.

Додаток на 43 арк.

Суддя
Кушнір І.В.