КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" червня 2014 р. Справа №910/13837/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк
А.І.

Новікова М.М.

секретар: Фесенко
А.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від ОСББ «Люкс-Комфорт»: Гаврилюк М.Д.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку

„Люкс-Комфорт"

на рішення Господарського
суду міста Києва

від 11.09.2013р.

у справі №910/13837/13 (суддя
Любченко М.О.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "В-ГРУП"

до Київської
міської ради

про визнання права
оренди та визнання додаткової угоди

укладеною

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "В-ГРУП"(далі -
позивач) звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до Київської
міської ради (далі - відповідач), в якому
просило суд:

- визнати за позивачем право оренди
земельної ділянки №116, загальною
площею 4290 кв. м, яка знаходиться у 4-му
мікрорайоні житлового масиву Позняки у
Дарницькому районі, кадастровий номер
:63:245:0142, строком на 6 років на
умовах, визначених договором оренди
земельної ділянки№63-6-00392 від 27.12.2006р.,
укладеним з відповідачем;

- визнати укладеною між позивачем та
відповідачем додаткову угоду до
договору №63-6-00392 від 27.12.2006р. в
запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач безпідставно ухиляється
від укладання додаткової угоди з
позивачем, звернення позивача з цього
приводу до відповідача були залишені
останнім без належного реагування, що й
зумовило звернення позивача за
захистом своїх прав до суду.

Відповідач явку свого представника у
судові засідання місцевого
господарського суду не забезпечив,
відзиву на позов не надав, у зв'язку з
чим справа розглядалась на підставі ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України за наявними у ній
матеріалами.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.09.2013р. у справі №910/13837/13
позовні вимоги було задоволено
частково, а саме:

- визнано за позивачем право оренди
земельної ділянки №116, загальною
площею 4290 кв.м, яка знаходиться у 4-му
мікрорайоні житлового масиву Позняки у
Дарницькому районі, кадастровий номер
:63:245:0142, строком на 6 років на
умовах, що визначені договором №63-6-00392
від 27.12.2006р. оренди земельної ділянки;

- визнано укладеною додаткову угоду між
позивачем та відповідачем до договору
№63-6-00392 від 27.12.2006р. оренди земельної
ділянки №116, загальною площею 4290 кв. м.,
яка знаходиться у 4-му мікрорайоні
житлового масиву Позняки у Дарницькому
районі, кадастровий номер :63:245:0142,
що посвідчений нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований в реєстрі за №797 в
запропонованій позивачем редакції;

- в іншій частині позовних вимог
відмовлено;

- присуджено до стягнення з відповідача
на користь позивача судовий збір в сумі
2 294,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.09.2013р. у справі №910/13837/13 та
прийняти нове рішення, яким в позові
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема,
обґрунтована тим, що оскаржуване
судове рішення впливає на права та
інтереси Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт", оскільки суд вирішив
питання поновлення договору оренди на
земельну ділянку площею 4290 кв. м.,
розташовану у 4-му мікрорайоні
житлового масиву Позняки у Дарницькому
районі, значна частина якої (близько 0,22
га) належить до прибудинкової
території Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 12.06.2014р.

В судовому засіданні 12.06.2014р.
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
підстав, просив суд скаргу
задовольнити, рішення Господарського
суду міста Києва від 11.09.2013р. у справі
№910/13837/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити в
повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання
12.06.2014р. не з'явилися, про поважність
причин нез'явлення суд не повідомили,
будь-яких заяв або клопотань з цього
приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін та
апелянта не була визнана судом
обов'язковою, а також зважаючи на
наявні в матеріалах справи докази
належного повідомлення представників
сторін та апелянта про місце, дату і час
судового розгляду, колегія суддів
визнала за можливе розглядати справу у
відсутності представників сторін за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт" підлягає припиненню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як уже зазначалось вище, обґрунтовуючи
наявність права на звернення з
апеляційною скаргою, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Люкс-Комфорт" посилалось на
те, що суд першої інстанції, прийнявши
оскаржуване рішення у даній справі,
фактично вирішив питання про права і
обов'язки Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт", оскільки місцевий
господарський суд вирішив питання
поновлення договору оренди на земельну
ділянку, значна частина якої (близько
0,22 га) належить до прибудинкової
території апелянта.

В апеляційній скарзі зазначено про те,
що після виділення спірної земельної
ділянки в оренду позивачу площа
земельної ділянки, належної Об'єднанню
співвласників багатоквартирного
будинку „Люкс-Комфорт", зменшується
більш ніж на четверту частину (на 0,22 га)
внаслідок незаконного вилучення за
рахунок прибудинкової території на
користь позивача площі стоянки для
автомобілів, площі асфальтового
покриття, площі газонів та квітників,
що становить близько 0,65 га. За
твердженням апелянта, практично
повністю залишаються без
прибудинкової території мешканці
будинку №1/7 по вул. Григоренка в м.
Києві, оскільки належний їм дитячий
майданчик площею 120 кв. м., стоянка
автотранспорту площею 335 кв. м., а також
площа асфальтового покриття повністю
безпідставно включені до земельної
ділянки, наданої в оренду позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
місцевий господарський суд фактично
вирішив питання про права і обов'язки
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт", не можуть бути прийняті
судом до уваги з наступних підстав.

В ст. 91 Господарського процесуального
кодексу України передбачено, що особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду.

В ст. 4-2 Господарського процесуального
кодексу України визначено, що
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Дана норма
кореспондується зі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, в якій закріплено, що сторони
користуються рівними процесуальними
правами.

Вказані положення означають, що закон
встановлює рівні можливості сторін і
гарантує їм право на захист своїх
інтересів. Принцип рівності учасників
судового процесу перед законом і судом
є важливим засобом захисту їх прав і
законних інтересів, що унеможливлює
будь-який тиск однієї сторони на іншу,
ущемлення будь-чиїх процесуальних
прав. Це дає змогу сторонам вчиняти
передбачені законодавством
процесуальні дії, реалізовувати надані
їм законом права і виконувати
покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний
з процесуальною рівністю сторін і
забезпечує повноту фактичного й
доказового матеріалу, наявність якого
є важливою умовою з'ясування обставин
справи. Відповідно до вказаного
принципу, особи, зацікавлені в
результаті справи, вправі відстоювати
свою правоту у спорі шляхом подання
доказів; участі в дослідженні доказів,
наданих іншими особами шляхом
висловлення своєї думки з усіх питань,
що підлягають розгляду у судовому
засіданні. Змагальність є різновидом
активності зацікавленої особи
(сторони). Особи, які беруть участь у
справі, вправі вільно розпоряджатися
своїми матеріальними і процесуальними
правами й активно впливати на процес з
метою захисту прав і охоронюваних
законом інтересів.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Тобто, суд апеляційної інстанції
повинен з'ясувати усі обставини справи,
що входять до предмету доказування в
ній та мають значення для її розгляду.
При чому, у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження,
повинен з'ясувати наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі (аналогічна правова позиція
наведена в постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. №7 „Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України").

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що в останній відсутнє
обґрунтування того, які саме права
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт" порушено і як
скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 11.09.2013р. у справі
№910/13837/13 зможе відновити ці права
та/або інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що
надана позивачу в оренду земельна
ділянка належить до комунальної форми
власності. Відповідно до положень ст.
ст. 116, 123-125 Земельного кодексу України
за відсутності рішення органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування
юридична особа або фізична особа не має
права використовувати земельну
ділянку державної або комунальної
форми власності.

Натомість, посилаючись на те, що
частина земельної ділянки, наданої в
оренду позивачу, знаходиться в
користуванні у Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Люкс-Комфорт", останнім не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження оформлення за
апелянтом права користування
(власності) на частину спірної
земельної ділянки у встановленому
законодавством порядку. Тобто,
апелянтом не підтверджено, що він є
належним користувачем (власником)
вказаної земельної ділянки або її
частини.

Як уже зазначалось вище, відповідно до
ч.1 ст. 91 Господарського процесуального
кодексу України сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

З наведеної правової норми випливає, що
особи, яких не було залучено до участі у
справі, якщо суд прийняв рішення що
стосується їх прав і обов'язків, мають
право оскаржувати судове рішення, якщо
воно безпосередньо стосується їх прав
та обов'язків. Суд має вирішити спір про
право у правовідносинах, учасником
яких на момент розгляду справи та
прийняття рішення судом першої
інстанції є скаржник, або міститься
судження про нього у відповідних
правовідносинах. При цьому, у
мотивувальній частині рішення повинні
міститися висновки суду про права та
обов'язки такої особи, або в
резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки цих осіб.
У такому випадку рішення порушує не
лише матеріальні права осіб, не
залучених до участі в справі, а і їх
процесуальні права, що витікають із
сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основних свобод, положення про право
кожного на справедливий судовий
розгляд при визначенні його цивільних
прав і обов'язків. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до
уваги.

У відповідності до ст. ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт" не надало доказів
наявності порушення свого
суб'єктивного матеріального права та
наявності підстав для його правового
захисту, що є порушенням ст. 91
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки право подання
апеляційної скарги особою, яка не брала
участі у розгляді справи в суді першої
інстанції, існує лише в тому випадку,
коли буде доведено існування самого
порушення суб'єктивного права. У
випадку відсутності такого права або
коли воно не порушене, апеляційна
скарга не підлягає розгляду.

Тобто, в даному конкретному випадку, не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Підсумовуючи вищенаведені обставини в
їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку про те, що рішенням
Господарського суду міста Києва від
11.09.2013р. у справі №910/13837/13, права та
інтереси Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт" порушені не були, що в
свою чергу свідчить про відсутність
підстав для здійснення апеляційного
провадження і останнє підлягає
припиненню, як помилково порушене
(аналогічна позиція по застосуванню
розділу XII Господарського
процесуального кодексу України
наведена в п.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України").

Припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80
Господарського процесуального кодексу
України, не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої суми
судового збору, у зв'язку з чим
сплачений Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку
„Люкс-Комфорт" за подання апеляційної
скарги судовий збір не підлягає
поверненню (аналогічну правову позицію
по застосуванню ст. 7 Закону України
„Про судовий збір" наведено в п.5.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р.).

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 49, 75, 80, 86, 91
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Люкс-Комфорт" на рішення
Господарського суду міста Києва від
11.09.2013р. у справі №910/13837/13.

2. Матеріали справи №910/13837/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому законом порядку та
строки.

Головуючий суддя
Л.П. Зубець

Судді
А.І. Мартюк

М.М. Новіков