м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9840/14 04.06.14

За позовом Управління освіти
Деснянської районної в місті Київі
Державної адміністрації

до Приватного підприємства
"Київська загальноосвітня гімназія
"Грейс"

про стягнення 84 939,50 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

Від позивача
Кохановський В.В. за довіреністю від
08.05.2014

Від відповідача Трибушенко
І.А. за довіреністю від 03.06.2014

Квон Бон Мі
за довіреністю від 03.06.2014

В судовому засіданні 04.06.2014, відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління освіти Деснянської
районної в місті Київі Державної
адміністрації (Позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою № 28-1423 від 14.05.2014 про
стягнення з Приватного підприємства
"Київська загальноосвітня гімназія
"Грейс (Відповідач) заборгованості в
розмірі 84 939,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначає, що Відповідач не доплатив
Позивачеві орендну плату за договором
№ 422134 від 01.01.2006 в розмірі 84 939,50 грн.

Ухвалою суду від 26.05.2014 порушено
провадження у справі № 910/9840/14 та
призначено до розгляду на 04.06.2014.

Через канцелярію Господарського суду
міста Києва 03.06.2014, від Відповідача
надійшов відзив на позовну заяву.

Представник Позивача в судове
засідання призначене на 04.06.2014 з'явився,
вимоги ухвали суду виконав, надав
документи для долучення їх до
матеріалів справи.

Представник Відповідача в судове
засідання призначене на 04.06.2014 з'явився,
вимоги ухвали суду виконав, надав
документи для долучення їх до
матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.01.2013 розгляд справи
було відкладено на 04.02.2013.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 між Позивачем (Орендодавець) та
Відповідачем (Орендар) укладено
Договір укладено договір про передачу
майна комунальної власності
територіальної громади Деснянського
району м. Києва в оренду № 422134 (надалі -
Договір)

Відповідно до п.1.1 Позивач на підставі
розпорядження Деснянського районної у
м. Києві державної адміністрації від
14.12.2006 №1719 передає, а Відповідач
приймає в оренду нежитлове приміщення
(будівлю, споруду) за адресою: вул. Шолом
Алейхема 1-а , ДНЗ № 422, загальна площа
1999, 7 кв.м.

Відповідно до п.3.1. Договору, за
користування об'єктом оренди
Відповідач сплачує Позивачу орендну
плату, розрахунок якої здійснюється на
підставі методики розрахунку орендної
плати користування майном
територіальної громади Деснянського
району, затвердженого рішенням № 23 від
30.12.2004 Деснянської районної ради. На
дату підписання Договору: при базовій
орендній ставці вартість 1 кв.м
становить - 1 грн. 00 коп.; місячний розмір
орендної плати становить - 3 083 грн. 52
коп. та ПДВ 616 грн.70 коп., а загалом 3 700
грн. 22 коп.

Рішенням XVI сесії Деснянської районної
у м. Києві ради V скликання від 24.06.2010 № 14
затверджено розмір мінімальної
орендної ставки за 1 кв. м в місяць
(цільове використання орендованого
приміщення - заклади освіти всіх форм
власності ), яка становить 5 грн. / кв.м.

На виконання п. 4.1.2 Договору,
Відповідачем вносилась плата без
урахування вищевказаного рішення
Деснянської районної у м. Києві ради.

Таким чином, на думку Позивача, через
неналежне виконання своїх зобов'язань
Відповідачем, утворилась
заборгованість в розмірі 84 939 грн. 50 коп.

Розглянувши позовну заяву, суд прийшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, згідно п. 3.1.
Договору оренди був визначений розмір
орендної плати 3 700 грн. 22 коп.

01.01.2010 була підписана додаткова угода
до Договору оренди, відповідно до якої
розмір орендної плати становить 4 131
грн. 18 коп.

Згідно п. 3.1. Договору оренди розмір
орендної плати може бути змінено на
вимогу однієї із сторін у разі зміни
базової орендної ставки, методики
розрахунку орендної плати, профілю
використання приміщення, цін і тарифів
та інших випадках, передбачених
законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що з
01.01.2010 жодної вимоги щодо зміни розміру
орендної плати зі сторони Позивача до
Відповідача не надходило

Разом з тим, відповідно до п. 9.2 Договору
оренди усі зміни та доповнення
Договору оформляються в письмовій
формі і вступають в силу з моменту
підписання їх сторонами. Як зазначено
Відповідачем, та не спростовано
Позивачем жодних змін та доповнень з
01.01.2010 відносно зміни розміру орендної
плати не було.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
розмір орендної плати може бути
змінено за погодженням сторін.

Частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України передбачено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або доїс зором.

Отже, після укладення договору і,
зокрема, під час його виконання може
виникнути потреба у його зміні. За
загальним правилом зміна договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Таким чином, будь-яка зміна умов
договору, в тому числі і щодо зміни
орендної плати повинна переглядатися
за взаємною згодою сторін, а тому
прийняття Позивачем в односторонньому
порядку розпорядження щодо зміни
орендної плати суперечить договору і
Закону, є протиправним, а отже позовні
вимоги не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити в
повному обсязі.

2. Копію рішення направити сторонам

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 10.06.2014

Суддя
М.О. Лиськов