ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014 р.
Справа № 914/1490/14

За позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Універсальна», м. Львів;до
відповідача:Публічного акціонерного
товариства «Екватор», Львівська обл., м.
Старий Самбір;про:повернення предмета
лізингу, стягнення заборгованості та
штрафних санкцій Суддя - Крупник Р.В.
Секретар - Яслик Н.М.Представники
сторін: від позивача:Павлічко О.О. -
представник (довіреність №897 від
30.12.2013р.);від відповідача:Писко С.І. -
представник (довіреність №47 від
21.05.2014р.).

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

24.04.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява ТОВ «Лізингова компанія
«Універсальна» до ПАТ «Екватор» про
повернення предмета лізингу, стягнення
заборгованості та штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду від
25.04.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 12.05.2014р.

12.05.2014р. розгляд справи було відкладено
на 26.05.2014р., про що судом винесено
відповідну ухвалу. В судовому
засіданні 26.05.2014р. оголошено перерву до
16.06.2014р.

26.05.2014р. позивачем через канцелярію
суду подано довідку з додатками, якою
позивач просить суд припинити
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача грошових
коштів, оскільки заборгованість та
штрафні санкції сплачені відповідачем
у повному обсязі.

Представник позивача в судове
засідання 16.06.2014р. з'явився, позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача повернути предмет лізингу
підтримав, в частині позовних вимог
щодо стягнення з відповідача
заборгованості за лізинговими
платежами, пені за прострочення
лізингових платежів, 20% річних та пені
за несвоєчасне повернення предмета
лізингу вимог, просив суд провадження
припинити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12.07.2012р.
між позивачем та відповідачем укладено
Договір фінансового лізингу №309/0712/ВТ,
відповідно до якого лізингодавець
(позивач) зобов'язувався придбати на
замовлення лізингоодержувача майно:
автомобіль ГАЗ 3302-388С, вказаний у
лізинговій заявці та специфікації та
передати його лізингоодержувачу, а
останній зобов'язувався прийняти
предмет лізингу у виключне платне
користування терміном на 36 місяців з
дати підписання обома сторонами акту
приймання-передачі приймання предмету
лізингу. На виконання умов Договору,
позивачем було передано, а
відповідачем прийнято у користування
автомобіль ГАЗ-330202-388С. Відповідно до
умов Договору, відповідач за
користування предметом лізингу
зобов'язувався вносити щомісячні
лізингові платежі в розмірі і строки,
визначені Графіком лізингових
платежів. Однак, своїх зобов'язань за
Договором в частині своєчасного
внесення лізингових платежів
відповідач належним чином не виконав,
зокрема, починаючи з січня 2014р. почав
прострочувати сплату лізингових
платежів, в результаті чого, станом на
07.04.2014р. заборгованість відповідача
складала 7288,90 грн., строк прострочення -
40 днів. При цьому, в Договорі сторонами
погоджено, що лізингодавець має право
розірвати Договір в односторонньому
порядку, якщо прострочення сплати
лізингоодержувачем будь-якого
лізингового платежу становить більше
30-ти днів. У зв'язку з цим, позивач
08.04.2014р. повідомив відповідача про
розмір боргу, строк прострочення, а
також повідомив останнього про те, що у
випадку наявності заборгованості
станом на 17.04.2014р., Договір
вважатиметься припиненим з 18.04.2014р., а
предмет лізингу підлягатиме
поверненню позивачу. Незважаючи на те,
що вказана вимога одержана
відповідачем 10.04.2014р., станом на 17.04.2014р.
заборгованість була погашена лише
частково, до сплати залишилося 6376,37
грн., строк прострочення склав 50 днів.
Відтак, як зауважив представник
позивача, договірні відносини сторін
за Договором припинилися 18.04.2014р., у
зв'язку з простроченням внесення
відповідачем лізингових платежів
понад 30 днів. Оскільки після припинення
дії Договору, заборгованість сплачена
не була, предмет лізингу залишався
неповернений, позивач звернувся за
захистом своїх прав до суду. Крім цього,
представник позивача зазначив, що
після порушення провадження у справі,
заборгованість відповідачем була
погашена повністю, однак автомобіль,
який передавався в користування,
станом на день розгляду справи
позивачу не повертався.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, пояснив суду, що у
зв'язку з скрутним фінансовим
становищем відповідача, дійсно мало
місце несвоєчасного внесення
лізингових платежів, однак станом на
день слухання справи судом,
заборгованість погашена ПАТ «Екватор»
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.07.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Універсальна» (надалі - Позивач,
Лізингодавець) та Публічним
акціонерним товариством «Екватрор»
(надалі - Відповідач, Лізингоодержувач)
укладено Договір фінансового лізингу
№309/0712/ВТ (надалі - Договір), відповідно
до розділу І якого лізингодавець
зобов'язується придбати на замовлення
лізингоодержувача майно: автомобіль
ГАЗ 3302-388С (надалі - Предмет лізингу),
вказаний в лізинговій заявці та
Специфікації (Додаток №1 до цього
Договору) та передати його
лізингоодержувачу, а останній
зобов'язується прийняти предмет
лізингу у виключне платне користування
терміном на 36 місяців з дати підписання
обома сторонами Акту
приймання-передачі предмета лізингу
(Додаток №3 до цього Договору).
Лізингоодержувач зобов'язаний
користуватися предметом лізингу
виключно за цільовим призначенням, для
потреб лізингоодержувача. Сторони
визначають цей Договір, як договір
фінансового лізингу відповідно до норм
Податкового кодексу України.

В подальшому, 30.07.2012р. сторонами
Договору підписано Угоду про внесення
змін до Договору, відповідно до якої п.
1.1. викладено в новій редакції, в
частині марки автомобіля ГАЗ-330202-388 С.

Договір вступає в силу з моменту його
укладення та діє до моменту повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим Договором (п. 10.1. Договору).

За змістом положень п. 2.6. Договору
лізингоодержувач зобов'язаний
з'явитись в місце, дату і час визначену
лізингодавцем для прийому-передачі
предмета лізингу, провести його огляд
та підписати Акт приймання-передачі
предмета лізингу.

На виконання зобов'язань за Договором,
позивачем 07.08.2012р. було передано
відповідачу в користування предмет
лізингу, а саме: автомобіль ГАЗ-330202-388С,
№ кузова 330200С0686446, реєстраційний номер
ВС9467СР, вартістю 175855,00 грн. з ПДВ, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи Актом приймання-передачі
предмета лізингу до Договору. Даний Акт
підписаний повноважними
представниками сторін Договору та
скріплений їхніми печатками.

Згідно п.п. 3.1.-3.3. Договору предмет
лізингу передається лізингодавцем і
приймається в лізинг
лізингоодержувачем на умовах сплати
лізингоодержувачем лізингодавцеві
лізингових платежів за користування
предметом лізингу. Лізингові платежі
включають суму, яка відшкодовує
частину вартості предмета лізингу,
компенсації відсотків за кредитом та
комісійної винагороди лізингодавця, а
також інші витрати лізингодавця, що
безпосередньо пов'язані з виконанням
цього Договору. Лізингові платежі
складаються з авансового лізингового
платежу та щомісячних лізингових
платежів, які лізингоодержувач
зобов'язаний сплачувати в розмірі і
строки згідно Графіку лізингових
платежів (Додаток №2 до цього Договору).

Угодою про внесення змін до Договору
від 12.07.2012р. сторони виклали п. 3.2.
Договору в наступній редакції:
«Лізингові платежі можуть включати
суму, яка відшкодовує частину вартості
предмета лізингу, винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно, компенсацію відсотків за
кредитом та інших витрат лізингодавця,
що безпосередньо пов'язані з
виконанням цього Договору. Згідно
Податкового кодексу України вся сума
лізингового платежу без урахування
частини лізингового платежу, що є
відшкодуванням частини вартості
предмета лізингу є процентами, т.ч.
винагорода лізингодавцю за отримане у
лізинг майно, компенсація відсотків за
кредитом та інших витрат лізингодавця,
що безпосередньо пов'язані з
виконанням цього Договору є
процентами.

Однак, всупереч умовам Договору та
Графіку лізингових платежів (з
наступними змінами), відповідач своїх
зобов'язань за Договором належним
чином не виконав, зокрема, починаючи з
січня 2014р. прострочив сплату
лізингових платежів, в результаті чого
станом на 07.04.2014р., строк прострочення
склав 40 днів, заборгованість - 7288,90 грн.

За умовами пп. 7.1.4 п. 7.1. укладеного
Договору, лізингодавець має право
розірвати Договір в односторонньому
порядку, якщо прострочення сплати
лізингоодержувачем будь-якого
лізингового платежу становить більше
30-ти днів.

У зв'язку з простроченістю відповідача,
позивач 08.04.2014р. звернувся до
відповідача з претензією, якою вимагав
негайно сплатити борг та повідомив, що
у випадку наявності заборгованості
станом на 17.04.2014р., ТОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» відмовляється
від Договору і з 18.04.2014р. Договір
вважатиметься припиненим, а предмет
лізингу підлягатиме поверненню
лізингодавцю.

Оскільки, заборгованість погашена
відповідачем не була, 18.04.2014р. позивач
повторно звернувся до ПАТ «Екватор» з
претензією, якою повідомив про
припинення договірних відносин сторін
за Договором з 18.04.2014р., припинення
нарахування з вказаної дати лізингових
платежів, крім цього, вимагав погасити
існуючу заборгованість та повернути
предмет лізингу.

Так як вимоги позивача виконані не
були, останній був змушений звернутися
до господарського суду.

Як вбачається з долучених до
матеріалів справи банківської виписки
по рахунку та довідки позивача, після
порушення провадження у справі -
30.04.2014р., відповідачем на рахунок
позивача перераховано 2000,00 грн., крім
цього 22.05.2014р. відповідачем в якості
сплати боргу на рахунок ТОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» перераховано
12223,74 грн. При цьому, судом встановлено,
що на день розгляду справи, предмет
лізингу лізингоодержувачем позивачу
не повернений, що також не
заперечувалося представником
відповідача під час судового
засідання.

Таким чином, судом встановлено, що
заборгованість, яка залишилася до
сплати (в розмірі 4798,49 грн.), погашена
відповідачем повністю 22.05.2014р.

Положеннями п. 4.6. Постанови Пленуму ВГС
України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Встановивши наведені обставини справи,
суд припиняє провадження у справі в
частині стягнення з відповідача 4422,84
грн. лізингових платежів, 27,63 грн. пені
та 339,02 грн. 20% річних, натомість, позовна
вимога про зобов'язання ПАТ «Екватор»
повернути позивачу предмет лізингу є
такою, що підлягає задоволенню
повністю, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

Положеннями ст. 806 ЦК України
встановлено, що за договором лізингу
одна сторона (лізингодавець) передає
або зобов'язується передати другій
стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Правове регулювання лізингу
здійснюється відповідно до цього
Кодексу та інших законів (ч. 7 ст. 292 ГК
УКраїни).

У відповідності до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про
фінансовий лізинг» за договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Законодавцем в ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про
фінансовий лізинг» визначено, що
сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором.

Так, в силу положень п. 3. ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про
фінансовий лізинг» лізингоодержувач
зобов'язаний, зокрема, своєчасно
сплачувати лізингові платежі.

В Розділі 3 Договору сторонами
погоджено розмір, порядок внесення
лізингових платежів, черговість їх
зарахування та ін. В Додатку №2 до
Договору - «Графік лізингових
платежів» (нова редакція) сторонами
передбачено детальний розмір та строк
внесення лізингових платежів.

Проте, своїх зобов'язань за Договором в
частині своєчасного внесення
лізингових платежів відповідач не
виконав, зокрема, починаючи з січня 2014р.
зі сторони відповідача допущено
прострочення внесення лізингових
платежів, в результаті чого станом на
17.04.2014р., заборгованість ПАТ «Екватор»
становила 6376,37 грн., строк прострочення
склав 50 днів.

Представник відповідача факт
прострочення внесення лізингових
платежів визнав, однак зазначив, що
таке прострочення відбулося у зв'язку з
фінансовою скрутою відповідача.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про
фінансовий лізинг» лізингодавець має
право вимагати розірвання договору та
повернення предмета лізингу у
передбачених законом та договором
випадках.

В підпункті 7.1.4 пункту 7.1. Договору
сторони погодили, що лізингодавець має
право розірвати цей Договір в
односторонньому порядку, якщо
прострочення сплати
лізингоодержувачем будь-якого
лізингового платежу становить більше
30-ти днів.

Крім цього, п.п. 9.1., 9.4. Договору
визначено, що лізингоодержувач
погоджується, що лізингодавець у разі
дострокового припинення цього
Договору має право вилучити предмет
лізингу негайно. В цьому випадку
лізингоодержувач зобов'язаний
повернути предмет лізингу
лізингодавцю негайно або у визначений
лізингодавцем термін в тому стані, в
якому він був отриманий у користування,
з урахуванням нормального зносу. При
поверненні/вилученні предмета лізингу
сторони зобов'язані підписати Акт
повернення предмета лізингу,
лізингоодержувач зобов'язаний надати
лізингодавцю видаткову та податкову
накладні.

З матеріалів справи вбачається, що
07.04.2014р. позивач повідомляв відповідача
про те, що у випадку наявності боргу,
Договір вважатиметься припиненим з
18.04.2014р. Матеріалами справи
підтверджується, що вказана претензія
одержана відповідачем 10.04.2014р. Крім
цього, 18.04.2014р. позивач повторно
повідомив відповідача про припинення
дії Договору фінансового лізингу
№309/0712/ВТ від 12.07.2012р. з 18.04.2014р. та
вимагав негайно повернути предмет
лізингу за адресою: м. Львів, вул.
Єфремова, 32а. Докази направлення даного
повідомлення відповідачу знаходяться
в матеріалах справи.

Відтак судом встановлено, що дія
Договору припинилася 18.04.2014р., у зв'язку
з його розірванням в односторонньому
порядку.

У відповідності із ст. 193 ГК України,
положення якої є аналогічні до
положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Оскільки, предмет лізингу - автомобіль
ГАЗ-330202-388С (номер кузова 330200С0686446,
реєстр. № ВС9467СР, відповідачем після
припинення дії Договору (18.04.2014р.)
повернений не був, такий підлягає
поверненню позивачу в судовому
порядку.

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовна вимога
щодо повернення предмету лізингу є
обґрунтована та підтверджена
належними та допустимими доказами,
відповідачем не спростована, а тому
підлягає до задоволення повністю.

Судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень ст. 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Екватор» (82000, Львівська
обл., Старосамбірський р-н, м. Старий
Самбір, вул. Лева Галицького, 42; ) повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Універсальна» (79013, м. Львів,
вул. Єфремова, 32А; )
автомобіль марки ГАЗ, білого кольору,
модель 330202-388, номер шасі (кузова, рами)
330200С0686446, реєстраційний номер ВС9467СР.

3. Провадження у справі щодо
стягнення з ПАТ «Екватор» на користь
ТОВ «Лізингова компанія
«Універсальна» 4422,84 грн. лізингових
платежів, 27,63 грн. пені та 339,02 грн. 20%
річних - припинити.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Екватор» (82000,
Львівська обл., Старосамбірський р-н, м.
Старий Самбір, вул. Лева Галицького, 42;
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Лізингова компанія «Універсальна»
(79013, м. Львів, вул. Єфремова, 32А; ) 1827,00 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
19.06.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.