ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.06.14р. Справа № 2/5005/4713/2012

За позовом Київського національного
університету імені Тараса Шевченка, м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробничого
підприємства "Спеціндустрія", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 3 329, 60 грн. безпідставно
отриманих грошових коштів за Договором
підряду

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - не з'явився (про час і місце
засідання суду сповіщений належно)

Відповідача - Шестерня Н.О., за
довіреністю №24/02/3 від 24.02.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 3
329, 60 грн. безпідставно отриманих
грошових коштів за Договором підряду №
057/13 від 14.08.2009р.

За клопотанням Відповідача ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.07.2012р. зупинено
провадження у справі №2/5005/4713/2012 до
прийняття господарським судом
Дніпропетровської області остаточного
рішення у справі № 2/5005/14043/2011.

Розпорядженням № 1439 від 19.12.2013р., у
зв'язку з закінченням повноважень у
судді Боділовській М.М., призначено
автоматизований розподіл справи, яким
справу передано для розгляду по суті
судді Юзікову С.Г. Справу прийнято
суддею Юзіковим С.Г. до свого
провадження.

На запит суду за вих. № 2/5005/4713/2012 /63207/13
від 24.12.2013р. про надання інформації щодо
результатів розгляду справи №
2/5005/14043/2011 повідомлено, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.09.2013р. в задоволенні
позову Київського національного
університету імені Тараса Шевченка до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства "Спеціндустрія", Третя
особа: Державна фінансова інспекція в
Дніпропетровській області про
відшкодування збитків у розмірі 51 930,23
грн. за Договором підряду відмовлено.
Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.12.2013р. апеляційні скарги Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області та
Київського національного університету
імені Тараса Шевченка задоволено;
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.09.2013р.
у справі №2/5005/14043/2011 скасовано; позов
задоволено; стягнуто з ТОВ
Науково-виробничого підприємства
"Спеціндустрія" на користь Київського
національного університету імені
Тараса Шевченка збитки в сумі 51 930, 23
грн. Станом на 27.12.2013р. постанова у
справі №2/5005/14043/2011 в порядку ст. 107 ГПК
України не оскаржувалася та набрала
законної сили 19.12.2013р.

Провадження у даній справі поновлено,
справа призначена до розгляду у
судовому засіданні.

Постановою ВГСУ від 18.03.2014р. рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.09.2013р. та постанову ДАГС
від 19.12.2013р. у справі №2/5005/14043/2011
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до господарського суду
Дніпропетровської області. Рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 29.05.2014р. у справі №
2/5005/14043/2011 в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Відповідач вважає позовні вимоги
необґрунтованими, незаконними та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки роботи за спірним Договором
виконані та прийняті Позивачем без
зауважень та заперечень за актами
приймання виконаних підрядних робіт.
Понесені підрядником витрати за
виконані роботи були узгоджені
Позивачем та Відповідачем, що
підтверджується актами приймання
виконаних робіт, які містяться в
матеріалах справи, та не виходили за
гранично встановлені ціни для
замовника як державного підприємства.
Умовами договору підряду передбачено
права підрядника укладати договори з
субпідрядниками та не було оговорено
на яких конкретно умовах, у тому числі і
за якою ціною, також не було
передбачено відповідальності
підрядника, або обмеження у
встановленні ним ціни за виконані
роботи субпідрядниками за договорами
субпідрядів. Законодавством не
встановлено вимог щодо рівних цін на
виконані роботи підрядником та
субпідрядником. Прийняття замовником
виконаних робіт є свідченням того, що
ним погоджено виконання робіт
субпідрядником. Вказане
підтверджується матеріалами справи, а
саме актами здачі-приймання виконаних
робіт та іншими документами.
Заперечень чи інших зауважень щодо
якості виконаних робіт як до
підрядника, так і до субпідрядників від
замовника не надходило. Отже, наявність
договору на виконання робіт та акту
прийому-передачі виконаних підрядних
робіт, що за обсягом і ціною
відповідають умовам договору, є
підставою для виконання зобов'язання
замовником з оплати вартості робіт у
відповідності до умов договору. Крім
того, якщо замовник приймає результат
роботи без проведення перевірки, він
позбавляється права посилатися на
наявність явних недоліків у результаті
роботи. Отже, явні недоліки повинні
виявлятися безпосередньо при
прийнятті результату робіт. В свою
чергу, приховані недоліки замовник
може виявляти і після прийняття
результату. Замовник зобов'язаний у
такому випадку негайно повідомити про
це підрядника. Виконання цього
обов'язку дозволить підряднику спільно
з замовником зафіксувати виявлені
приховані недоліки та вирішити
самостійно на принципах
добросовісності та розумності
пов'язані з цим спірні питання. Якщо
підрядник відмовляється спільно з
замовником зафіксувати їх, останній
може це зробити із залученням третіх
осіб.

Щодо акту ревізії Головного
контрольно-ревізійного управління від
18.03.2011р. та зустрічної звірки
контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області, на які
посилається Позивач як на докази
завищення Відповідачем вартості
виконаних робіт, то Відповідач
наполягає, що довідка
контрольно-ревізійного управління чи
акт перевірки може бути підставою для
вчинення відповідних процесуальних
дій посадовими особами (зокрема -
пред'явлення відповідного позову до
суду), однак не позбавляє відповідну
особу процесуального обов'язку
доводити свої вимоги належними та
допустимими доказами. Отже, Позивач не
довів належними доказами обставини,
викладені в позові, тому позов
задоволенню не підлягає.

Розгляд справи відкладався.

16.05.2014р. від Позивача надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі до вирішення аналогічного спору
у справі №2/5005/14043/2011. У випадку
незадоволення клопотання, Позивач
просив, з метою економії бюджетних
коштів, провести розгляд справи без
участі його представника.

Суд клопотання Позивача про зупинення
провадження у справі відхилив, бо хоч
спори у наведених справах виникли при
виконанні одного договору підряду,
однак з приводу виконання різних робіт.

Клопотання Позивача про розгляд справи
без участі його представника судом
задоволено, оскільки явка у судове
засідання представників сторін - це
право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Відповідача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Київським національним університетом
ім. Тараса Шевченка (далі - Позивач) з
ТОВ Науково-виробничим підприємством
"Спеціндустрія" (далі - Відповідач)
укладено договір підряду від 14.08.2009р.
№057/13 для проведення поточного ремонту
фасаду головного корпусу університету
на загальну суму 1 110 101,00 грн. За
виконані за договором роботи Позивачем
Відповідачеві сплачено 1 109 920,80 грн.

Під час ревізії
фінансово-господарської діяльності
Київського національного університету
ім. Тараса Шевченка за 2008, 2009 роки та
завершений звітний період 2010р.
проводилася у IV кварталі 2010р. Головним
контрольно-ревізійним управлінням
України, виявлено порушення при
проведенні університетом видатків на
капітальне будівництво, реконструкцію
та ремонт. Зокрема, як зазначено в акті
ревізії ГоловКРУ від 18.03.2011р. №03-21/66, під
час ревізії працівниками КРУ в
Дніпропетровській області проведено
зустрічну звірку в ТОВ
"Науково-виробниче підприємство
"Спеціндустрія", якою встановлено, що
роботи з фарбування фасаду будівлі
університету в повному обсязі
виконували субпідрядні організації
ТОВ "Валіос-Техно-Буд", ТОВ
"Екокомстандарт", та ПП "МАРТ 2009", які
знаходяться в м. Дніпропетровську.

Співставленням вартості прямих та
загальновиробничих витрат, які
зазначено в актах приймання виконаних
робіт (ф.КБ-2в) генпідрядника із
вартістю прямих та загальновиробничих
витрат, зазначених в актах приймання
виконаних робіт ф.КБ-2в субпідрядних
організацій, встановлено розбіжності
загалом на суму 882,80 грн. (з ПДВ), що є
порушенням вимог п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 та
призвело до завищення вартості
виконаних робіт.

Також, документальною перевіркою
правильності розрахунків
загально-виробничих витрат
встановлено, що при виконанні
оздоблювальних робіт відповідачем при
розрахунку І та III блоку застосовано
усереднені показники 0,094 та 2,26
(поточний ремонт житла, об'єктів
соціальної сфери і комунального
призначення та благоустрій) замість 0,088
та 2,16 (оздоблювальні роботи), що є
порушенням вимоги п. 4.2.1.6. та Додатку №3
ДБН Д.1.1-1-2000 та призвело до завищення
вартості виконаних робіт на суму 476,40
грн. (з ПДВ).

Документальною перевіркою
правильності застосування відсотків
при здійсненні нарахувань до державних
соціальних фондів у розрахунку
загальновиробничих витрат І та II блоку
встановлено, що Відповідачем замість
38,52% застосовано - 38,985%, що є порушенням
вимог п. 4.2.1.2. ДБН Д.1.1-1-2000 та призвело до
завищення вартості виконаних робіт на
суму 1 970,40 грн. (з ПДВ).

На думку Позивача, вказані порушення
сталися з вини Відповідача, Позивач
зайво оплатив, а Відповідач отримав,
без належних на те підстав, кошти у сумі
3 329,60 грн.

Відповідач відмовився повернути
Позивачеві безпідставно отримане
майно у вигляді грошових коштів у
добровільному порядку. Наведене стало
причиною звернення Позивачем з
позовом та є предметом спору у даній
справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно зі
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права або інтересу.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України, набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в
натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

Статтею 32 ГПК України визначено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Надані Позивачем матеріали не можуть
бути належними доказами завищення
Відповідачем вартості виконаних робіт
на 3 329,60 грн., оскільки сторонами
погоджено договірну ціну виконуваних
за Договором робіт, роботи за спірним
Договором виконані та прийняті
Позивачем без зауважень та заперечень,
про що сторонами підписано акти
приймання виконаних підрядних робіт
ф.КБ-2в, вартість робіт підтверджується
погодженими сторонами довідками про
вартість виконаних підрядних робіт
ф.КБ-3. З наданих до справи документів не
вбачається, що договірна ціна
погоджена сторонами відрізняється від
вартості виконаних Відповідачем робіт.
Законодавством не встановлено вимог
щодо рівних цін на виконані роботи
підрядником та субпідрядником. Що ж до
відносин Відповідача (підрядника) з
його субпідрядниками, то вони не
стосуються відносин Позивача
(Замовника) з підрядником
(Відповідачем).

З урахуванням наданих сторонами
документів, пояснень сторін, суд не
приймає доводи Позивача, погоджується
з позицією Відповідача та вважає, що
позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
господарські витрати слід покласти на
Позивача.

Керуючись 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Господарські витрати покласти на
Позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане _________________