Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" червня 2014 р.
Справа № 906/544/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представника позивача:
Терехов О.Л. - дов. №2565-О від 16.08.2013р.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" (м.Дніпропетровськ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(м.Житомир)

про стягнення 42931,18 грн.

Позивач подав позов про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором №б/н від 24.03.2011р. в розмірі
42931,18грн., а саме: 33616,00грн.
заборгованості за кредитом; 8157,65грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 213,79грн. пені;
943,74грн. заборгованості по комісії за
користуванням кредитом.

Ухвалою господарського суду від
28.04.2014р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 20.05.2014р.

Ухвалою господарського суду від
20.05.2014р. відкладено розгляд справи на
05.06.2014р.

05.06.2014 р. позивачем подано заяву про
зменшення розміру позовних вимог з
посиланням на часткове погашення
відповідачем заборгованості 02.04.14 в
сумі 2507,39 грн. та 02.06.2014 р. в сумі 2930,00 грн.
Таким чином, просить стягнути з
відповідача 37493,79грн., із яких 30686,00грн. -
заборгованість за кредитом, 6807,79грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Згідно приписів ст.22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі зменшити розмір позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд прийшов до висновку,
що дії позивача щодо зменшення
позовних вимог не суперечать чинному
законодавству та не порушують
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, у зв'язку з чим прийняв до
розгляду заяву про зменшення позовних
вимог.

Вирішення спору відбувається в межах
поданої заяви.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві та заяві
про зменшення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. На адресу господарського суду
29.05.2013р. повернулась копія ухвали від
20.05.2013р., яка направлялась
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням на адресу відповідача
зазначену у позовній заяві, а саме:
АДРЕСА_1 із відміткою відділення
зв'язку "за закінченням терміну
зберігання".

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців фізична
особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011р. передбачено, що особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Отже, судом вжито всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи та
забезпечення явки останнього в судове
засідання для реалізації ним права на
судовий захист своїх прав та інтересів.

Вирішення спору здійснюється за
наявними в справі матеріалами
відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2011р. між ПАТ КБ "Приватбанк" (позивач)
та ФОП ОСОБА_2 (клієнт/відповідач) було
підписано Заяву про відкриття
поточного рахунку та картку зі
зразками підписів і відбитка печатки
(а.с.31), згідно якої клієнт погодився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, у тому числі з
Умовами та Правилами обслуговування за
розрахунковими картками (що розміщені
в мережі Інтернет на сайті
http://www.privatbank.ua., https://client-bank.ua), Тарифами
банку, які разом із цією заявою та
карткою зі зразками підписів і
відбитка печатки складають Договір
банківського обслуговування.

Цим підписом відповідач приєднався і
зобов'язався виконувати умови,
викладені в Умовах та Правилах надання
банківських послуг, тарифах позивача -
договорі банківського обслуговування.

Відповідно до умов зазначеного
договору відповідачу встановлено
кредитний ліміт, на поточний рахунок
НОМЕР_2 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк,
smsповідомлення або інших), що визначено
і врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг" (далі
-Умови).

Згідно з п. 3.18.1.16. Умов при укладанні
договорів та угод, або вчинення інших
дій, що свідчать про приєднання Клієнта
до "Умов та правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки", або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк/
Інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.18.1.1 Умов визначено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
(далі - "Кредит") надається на поповнення
обігових коштів і здійснення поточних
платежів Клієнта, в межах кредитного
ліміту (далі - "Ліміт"). Про розмір ліміту
Банк повідомляє Клієнта на свій вибір
або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт-банк,
smsповідомлення або ін.). Банк здійснює
обслуговування ліміту клієнта, яке
полягає у здійсненні його платежів
понад залишок коштів на поточному
рахунку клієнта, в разі наявності
вільних грошових ресурсів, за рахунок
кредитних коштів в межах ліміту, шляхом
дебетування поточного рахунку. При
цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п.3.18.1.3 Умов, кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта з повернення кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Пунктом 3.18.6.1. Умов визначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки", або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або у будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
Клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Позивач, на виконання укладеного
договору 04.03.2013р., встановив на рахунок
відповідача кредитний ліміт у розмірі
36800,00грн., що підтверджується довідкою
(а.с. 42).

Внаслідок несвоєчасного виконання
відповідачем взятих на себе договірних
зобов'язань у відповідача має місце
заборгованість в розмірі 30686,00грн., яка
винесена 26.07.2013 р. як прострочка кредиту
в розмірі 36800,00грн., та частково
сплачена: 30.12.2013р. в розмірі 100,00грн.,
30.12.2013р. - 3084,00грн., 02.06.2014р. - 2930,00грн., що
підтверджується банківською випискою
(а.с. 67).

Відповідно до п.3.18.4.1 Умов, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
відсотки, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.18.4.1.1 Умов, за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуління дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (далі - "період, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (п. 3.18.4.1.2. Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 зазначених Умов,
у разі непогашення кредиту впродовж 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.

При порушенні Клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання, Клієнт сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
випадку порушення Клієнтом будь-якого
з грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань (до п. 3.18.4.1.3 Умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі невиникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4
Умов).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату
розрахунку (п. 3.18.4.9 Умов).

Сплата відсотків за користування
кредитом, розрахованих згідно п.п.
3.18.4.1., 3.18.4.2., проводиться в порядку,
вказаному в п. 3.18.1.1., 3.18.2.1.4, 3.18.2.2.8.
Відсотки сплачені по закінченню строку
безперервного користування кредитом,
вважаються простроченими (крім
випадків розірвання кредиту згідно п.
3.18.2.3.4). Сплата відсотків може бути
здійснена клієнтом також з інших
належних йому рахунків в установленому
законом порядку (3.18.4.3 Умов).

Як вбачається з розрахунку (а.с. 67-69),
позивачем нараховано відповідачу
відсотки за користування кредитом,
розмір яких, згідно заяви про зменшення
позовних вимог, становить 6807,79 грн.

В зв'язку з неналежним виконанням умов
договору, позивачем відповідачу
направлена претензія №10221ZRZ2S0SZ від
04.03.2014р. (а.с. 50).

Відповідач вимогу позивача про сплату
простроченої заборгованості в повному
обсязі не виконав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та пояснення учасника судового
процесу, господарський суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше осіб, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася (ч.
2. ст. 639 ЦК України).

Водночас, ч.1 ст.1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернута
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Так, матеріалами справи
підтверджується факт надання
відповідачу грошових коштів в кредит в
розмірі 36800,00грн. та факт часткового
виконання зобов'язання щодо повернення
грошових коштів у встановлений
договором строк , в результаті чого має
місце заборгованість в сумі 30686,00грн.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України
передбачено, що процентна ставка за
кредитом може бути фіксованою або
змінюваною. Тип процентної ставки
визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Суд перевірив розрахунки позивача
щодо заборгованості відповідача по
тілу кредиту та нарахованим відсоткам
та встановив, що їх нараховано
відповідно до умов договору, норм
чинного законодавства та арифметично
вірно.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача вважає обґрунтованими,
заявленими до норм чинного
законодавства, і такими, що підлягають
задоволенню в сумі 37493,79грн., з яких
30686,00грн. заборгованості за кредитом;
6807,79грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50,
ідентифікаційний код 14360570):

- 30686,00 грн. заборгованості за кредитом;

- 6807,79 грн. заборгованості по процентам
за користування кредитом;

- 1827,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.06.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Друк:

1 - до справи;

2 - відповідачу (рек. з пов.)