ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" червня 2014 р.Справа № 922/1245/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, м. Харків про стягнення
коштів за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_4, дог. № б/н, від
06.05.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, в
якій просить суд стягнути з
відповідача 54 710,69грн. матеріальної
шкоди, та витрати по сплаті судового
збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на укладення між сторонами
договору оренди нежитлового
приміщення №01-07, згідно якого
відповідач передав , а позивач прийняв
у строкове платне користування другий
поверх нежитлового приміщення площею
290 квадратних метрів, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1

Як вказує позивач у позовній заяві
12.12.2013 року, останній отримав від
відповідача листа з проханням
достроково розірвати договір з причин
важкої економічної ситуації та
конкуренції між суб'єктами
господарювання, посилаючись на п.9.9.
договору оренди, проте позивач вважає
прохання про розірвання договору
31.12.2013 року суперечить умовам договору,
та вважає, що спірний договір повинно
бути розірвано 12.01.2014 року, крім того
позивач вважає, що відповідач має
боргові зобов'язання перед позивачем ,
що складаються з робіт з відновлення
демонтованої орендарем стіни на
другому поверсі, неоплачених платежів
за електроенергію та водопостачання у
період з 04.12.2013 р. по 10.01.2014 року,
неоплачені орендні платежі, з
врахуванням вищевикладених обставини,
позивач звернувся до господарського
суду Харківської області із
відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.04.2014 р.
порушено провадження №922/1245/14, розгляд
справи призначено на 29.04.2014 року.
Ухвалою господарського суду від 29.04.2014
року , у зв'язку із неявкою сторін в
судове засідання , розгляд справи
відкладено до 02.06.2014 року.

Представник позивача в судове
засідання 02.06.2014 року, не з'явився, через
канцелярію господарського суду
(вх.№18118 від 30.05.2014року) надійшло
електронне повідомлення про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
із неможливістю бути присутнім у
судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2014
року, задоволено клопотання позивача
про відкладення розгляду справи та
задоволено клопотання представника
відповідача про подовження строку
розгляду справи на підставі ч.3 ст.69ГПК
України до 16.06.2014 року . Розгляд справи
відкладено до 10.06.2014 року

У судове засідання, призначене на
10.06.2014, представник позивача повторно
не з'явився вимоги ухвали суду вкотре
не виконав, про причини неявки суду не
повідомив, про дату, час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином.

При цьому, ухвалами Господарського
суду Харківської області від 29.04.2014 та
від 02.06.2014 явку повноважних
представників сторін у судове
засідання судом визнано обов'язковою.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами.

Відповідно до частини першої ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд відкладає в
межах строків, встановлених статтею 69
цього кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Частиною першою ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня отримання
позовної заяви.

Неявка позивача в судове засідання, а
також неподання витребуваних
документів перешкоджає з'ясуванню
судом всіх обставин справи, з'ясуванню
питання щодо підтримання заявлених
позовних вимог станом на час розгляду
справи, всебічному і об'єктивному
дослідженню правомірності позовних
вимог по справі та прийняттю
правильного і обґрунтованого рішення в
межах встановлених процесуальних
строків.

02.04.2014 року господарським судом
Харківської області винесено ухвалу
про порушення провадження у справі,
розгляд справи призначений на 29.04.2014
року. Зобов'язано позивача надати до
господарського суду :

- правове та документальне
обґрунтування позовних вимог з
посиланням на норми діючого цивільного
та господарського законодавства ;

- докладний і обґрунтований розрахунок
ціни позову (орендної плати, платежів
електроенергії та водопостачання) із
зазначенням усіх періодів нарахування,
усіх нарахованих сум, усіх сплачених
сум, сальдо за кожним періодом,
підсумкового сальдо),

- докази часткового виконання
зобов'язань відповідачем за спірним
договором (виписки про рух коштів на
поточному рахунку позивача, копії
платіжних доручень відповідача,
квитанцій, корінців прибуткових
касових ордерів тощо);

- довідку за підписом головного
бухгалтера про поточні рахунки у
фінансових установах банку на позивача
та відповідача;

Ухвалою господарського суду від 29.04.2014
року у справі №922/1245/14, зобов'язано
позивача :

- надати докладний і обґрунтований
розрахунок ціни позову (орендної плати,
платежів електроенергії та
водопостачання) із зазначенням усіх
періодів нарахування, усіх нарахованих
сум, усіх сплачених сум, сальдо за
кожним періодом, підсумкового сальдо).

Ухвалою господарського суду від 02.06.2014
року справі №922/1245/14, зобов*язано
позивача надати :

- вдруге надати докладний і
обґрунтований розрахунок ціни позову
(орендної плати, платежів за
електроенергію та водопостачання) із
зазначенням усіх періодів нарахування,
усіх сплачених сум, сальдо за кожним
періодом, підсумкового сальдо), правове
та нормативне обґрунтування заявлених
позовних вимог , з урахуванням відзиву
на позовну заяву, в частині зарахування
гарантійних платежів(п.4.4.1) договору
оренди нежитлового приміщення №01-07 від
01.07.2013року.

Суд зазначає, що позивачем не надано
витребуваних судом доказів в
підтвердження та обґрунтування
заявлених позовних вимог, оскільки, з
наявних матеріалів справи неможливо
встановити дійсний розмір неоплачених
відповідачем орендних платежів, також
неможливо встановити обсяг
використаних орендарем комунальних
послуг, оскільки в матеріалах справи
відсутні показники лічильників або
інші належні докази щодо обсягу
використання відповідачем комунальних
послуг, наданий в матеріали справи
рахунок - фактура №б/н від 10.01.2014 року є
лише власним розрахунком позивача,
також з наданих в матеріалів справи не
можливо встановити розміру
заборгованості відповідача щодо
відновлення демонтованої орендарем
стіни на другому поверсі приміщення
орендаря, оскільки наданий в матеріали
справи акт виконаних будівельних
робіт на суму 23 057,66грн. містить лише
найменування та вартість матеріалів
без належного обґрунтування понесених
витрат.

Відповідач в процесі розгляду справи
заперечує проти заявлених позовних
вимог, з підстав викладених у відзиві
на позовну заяву(вх.№14511 від 29.04.2014 року)
та додаткових пояснень (вх.№19321 від
10.06.2014 року) в яких зазначає, що всі
поточні платежі за період до грудня 2013
року вносились своєчасно відповідно до
умов укладеного договору , станом на
01.12.2013 року у позивача знаходилась сума
у розмірі 36 000,0грн., таким чином , як
вважає відповідач, внесених
відповідачем авансових платежів
вистачило повністю на погашення
орендної плати , також відповідач
вважає безпідставними нарахування
комунальних послуг , оскільки вказує на
те, що ніяких рахунків на комунальні
послуги за період з 04.12.2013 року по 10.01.2014
року відповідачу не надавались. Крім
того відповідач вказує на те, що
реальна заборгованість відповідача за
проведення відновлювального ремонту
складає 1 564,23грн., але письмових доказів
з докладним,обгрунтованим письмовими
доказами контррозрахунком
відповідачем суду не надано.

Проаналізувавши норми діючого
законодавства, господарський суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Пунктом 4 частини 3 статті 129
Конституції України визначено одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості.

Під час порушення провадження по
справі та в процесі розгляду справи,
згідно п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України, з
метою забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя вчиняє в необхідних
випадках такі дії по підготовці справи
до розгляду: зобов'язує сторони, інші
підприємства, установи, організації,
державні та інші органи, їх посадових
осіб виконати певні дії (звірити
розрахунки, провести огляд доказів у
місці їх знаходження тощо); витребує
від них документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору, чи
знайомиться з такими матеріалами
безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 4.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що при
вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, жодного разу в
судові засідання не з'являвся та не
надавав без поважних причин
витребуваних господарським судом
матеріалів, що необхідні для вирішення
спору, що в свою чергу перешкоджає
вирішенню спору по суті, а також,
приймаючи до уваги, що строк вирішення
спору у даній справі, встановлений ст. 69
ГПК України закінчується,
господарський суд Харківської області
враховуючи вимоги п. 5 ст. 81 ГПК України,
вважає за необхідне залишити позовні
вимоги позивача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 без розгляду,
оскільки з наявних в матеріалах справи
доказів господарський суд не в змозі
встановити дійсні обставини справи.

При цьому, суд також не вбачає можливим
прийняти рішення у справі, виходячи з
наступного.

Згідно п.п. 2, 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 "Про судове рішення у цивільній
справі" обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи. У мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної
справи витребуваних судом доказів
унеможливлює виконання вимог
процесуального закону щодо
обґрунтованості судового рішення. При
цьому, це стосується як позитивного
(про задоволення позову) так і
негативного (про відмову в позові)
рішення. Недопустимість доказування,
котре ґрунтується на припущеннях
унеможливлює як задоволення так і
відмову в задоволенні заявлених
позовних вимог.

За таких обставин, відсутність в
матеріалах справи витребуваних
документів та відсутність належних та
допустимих доказів в обґрунтування
правової позиції позивача щодо питань,
котрі виникають у суду з приводу
обставин справи, унеможливлюють
всебічний, повний та об'єктивний
розгляд справи.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про достатність правових
підстав для залишення позову без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 81
ГПК України, після усунення обставин,
що зумовили залишення позову без
розгляду, позивач має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Суддя О.О. Присяжнюк