ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/454/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Алчевський металургійний
комбінат", м. Алчевськ до Приватного
підприємства НВФ "Ректифієр", м. Харків
про стягнення 51900,00 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Алчевський металургійний комбінат", м.
Алчевськ (позивач) звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача -
Приватного підприємства НВФ
"Ректифієр", м. Харків про стягнення
штрафних санкцій в розмірі 51900,00 грн. В
обґрунтування позовних вимог, позивач
посилається на неналежне виконання з
боку відповідача умов Договору
поставки № АМК-1716-2013- пст від 20.08.2013
року, з урахуванням чого та враховуючи
приписи ст. ст. 193, 230,231 Господарського
кодексу України, ст. 673 Цивільного
кодексу України, просить суд стягнути з
відповідача штраф передбачений п.7.4.
Договору, за поставку неякісного
товару в розмірі 51900,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.02.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 03.03.2014
року о 12:00 годині.

Ухвалами господарського суду
Харківської області від 03.03.2014 року,
26.03.2014 року, 14.04.2014 року, 06.05.2014 року,
27.05.2014 року розгляд справи було
неодноразово відкладено.

До господарського суду Харківської
області 10.06.014 року від представника
позивача надійшло клопотання (вх. №
19066), відповідно до якого просить суд
долучити до матеріалів справи
витребувані судом документи.

Надані документи прийняті судом до
розгляду, досліджені та долучені до
матеріалів справи.

Представник позивача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, причини неявки
суду не відомі, про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, причини неявки
суду не відомі, проте ухвали
господарського суду Харківської
області у даній справі направлялись на
адресу, яка вказана у Витягу з ЄДРЮО та
ФОП стосовно відповідача. (арк.с. 59 -61)

Згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців місцезнаходження
відповідача є таким: 61044, м. Харків,
вулиця Академіка Павлова , буд. 162 А, кв.
135.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до положень Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18,
відповідно до якої зазначено, що
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної особи -
підприємця визначається на підставі
відомостей, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (стаття 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Також у Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 зазначено, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку про належне повідомлення
учасників процесу про час та місце
судового засідання.

Відповідач правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, процесуальне
право на участь у судовому засіданні не
реалізував.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що ним вжито всі заходи для належного
повідомлення сторін про час та місце
розгляду справи, тому вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
представника відповідача за наявними в
справі матеріалами, як передбачено
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

20.08.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Алчевський металургійний
комбінат" (позивачем) та Приватним
підприємством НВФ "Ректифієр", м. Харків
(відповідачем) було укладено Договір
поставки № АМК-1716-2013-пст, згідно умов
якого відповідач (постачальник)
зобов'язався поставити, а позивач
(покупець) прийняти та оплатити на
умовах визначених у Договорі, товар,
асортимент, кількість та ціна
зазначається у специфікаціях,
оформлених у вигляді Додатків до
Договору, яка є невід'ємною частиною
даного договору. (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, ціна за
товар за кожну одиницю, а також порядок
та умови оплати за поставлений товар
зазначається у специфікаціях до
Договору, оформлених у вигляді
Додатків до договору, які є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до Специфікації № 1 від
20.08.2013 до договору, відповідач
зобов'язався передати у власність, а
позивач прийняти та сплатити
обладнання - Фільтри очистки кисню від
механічних домішок ФСП 150.700.200 в
кількості З шт. та ФСП 200.800.200 на умовах,
передбачених договором. (арк.с. 12)

Відповідно до п.2.2. Договору, загальна
сума договору складає 259 500,00 грн.

Пунктом 2.3. Договору, встановлено, що
умови оплати за товар визначається у
специфікаціях до Договору.

30.08.2013 року відповідачем було
виставлено позивачу рахунок - фактуру
№ 130830/01 на загальну суму 259 500,00 грн.
(арк.с. 14)

05.09.2013 року позивачем на рахунок
відповідача було сплачено суму в
розмірі 259 500,00 грн., в якості сплати за
обладнання - Фільтри очистки кисню від
механічних домішок ФСП 150.700.200 в
кількості З шт. та ФСП 200.800.200. (арк.с.35)

З матеріалів справи вбачається, що
23.09.2013 року відповідачем було
поставлено позивачу обладнання
обумовлене Специфікацією № 1 від 20.08.2013
року, проте при прийманні обладнання
були виявлені дефекти, а саме не
відповідність товару, вимогам
обумовленого Договором поставки.

26.09.2013 року на адресу відповідача
позивачем було направлено лист №
027/1/6/4681 від 26.09.2013 року, відповідно до
якого позивач звернувся з проханням
направити на підприємство позивача
спеціалістів не пізніше 27.09.2013 року для
усунення виявлених недоліків.

Відповідно до відповіді відповідача
для усунення недоліків, виявлених
позивачем при прийнятті відповідного
товару, відповідачем направлено
спеціалістів, а саме: Директора Маджуга
Т.Н. та слюсар ОСОБА_1

Уповноваженими представниками
відповідача та позивача, був складений
Акт приймання продукції від 27.09.2013 року,
відповідно до якого виявлені наступні
дефекти обладнання: відсутня упаковка
продукції; на корпусі фільтру не
нанесена маркування виробу (шильдик) з
вказівкою типу, тиску та заводського
номеру; на корпусі фільтру відсутня
стрілка з вказівкою направлення потоку
газу; відсутнє креслення виробу в
формулярі та керівництво з
експлуатації; виконана одностороння
приварка сланцев (з зовнішньої
сторони); виявлено дефект на глухій
кришці до корпусу фільтру ФСП 200.800.200 (не
якісно виконання механічна обробка);
відсутня технічна документація на
зборку та зварку корпусів; зборка
корпусів до зварка виконана не у
відповідності з нормативною
документацією (ДСТУ 16037); не знежирені
фільтроелементи.

Отже, судом встановлено, що
відповідачем було дійсно поставлено
позивачу товар неналежної якості, про
що свідчить вказаний вище Акт від 27.09.2013
р., скріплений підписами представників
сторін.

Відповідно до п. 3.2 Договору, якість
товару підтверджується сертифікатом
якості виробника і повинна відповідати
ГОСТам, ТУ, та іншим необхідним умовам.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України встановлено,
що особа, яка порушила зобов'язання,
несе відповідальність за наявності її
вини (умислу або необережності), якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Як вбачається з Договору № №
АМК-1716-2013-пст від 20.08.2013р., сторони
погодили, що постачальник несе
відповідальність за якість товару, що
поставляється.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що за
постачання неякісного, некомплектного
товару, чи товару, що не відповідає
умовам договору "Постачальник"
(Відповідач) сплачує "Покупцеві"
(Позивачу) штраф у розмірі 20% від
вартості не якісного (некомплектного)
товару, при цьому сплата штрафу не
звільняє сторони від виконання своїх
зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості або
обґрунтованих заперечень проти позову
та перевіривши нарахування штрафу в
розмірі 20% від вартості не якісного
(некомплектного) товару в сумі 51900,00
грн., обумовленого п.7.4. Договору, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Алчевський металургійний
комбінат" обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 612, 614, 618 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства НВФ
"Ректифієр", м. Харків (61044, м. Харків,
вулиця Академіка Павлова , буд. 162 А, кв.
135, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Алчевський металургійний комбінат"
(94202, Луганська область, м.Алчевськ,
вул.Шмідта, 4; ;
р/р 6611 у ПАТ "Промінвестбанк",
м.Київ, МФО 300012) - суму нарахованого
штрафу в розмірі 51900,00 грн. та сплачений
судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 16.06.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/454/14