ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014 р.
Справа №917/570/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Корона-Сервіс»

до приватного підприємства
«Діадема»

про стягнення 7242грн. 02коп., з
урахуванням заяв про зменшення розміру
позовних вимог

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: Байдуж Ю.С.

від відповідача: не з'явився

25.03.2014р. позивачем до господарського
суду Полтавської області направлена
позовна заява про стягнення з
відповідача 10862грн. 97коп., у тому числі
9617грн. 95коп. боргу, 283грн. 23коп. пені та
961грн. 79грн. штрафу.

20.05.2014 року від позивача надійшла заява
від 17.04.2014 року про зменшення розміру
позовних вимог в якій позивач просить
стягнути з відповідача 8402грн. 97коп., у
тому числі: 7157грн. 95коп. основного
боргу, 283грн. 23коп. пені та 961грн. 79коп.
штрафу (а.с.100-101). На підтвердження
надіслання копії цієї заяви
відповідачу позивачем надано
фіскальний чек "Укрпошти" від 28.04.2014р. та
опис вкладення у цінний лист (а.с.107-108).

27.05.2014 року від позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог, в
якій позивач просить стягнути з
відповідача 7242грн. 02коп., у тому числі:
6000грн. 00коп. основного боргу, 283грн.
23коп. пені та 961грн. 79коп. штрафу
(а.с.114-115).

Згідно наданих доказів, копія заяви про
зменшення розміру позовних вимог та
доданих до неї матеріалів надіслані
відповідачу 26.05.2014р. (а.с.119-121). Таким
чином, з врахуванням поштового
перебігу, відповідач належно
повідомлений про зміну позивачем
розміру позовних вимог.

Згідно статті 22 ГПК України позивач має
право до прийняття рішення по справі
зменшити розмір позовних вимог, отже
заяви не суперечать законодавству.

Виходячи з матеріалів справи вказані
заяви не порушують права і охоронювані
законом інтереси інших осіб. З
врахуванням цього заяви про зменшення
розміру позовних вимог прийняті
судом.

Вищий господарський суд України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2012р. зазначив, що у разі прийняття
судом заяви про зменшення розміру
позовних вимог, має місце нова ціна
позову, виходячи з якої і вирішується
спір.

Таким чином, розглядається позов про
стягнення з відповідача 7242грн. 02коп., у
тому числі: 6000грн. 00коп. основного
боргу, 283грн. 23коп. пені та 961грн. 79коп.
штрафу.

Відповідач в засідання суду жодного
разу не з'явився. Копії ухвал суду від
31.03.2014р., від 16.04.2014р., від 13.05.2014. та від
27.05.2014р. відповідач отримав, що
підтверджується відповідними
поштовими повідомленнями (а.с.44-45,52, 76,78,
130-131).

Відповідач відзиву на позов не надав, в
зв'язку з цим справа розглядається за
наявними в ній матеріалами згідно ст.75
Господарського процесуального кодексу
України

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача
7242грн. 02коп., у тому числі: 6000грн. 00коп.
основного боргу, 283грн. 23коп. пені та
961грн. 79коп. штрафу.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 03.01.2013р. між філією
№2 товариства з обмеженою
відповідальністю «Корона-Сервіс» та
приватним підприємством «Діадема»
(відповідачем) був укладений договір
поставки №14, на виконання якого
позивач поставив товар відповідачу на
загальну суму 9617грн. 95коп., але
відповідач в порушення умов договору
оплату за поставлений товар не
здійснив.

Дослідивши надані у справі докази, суд
при вирішенні спору виходить з
наступного:

Згідно наданої позивачем копії
договору поставки №14 від 03.01.2013р. (далі -
договір) (а.с.60-62) позивач (постачальник)
зобов'язався передати відповідачу
(покупцю) на підставі замовлення товар
(пункти 1.1., 1.2. договору), а відповідач
(покупець) зобов'язався оплатити товар
протягом 14 днів з моменту його
одержання (п.3.3. договору).

Згідно наданих позивачем копій
товарно-транспортних видаткових
накладних, скріплених печатками обох
сторін (а.с.21, 22, 23) та копій
довіреностей на отримання товару (а.с.
58, 59) позивач поставив відповідачу
товар на суму 9671грн. 95коп.

За отриманий товар відповідач перед
позивачем розрахувався частково, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість в сумі 6000грн. 00коп.

Відповідач доводи позивача і надані
ним докази не спростував, наявність та
суму боргу в розмірі 6000грн. 00коп. не
заперечує.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення 6000грн. 00коп. боргу за
поставлений відповідачу товар
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 283грн. 23коп. та
штраф в сумі 961грн. 79коп.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.4.5. договору за порушення
строків оплати за товар з покупця
стягується пеня у розмірі 0,1% від
вартості несплаченої суми за кожен
день прострочення, а за прострочення
понад тридцять календарних днів
додатково стягується штраф у розмірі 10%
від несплаченої суми.

Як зазначалось вище, остаточний
розрахунок здійснюється покупцем на
протязі 14 календарних днів з моменту
отримання товару. Товар отриманий
31.08.2012р. та 20.01.2014р. і у встановлений
договором строк відповідачем не
оплачений.

Виходячи з цього вимога позивача по
стягнення пені в сумі 283грн. 23коп. та
штрафу в сумі 961грн. 79коп. обґрунтована
і підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту четвертого
частини третьої статті 129 Конституції
України однією з основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода у наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості. Аналогічні положення
закріплено в статті 43 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
з якою судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Надані позивачем докази та доводи
позивача відповідачем не спростовані.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення боргу в сумі 6000грн. 00коп.,
пені в сумі 283грн. 23коп., штрафу в сумі
961грн. 79коп. обґрунтована, не
заперечується відповідачем та
підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача
2500грн. 00коп. витрат на оплату послуг
адвоката.

Згідно статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Як зазначено в п.1 рішення
Конституційного суду України від
11.07.2013р., в аспекті конституційного
звернення положення частини першої
статті 44 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
з яким до судових витрат віднесені,
зокрема, витрати, пов'язані з оплатою
послуг адвоката, у контексті статті 59
Конституції України потрібно розуміти
так, що до складу судових витрат на
юридичні послуги, які підлягають
відшкодуванню юридичній особі у
господарському судочинстві, належать
суми, сплачені такою особою, якщо інше
не передбачено законом, лише за послуги
адвоката.

Верховний суд України у постанові від
01.10.2002р. зазначив, що статтею 44
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що до складу
судових витрат входить оплата послуг
адвоката. В контексті цієї норми,
судові витрати за участь адвоката при
розгляді справи підлягають сплаті лише
в тому випадку, якщо вони сплачені
адвокату стороною, котрій такі послуги
надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Виходячи з наданих позивачем доказів,
послуги адвоката у даній справі
надавались відповідно до договору № 1
від 25.03.2014р. (а.с. 36). Доказів оплати цих
послуг адвоката позивач не надав.
Надане позивачем платіжне доручення №
6835 від 25.03.2014р. (а.с.40), виходячи з
зазначеного в ньому призначення
платежу, не є доказом оплати послуг
адвоката у даній справі, оскільки
вказаним платіжним дорученням
проведена оплата послуг по договору №
17 від 12.03.2013р. (по іншому договору).

Виходячи з викладеного відсутні
підстави для стягнення з відповідача
вказаних позивачем витрат на оплату
послуг адвоката.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
«Діадема» (юридична адреса: 39605,
м.Кременчук, вул.Гоголя,3, фактична
адреса: 39627, м.Кременчук, вул.Кірова,97,
ідентифікаційний код 21078029, р/р 1 в
ПАТ «Марфінбанк», МФО 328168) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю Корона-Сервіс»
(ідентифікаційний код 30639703, м.Харків,
вул.Морозова,11, в особі філії №2 ТОВ
«Корона-Сервіс», 39630, м.Кременчук,
Полтавської області, вул.Ярмаркова,3,
, р/р 2025 в ПФ ПРУ КБ
«Приватбанк», МФО 331401) 6000грн. 00коп.
основного боргу, 283грн. 23коп. пені, 961грн.
79коп. штрафу, 1827грн. 00коп. витрат по
судовому збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 06.06.2014р.