КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. Справа№ 5011-33/8437-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Шевченка Е.О.

за участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від відповідача - Сич М.В. за дов.
б/н від 05.12.2011 року,

інші учасники судового процесу в
судове засідання не з'явились.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Відкритого
акціонерного товариства
«Шляхово-будівельне

управління № 41»

на ухвалу Господарського суду
міста Києва

від 17.12.2013 року

за заявою Публічного акціонерного
товариства «Земельний банк»

про заміну стягувача у
виконавчому провадженні та

здійснення
процесуального правонаступництва

у справі № 5011-33/8437-2012 (суддя
Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Земельний банк»

до Відкритого акціонерного
товариства «Шляхово-будівельне

управління № 41»

про стягнення 1 830 902,38
доларів США (еквівалент

14 633 487,24 грн.).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 року по справі №
5011-33/8437-2012 заяву Публічного
акціонерного товариства «Земельний
банк» про заміну стягувача у
виконавчому провадженні та здійснення
процесуального правонаступництва у
справі № 5011-33/8437-2012 задоволено.

Замінено позивача у справі та
стягувача у виконавчому провадженні
№39884157 Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України по виконанню наказу
Господарського суду міста Києва
№5011-33/8437-2012 від 10.09.2013 року - Публічне
акціонерне товариство «Земельний
банк» на його процесуального
правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Спільні
інвестиційні проекти».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Відкрите акціонерне товариство
«Шляхово-будівельне управління № 41»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Господарського суду міста Києва від
17.12.2013 року по справі № 5011-33/8437-2012
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
«Земельний банк» про заміну стягувача
у виконавчому провадженні та
здійснення процесуального
правонаступництва у справі №
5011-33/8437-2012.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в наступному складі
колегії суддів: головуючий суддя -
Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О.,
Шевченко Е.О. та призначено до розгляду
на 13.05.2014 року.

08.05.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Спільні
інвестиційні проекти» надійшов відзив
на апеляційну скаргу, у якому останнє
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року
було подовжено строк розгляду справи
та відкладено на 21.05.2014 року.

У судовому засіданні 21.05.2014 року було
оголошено перерву в розгляді справи на
22.05.2014 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Відкритого акціонерного
товариства «Шляхово-будівельне
управління № 41» у поясненнях, наданих у
судовому засіданні, підтримав доводи,
викладені в його апеляційній скарзі,
просив суд ухвалу Господарського суду
міста Києва від 17.12.2013 року по справі №
5011-33/8437-2012 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
заяви Публічного акціонерного
товариства «Земельний банк» про заміну
стягувача у виконавчому провадженні та
здійснення процесуального
правонаступництва у справі №
5011-33/8437-2012.

Представники інших сторін у судове
засідання не з'явилися, будь-яких
клопотань з цього приводу суду не
надавали.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму від 26 грудня 2011 року № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної
постанови Пленуму, у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження та ухвали про відкладення
розгляду справи надсилались сторонам
за адресами вказаними у позовній заяві
та апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим
здійснити розгляд апеляційної скарги
за наявними матеріалами справи та без
участі відсутніх представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається,
остаточним рішенням Господарського
суду міста Києва від 21.08.2013 року у
справі № 5011-33/8437-2012 позов задоволено
повністю. Стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства
«Шляхово-будівельне управління № 41» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Земельний банк» 1 270 000
доларів США, 44 660,40 грн. судового збору
за подання позову, 22 330,20 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги та
23 870,22 грн. судового збору за подання
касаційної скарги.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013 року
рішення Господарського суду міста
Києва від 21.08.2013 року залишено без змін,
однак резолютивну частину рішення
викладено в новій редакції, а саме
змінено валюту стягнення з іноземної
на національну.

10.09.2013 року було видано наказ на
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 21.08.2013 року у справі №
5011-33/8437-2012.

23.09.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було відкрито виконавче провадження ВП
№ 39884157 щодо виконання вказаного
наказу.

05.12.2013 року Публічне акціонерне
товариство «Земельний банк»
звернулося з клопотанням про його
зміну у виконавчому провадженні, яке
відкрите Відділом примусового
виконання Державної виконавчої служби
України ВП № 39884157, на Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Спільні
інвестиційні проекти», що діє в
інтересах та за рахунок не
диверсифікованого закритого
венчурного пайового фонду «Фінансові
технології».

Згідно ст. 25 ГПК України у разі смерті
або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Клопотання обґрунтоване тим, що між
Публічним акціонерним товариством
«Земельний банк» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «Спільні
інвестиційні проекти», що діє в
інтересах та за рахунок
недиверсифікованого закритого
венчурного пайового інвестиційного
фонду «Фінансові технології» укладено
договір відступлення права вимоги. На
підставі вказаного договору останній
набув права вимоги згідно
встановленого рішенням Господарського
суду міста Києва № 5011-33/8437-2012 від 21.08.2013
року правовідношення щодо стягнення
грошових коштів за кредитним договором
№ КЛ-498/1-980.

Згідно приписам ст. 512 Цивільного
кодексу України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Процесуальне правонаступництво
відбувається як у разі універсального
правонаступництва так і у разі
переходу прав у зобов'язанні
(сингулярного правонаступництва).

Відповідно до абз. 3 п. 1.4. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» ст. 25
ГПК України передбачає процесуальне
правонаступництво у зв'язку не лише зі
смертю (оголошенням померлою) фізичної
особи та реорганізацією суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у тому
числі заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
Цивільного кодексу України). У разі
заміни кредитора в зобов'язанні не в
повному обсязі (у подільному
зобов'язанні; в разі передачі новому
кредитору права на стягнення неустойки
окремо від передачі прав вимоги за
основним зобов'язанням тощо) новий
кредитор є правонаступником
первісного кредитора лише в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
відповідних прав якщо інше не
встановлено договором або за законом
(стаття 514 Цивільного кодексу України);
при цьому якщо правонаступником
заявляються відповідні вимоги, то
вважається, що позов подано кількома
позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне
правонаступництво в розумінні статті 25
ГПК допускається на будь-якій стадії
судового процесу, включаючи стадію
виконання судового рішення, і
здійснюється господарським судом без
виклику сторін у справі, якщо їх явка не
зумовлена необхідністю з'ясування
судом певних обставин, але з
повідомленням сторін, оскільки інше
суперечило б приписам частини другої
статті 22 ГПК стосовно прав сторін у
судовому процесі.

Сторонами у виконавчому провадженні,
відповідно до ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

У відповідності до п. 2.1.3. Інструкції
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року у
разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Державний
виконавець на підставі рішення суду
виносить постанову про заміну сторони
її правонаступником, визначеним
відповідно до чинного законодавства.

Отже, наведені процесуальні норми
надають право заінтересованій стороні
звернутися з відповідною заявою до
господарського суду, який на будь-якій
стадії судового процесу може здійснити
процесуальне правонаступництво,
зокрема, зумовлене заміною кредитора в
зобов'язанні.

Таким чином, у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Спільні
інвестиційні проекти», що діє в
інтересах та за рахунок
недиверсифікованого закритого
венчурного пайового інвестиційного
фонду «Фінансові технології» наявні
всі права бути процесуальним
правонаступником Публічного
акціонерного товариства «Земельний
банк» у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що
04.11.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Земельний банк» (далі -
ПАТ «Земельний банк», первісний
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Спільні
інвестиційні проекти», що діє в
інтересах та за рахунок
недиверсифікованого закритого
венчурного пайового інвестиційного
фонду «Фінансові технології» (далі -
ТОВ «КУА «СІП», новий кредитор)
укладено договір про відступлення
права вимоги (далі - Договір).

Умовами Договору передбачено, що
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває права вимоги згідно
рішення Господарського суду міста
Києва № 5011-33/8437-2012 від 21.08.2013 року щодо
стягнення на користь первісного
кредитора грошових коштів
(безпідставно набуте майно) за
Кредитним договором № КЛ-498/1-980,
укладеним між первісним кредитором та
Відкритим акціонерним товариством
«Шляхово-будівельне управління № 41»
(далі - боржник, ВАТ «Шляхово-будівельне
управління № 41»), що було розірвано в
судовому порядку.

Відповідно до п. 2.1 Договору визначені
умовами договору права вимоги
вважаються переданими з моменту
виконання новим кредитором обов'язку,
передбаченого п. 2.2 цього Договору

Згідно з п. 2.2 Договору, новий кредитор
зобов'язується протягом трьох
банківських днів з моменту
постановлення рішення Київським
апеляційним господарським судом за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення Господарського суду
міста Києва № 5011-33/8437-2012 від 21.08.2013 року
оплатити первісному кредитору права
вимоги у порядку та розмірі,
визначеному додатковою угодою до
даного Договору. Сторони засвідчують,
що на момент підписання Договору новим
кредитором оплачено право вимоги у
розмірі 10 % від загальної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013 року (т. 3
а.с. 58-65), залишено без змін рішення
Господарського суду міста Києва №
5011-33/8437-2012 від 21.08.2013 року.

Колегія суддів звертає увагу, що до
заяви про заміну стягувача було додано
лише Договір про відступлення права
вимоги від 04.11.2013 року.

У матеріалах справи відсутній протокол
№ 1 від 28.10.2013 року та додаткова угода до
Договору, якими визначено ціну
відступлення права вимоги.

Докази повної оплати за відступлення
права вимоги суду надано не було.

Як передбачено п. 2.3 Договору, первісний
кредитор зобов'язується передати в
момент підписання цього Договору
новому кредиторові оригінали або копії
усіх наявних документів, які
засвідчують права вимоги, що зазначені
в п. 1.1 цього Договору. Факт передачі
документів засвідчується актом
приймання-передачі до Договору.

Матеріали справи не містять акту
приймання-передачі документів, які
засвідчують права вимоги.

Тим же п. 2.3 Договору встановлено, що з
моменту відступлення права вимоги
новий кредитор заміщає первісного
кредитора у всіх правовідносинах, які
складалися між первісним кредитором і
боржником.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції не дослідив та не встановив
настання моменту відступлення права
вимоги, дійшовши передчасного висновку
про зміну стягувача у виконавчому
провадженні, оскільки у матеріалах
справи відсутні належні та достатні
докази, які свідчать про виконання
новим кредитором всіх передбачених
Договором про відступлення права
вимоги обов'язків.

Таким чином, у задоволенні заяви про
заміну стягувача у виконавчому
провадженні слід відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що
заінтересована особа не позбавлена
права звернутися з повторною заявою
про зміну стягувача у виконавчому
провадженні, додавши до вказаної заяви
належні та достатні докази, які
підтверджують відступлення права
вимоги.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зважаючи на наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційна скарга Відкритого
акціонерного товариства
«Шляхово-будівельне управління № 41»
підлягає задоволенню, а ухвала
Господарського суду міста Києва від
17.12.2013 року по справі № 5011-33/8437-2012 -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 25, 33-34, 86, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Шляхово-будівельне управління № 41»
задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду
міста Києва від 17.12.2013 року по справі №
5011-33/8437-2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Земельний
банк» про заміну стягувача у
виконавчому ВП № 39884157 відмовити.

4. Матеріали справи № 5011-33/8437-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

5. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
С.О. Алданова

Е.О. Шевченко

Повний текст рішення складено 27.05.2014
року.