ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Справа № 8/082-11

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Жилі Б.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи №8/082-11

за позовом публічного акціонерного
товариства "Племінний завод "Бортничі",
ідентифікаційний код: 00849634,
місцезнаходження: 08325, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі
Українки, 15,

до відповідача-1: садівницького
товариства "Озон", ідентифікаційний
код: 26376518, місцезнаходження: 08340,
Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Гнідин, вул. Нова, 1, адреса голови
правління садівницького товариства
"Озон", Власюк Л.В. - 02088, м. Київ, вул.
Леніна, 49, кв. 37,

відповідача-2: Бориспільської районної
державної адміністрації Київської
області, ідентифікаційний код: 24209740,
місцезнаходження: 08300, Київська обл., м.
Бориспіль, вул. Київський Шлях, 74,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - 1 на стороні
відповідача-2: Гнідинська сільська
рада, місцезнаходження: 08340, Київська
обл., Бориспільський р-н, с. Гнідин, вул.
Леніна, 12,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - 2 на стороні
відповідача-2: Державний комітет
України із земельних ресурсів,
місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул.
Народного Ополчення, 3,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - 3 на стороні
відповідача-2: державне підприємство
"Центр державного земельного кадастру"
Держкомзему України, місцезнаходження:
03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3,

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, визнання права
власності на земельну ділянку, -

за участю представників учасників
судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третіх осіб 1-3: не з'явились, -

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство
"Племінний завод "Бортничі" (далі за
текстом: Позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до садівницького
товариства "Озон" (далі за текстом:
Відповідач 1) та Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області (далі за текстом:
Відповідач 2) про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки від
07.02.2006 року, укладеного між
садівницьким товариством "Озон" та
Бориспільською районною державною
адміністрацією Київської області,
посвідченого приватним нотаріусом
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за №198 та визнання права
власності на земельну ділянку площею
4,886 га, надану в оренду Відповідачу 1 на
підставі вказаного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Відповідач 1 отримав в оренду земельну
ділянку під розширення колективних
садів, тобто додатково до земель (поряд
із землями), які перебували в його
користуванні за рахунок земель, які
перебувають у власності Позивача. У
зв'язку з тим, що земельна ділянка,
передана в оренду на підставі договору
оренди земельної ділянки від 07.02.2006
року, належить Позивачу на праві
власності, Відповідач 2 не міг бути
орендодавцем вказаної земельної
ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.06.2011 року порушено
провадження у справі №8/082-11, розгляд
якої призначено на 05.07.2011 року; залучено
у якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - 1
на стороні відповідача-2: Гнідинську
сільську раду; залучено у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - 2
на стороні відповідача-2: Державний
комітет України із земельних ресурсів;
залучено у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - 3 на стороні відповідача-2:
державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру"
Держкомзему України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.07.2011 року розгляд справи
відкладено на 19 липня 2011 року.

11.07.2011 року через відділ діловодства
господарського суду Київської області
від Третьої особи 3 надійшло клопотання
від 04.07.2011 року №5-1/1381 (вх. №9321 від 11.07.2011
року), у якому Третя особа 3 просить суд
виключити її зі складу сторін
учасників по справі №8/082-11,
обґрунтовуючи це тим, що повноваження
щодо здійснення державної реєстрації
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки, в тому числі
повноваження щодо скасування запису
про державну реєстрацію документа, що
посвідчує право на земельну ділянку
або визнання останнього недійсним не
відноситься до компетенції державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" Держкомзему
України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.07.2011 року призначено у
справі №8/082-11 судову
техніко-будівельну експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України; зупинено провадження у справі
№8/082-11 на час проведення експертизи і
отримання господарським судом
висновків експертизи.

15.08.2011 року до господарського суду
Київської області надійшли матеріали
справи №8/082-11 разом з супровідним
листом від 10.08.2011 року за № 7014/11-15, в
якому зазначено, що ухвала
господарського суду Київської області
від 19.07.2011 року залишається без
виконання, оскільки вирішення питань
щодо визначення фактичних площ,
конфігурації меж і їх розмірів, лишків
та самозахватів земельних ділянок та
їх відповідності планам, площам та
межам, зазначеним в правовстановлюючій
або технічній документації (паспорті
БТІ, інвентаризаційній справі на
домоволодіння, державних актах на
право приватної власності на землю,
технічних звітах тощо), не входить до
компетенції спеціалістів
будівельно-технічної лабораторії
інституту судових експертиз. До того ж
проведення досліджень такого роду
питань потребує застосування
відповідних сертифікованих та
стандартизованих геодезичних
вимірювальних приладів і обладнання,
що відсутні в інституті.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.08.2011 року провадження у
справі №8/082-11 поновлено; розгляд справи
призначено на 06 вересня 2011 року.

06.09.2011 року у судове засідання з'явився
представник Відповідача 2.
Представники Позивача, Відповідача 1 та
Третіх осіб у судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили. В судовому засіданні
представником Відповідача 2 подано
клопотання б/н, б/д, у якому Відповідач 2
просить у позові відмовити повністю,
обґрунтовуючи це тим, що станом на день
подання позову пройшло більше п'яти
років з моменту укладення договору
оренди земельної ділянки від 07.02.2006
року, укладеного між садівницьким
товариством "Озон" та Бориспільською
районною державною адміністрацією
Київської області. Позивач був
обізнаний про існування такого
договору, про що свідчить наявна в
нього копія договору, яку позивач додав
до позову. Керівництво Позивача також
повідомляло Відповідача 2 про те, що
Позивач з моменту укладення договору
оренди висловлювало незгоду з ним, а
отже добре знало про його існування.
Також представником Відповідача 2
подано відзив на позовну заяву б/н, б/д,
у якому просить прийняти рішення яким у
задоволенні позову відмовити повністю,
обґрунтовуючи це тим, що Позивач не
надав жодних доказів на підтвердження
того, що земельна ділянка яка
знаходиться в адміністративних межах
Гнідинської сільської ради
Бориспільського району Київської
області площею 4,886 га та має
кадастровий номер :04:004:0148
належала або належить позивачу.
Натомість позивач надав до позову
копію державного акту на право
колективної власності на землю де
зазначена загальна площа 624,6 га.
Абсолютно невідомо як пов'язані ці
ділянки, оскільки жодних доказів
накладання меж ділянок позивачем до
суду надано не було.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.09.2011 року призначено у
справі №8/082-11 експертизу, проведення
якої доручено Державному підприємству
"Київський науково-дослідний та
проектний інституту землеустрою";
витрати на проведення експертизи та
організаційні питання, пов'язані з її
проведенням, на даній стадії розгляду
справи покладено на позивача - публічне
акціонерне товариство "Племінний завод
"Бортничі"; зупинено провадження у
справі №8/082-11 на час проведення
експертизи і отримання господарським
судом висновків експертизи.

До господарського суду Київської
області від Державного підприємства
"Київський науково-дослідний та
проектний інституту землеустрою"
надійшли матеріали справи №8/082-11 із
супровідним листом від 23.05.2014 року
№01/04-06/297, згідно якого Державне
підприємство "Київський
науково-дослідний та проектний
інституту землеустрою" повертає справу
№8/082-11 без проведення судової
землевпорядної експертизи у зв'язку з
відсутністю її оплати. Ухвалою
господарського суду Київської області
від 05.06.2014 року провадження у справі
№8/082-11 поновлено; розгляд справи
призначено на 10 червня 2014 року.

10.06.2014 року в судове засідання
представники Позивача, Відповідачів 1, 2
та Третіх осіб не з'явились, про причини
нез'явлення суд не повідомили, вимоги
ухвали суду від 05.06.2014 року не виконали.

Розглянувши клопотання Третьої особи 3
від 04.07.2011 року №5-1/1381, яке обґрунтоване
тим, що повноваження щодо здійснення
державної реєстрації
правовстановлюючих документів на
земельні ділянки, в тому числі
повноваження щодо скасування запису
про державну реєстрацію документа, що
посвідчує право на земельну ділянку
або визнання останнього недійсним не
відноситься до компетенції державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" Держкомзему
України, судом встановлено що станом на
момент виникнення спору у справі
державне підприємство "Центр
державного земельного кадастру"
Держкомзему України мало відповідні
повноваження щодо реєстрації
договорів оренди земельних ділянок, у
зв'язку з чим суд дійшов висновку, що
клопотання Третьої особи 3 від 04.07.2011
року №5-1/1381 задоволенню не підлягає.

У зв'язку з цим, враховуючи обмежений
статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України строк
розгляду спору, спір розглядався за
наявними у справі матеріалами, після
дослідження яких суд видалився до
нарадчої кімнати для прийняття рішення
у справі, оголошення якого призначено
на 10.06.2014 року.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року за №18,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Беручи до уваги викладене, а також те,
що учасники судового процесу у справі
належним чином повідомлені про дату та
час розгляду справи, враховуючи те, що
кореспонденція суду направлена на
адресу Позивача, Відповідачів 1, 2 та
Третіх осіб, суд дійшов висновку, що
учасники судового процесу у справі
були належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дослідивши
подані докази, суд -

Встановив:

згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України,
земля, її надра, атмосферне повітря,
водні та інші природні ресурси, які
знаходяться в межах території України,
природні ресурси її континентального
шельфу, виключної (морської)
економічної зони є об'єктами права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Земельним кодексом України у ч. 1 ст. 2
визначено, що земельні відносини - це
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Земельного
кодексу України в редакції від 22.06.1993
року, до відання сільських, селищних і
міських районного підпорядкування Рад
народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території належить: передача земельних
ділянок у власність, надання їх у
користування, в тому числі на умовах
оренди, у порядку, встановленому
статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 18 Земельного кодексу
України в редакції від 22.06.1993 року
визначено, що сільські, селищні Ради
народних депутатів надають земельні
ділянки у користування для всіх потреб
із земель сіл, селищ, а також за їх
межами для будівництва шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі та інших об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням населення
(сфера послуг), сільськогосподарського
використання, ведення селянського
(фермерського) господарства,
особистого підсобного господарства,
індивідуального житлового, дачного і
гаражного будівництва,
індивідуального і колективного
садівництва, городництва, сінокосіння
і випасання худоби, традиційних
народних промислів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Земельного
кодексу України в редакції від 22.06.1993
року, право власності або право
постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів. Державний акт на
право колективної власності на землю
видається колективному
сільськогосподарському підприємству,
сільськогосподарському кооперативу,
сільськогосподарському акціонерному
товариству із зазначенням розмірів
земель, що перебувають у власності
підприємства, кооперативу, товариства
і у колективній власності громадян. До
державного акта додається список цих
громадян.

Судом встановлено, що 31.07.1993 року
Гнідинською сільською радою народних
депутатів Бориспільського району
Київської області видано державний акт
на право постійного користування
землею серії КВ, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №471,
згідно якого садівницькому товариству
"Озон" надано у постійне користування 5,9
гектарів в межах згідно з планом
землекористування для колективного
садівництва відповідно до рішення
Гнідинської сільської ради народних
депутатів від 05.05.1993 року. Разом з тим,
на підставі рішення Гнідинської
сільської ради народних депутатів від
20.12.1993 року та рішення Гнідинської
сільської ради від 17.07.2001 року до
державного акту на право постійного
користування землею, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за №471
внесено записи про надання в постійне
користування садівницькому товариству
"Озон" земельних ділянок площею 3,0 га, 0,3
га та 2,7 га.

08.09.1997 року Гнідинською сільською радою
народних депутатів Бориспільського
району Київської області Позивачу
видано державний акт на право
колективної власності серії КВ,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №4/22, згідно
якого публічному акціонерному
товариству "Племінний завод "Бортничі"
передано у колективну власність 624,6
гектарів землі в межах згідно з планом
для сільськогосподарського
виробництва відповідно до рішення
виконкому Гнідинської сільської ради
народних депутатів від 29.05.1997 року №32.

Частиною 1 ст. 123, ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України від 11.01.2005 року
визначено, що надання земельних
ділянок юридичним особам у постійне
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування за
проектами відведення цих ділянок.
Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Згідно розпорядження виконуючого
обов'язків голови Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах
довгострокової оренди (строком на 49
років) під розширення колективних
садів садівницькому товариству «Озон»
за межами с. Гнідин» від 06.12.2005 року №931,
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
довгострокової оренди (строком на 49
років) під розширення колективних
садів садівницькому товариству «Озон»
за межами с. Гнідин; надано
садівницькому товариству «Озон»
земельну ділянку загальною площею 4,886
сіножатей на умовах довгострокової
оренди (строком на 49 років) під
розширення колективних садів.

Як встановлено судом, 07.02.2006 року між
Бориспільською районною державною
адміністрацією Київської області
(орендодавець) та садівницьким
товариством "Озон" (орендар) укладено
договір оренди земельної ділянки від
07.02.2006 року (далі за текстом: Договір
оренди), згідно п.п. 1, 2 якого,
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове, платне володіння і
користування земельну ділянку, яка
знаходиться за межами с. Гнідин
Бориспільського району Київської
області. Земельна ділянка виділена в
натурі (на місцевості) у встановленому
законом порядку. В оренду надається
земельна ділянка загальною площею 4,886
гектари, в тому числі сіножатей - 4,886 га.

Відповідно до п. 3. Договору, вказана
земельна ділянка, яка надається в
оренду, належить орендодавцеві на
підставі розпорядження Бориспільської
райдержадміністрації Київської
області від 06.12.2005 року №931 та довідки
Бориспільського районного відділу
земельних ресурсів від 16.12.2005 року №2594.

Пунктами 5., 9 Договору визначено, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 10 565,35 грн. Орендна
плата в розмірі 528,27 грн. за поточний рік
вноситься на розрахунковий рахунок
Гнідинської сільської ради
Бориспільського району Київської
області.

Договором у п. 8 визначено, що договір
укладено на 49 років. Після закінчення
строку договору орендар має переважне
право поновлення його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за 30 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Згідно п. 14 Договору, земельна ділянка
надається в оренду під розширення
колективних садів садівницькому
товариству "Озон" за межами с. Гнідин
Бориспільського району Київської
області.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду
землі» в редакції від 01.01.2006 року,
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Частинами 1-3 ст. 93 Земельного кодексу
України в редакції від 01.01.2006 року
визначено, що право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в
оренду громадянам та юридичним особам
України, іноземним громадянам і особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним об'єднанням і
організаціям, а також іноземним
державам. Оренда земельної ділянки
може бути короткостроковою - не більше 5
років та довгостроковою - не більше 50
років.

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про
оренду землі» в редакції від 01.01.2006
року, договір оренди землі укладається
у письмовій формі і за бажанням однієї
із сторін може бути посвідчений
нотаріально.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» в редакції від 01.01.2006
року, укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі проводиться у порядку,
встановленому законом.

Судом встановлено, що договір оренди
земельної ділянки від 07.02.2006 року
посвідчено приватним нотаріусом
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за №198.

Договір оренди земельної ділянки від
07.02.2006 року зареєстровано у
Бориспільському райвідділі КРФ ДП
«ЦДЗК», про що у державному реєстрі
земель зроблено запис від 10.02.2006 року
№03.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач у
позовній заяві вказує, що земельна
ділянка площею 4,886 га для ведення
садівництва, яка є предметом
оспорюваного договору оренди
земельної ділянки від 07.02.2006 року, є
частиною земельної ділянки, яка
належить позивачу на праві власності
на підставі державного акту на право
колективної власності на землю серії
КВ від 08.09.1997 року. Таким чином,
Відповідач 2 не мав жодних повноважень
щодо передачі в оренду СТ «Озон»
земельної ділянки площею 4,886 га, що
належить на праві власності Позивачу,
тобто Відповідач 2 не міг бути
орендодавцем зазначеної земельної
ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України, ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно ч.ч 1-3 ст. 78 Земельного кодексу
України, право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них. Земля в Україні може
перебувати у приватній, комунальній та
державній власності.

Як встановлено судом, Позивач є
власником земельної ділянки площею 624,6
га відповідно до державного акта на
право колективної власності серії КВ
від 08.09.1997 року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №4/22.

Згідно довідки Бориспільського
районного відділу земельних ресурсів
від 16.12.2005 року №2594, земельна ділянка
загальною площею 4,886 га сіножатей, яка
надається в довгострокову оренду
(строком на 49 років) під розширення
садівницькому товариству «Озон»
розташована за межами с. Гнідин
Бориспільського району Київської
області, являється землею державної
власності і відноситься до категорій
земель - землі сільськогосподарського
призначення, а суб'єктом права
власності, згідно з розділом Х п. 12
Перехідних положень Земельного
кодексу України, являється
Бориспільська районна державна
адміністрація.

З метою перевірки доводів Позивача
щодо того, що земельна ділянка площею,
4,886 га, яка є предметом Договору є
часиною земельної ділянки, яка
належить Позивачу на праві власності
на підставі акту на право колективної
власності серії КВ, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за №4/22,
ухвалою господарського суду Київської
області від 06.09.2011 року призначено у
справі №8/082-11 експертизу, проведення
якої доручено Державному підприємству
"Київський науково-дослідний та
проектний інституту землеустрою";
витрати на проведення експертизи та
організаційні питання, пов'язані з її
проведенням, на даній стадії розгляду
справи покладено на позивача - публічне
акціонерне товариство "Племінний завод
"Бортничі". Проте, Позивач вимоги ухвали
суду від 06.09.2011 року не виконав, оплату
за проведення експертизи не здійснив, у
зв'язку з чим Державим підприємством
"Київський науково-дослідний та
проектний інституту землеустрою"
повернуто матеріали справи №8/082-11 із
супровідним листом від 23.05.2014 року
№01/04-06/297 без проведення судової
землевпорядної експертизи у зв'язку з
відсутністю її оплати.

Разом з тим, Відповідач у відзиві на
позову заяву вказує, що Позивач не
надав жодних доказів на підтвердження
того, що земельна ділянка яка
знаходиться в адміністративних межах
Гнідинської сільської ради
Бориспільського району Київської
області площею 4,886 га та має
кадастровий номер :04:004:0148
належала або належить позивачу.
Натомість позивач надав до позову
копію державного акту на право
колективної власності на землю де
зазначена загальна площа 624,6 га.
Абсолютно невідомо як пов'язані ці
ділянки, оскільки жодних доказів
накладання меж ділянок позивачем до
суду надано не було. На підтвердження
своїх доводів Відповідачем надано
копію листа управління Держкомзему у
Бориспільському районі Київської
області від 15.07.2011 року №2800.

В силу положень ст. 204 Цивільного
кодексу України, правомірність
правочину презюмується. Отже,
обов'язок доведення наявності
обставин, з якими закон пов'язує
визнання господарським судом
оспорюваного правочину недійсним,
покладається на позивача.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що Позивачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що саме земельна
ділянка загальною площею 4,886 га, надана
в оренду Відповідачу 1 згідно договору
оренди земельної ділянки від 07.02.2006
року, укладеного між садівницьким
товариством "Озон" та Бориспільською
районною державною адміністрацією
Київської області, належить Позивачу
на праві власності; доказів скасування
розпорядження виконуючого обов'язків
голови Бориспільської районної
державної адміністрації Київської
області «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах довгострокової
оренди (строком на 49 років) під
розширення колективних садів
садівницькому товариству «Озон» за
межами с. Гнідин» від 06.12.2005 року №931, на
підставі якого укладеного Договір,
суду не надано.

Таким чином, враховуючи наявність в
матеріалах справи належних доказів
того, що на момент укладення Договору
суб'єктом права власності на земельну
ділянку загальною площею 4,886 га, надана
в оренду Відповідачу 1, була
Бориспільській районній державній
адміністрації Київської області, судом
встановлено, що розпорядження
виконуючого обов'язків голови
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
довгострокової оренди (строком на 49
років) під розширення колективних
садів садівницькому товариству «Озон»
за межами с. Гнідин» від 06.12.2005 року №931
прийнято в межах компетенції
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області, а
земельна ділянка загальною площею 4,886
га надана в оренду Відповідачу 1
правомірно.

Інших належних та допустимих доказів, в
розумінні ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України, на
підтвердження позовних вимог
Позивачем суду не надано.

Як встановлено судом, в матеріалах
справи наявне клопотання Відповідача 2
б/н, б/д, у якому Відповідач 2 просить у
позові відмовити повністю,
обґрунтовуючи це тим, що станом на день
подання позову пройшло більше п'яти
років з моменту укладення договору
оренди земельної ділянки від 07.02.2006
року, укладеного між садівницьким
товариством "Озон" та Бориспільською
районною державною адміністрацією
Київської області. Позивач був
обізнаний про існування такого
договору, про що свідчить наявна в
нього копія договору, яку позивач додав
до позову. Керівництво Позивача також
повідомляло Відповідача 2 про те, що
Позивач з моменту укладення договору
оренди висловлювало незгоду з ним, а
отже добре знало про його існування.

Згідно абз.абз. 1, 2 п. 2.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» від
29.05.2013 року №10, за змістом частини
першої статті 261 ЦК України позовна
давність застосовується лише за
наявності порушення права особи. Отже,
перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що Позивач не довів суду за
допомогою належних та допустимих
письмових доказів факт наявності у
Позивача права власності на земельну
ділянку площею 4,886 га, надану в оренду
садівницькому товариству "Озон" на
підставі договору оренди земельної
ділянки від 07.02.2006 року, а отже не довів
того, що договір оренди земельної
ділянки від 07.02.2006 року, укладений між
садівницьким товариством "Озон" та
Бориспільською районною державною
адміністрацією Київської області,
посвідченого приватним нотаріусом
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за №198, порушує права Позивача.

За таких обставин вимоги Позивача про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 07.02.2006 року,
укладеного між садівницьким
товариством "Озон" та Бориспільською
районною державною адміністрацією
Київської області, посвідченого
приватним нотаріусом Бориспільського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_2 та
зареєстровано в реєстрі за №198 та
визнання права власності на земельну
ділянку площею 4,886 га, надану в оренду
садівницькому товариству "Озон" на
підставі договору оренди земельної
ділянки від 07.02.2006 року є
безпідставними, необґрунтованими та
недоведеними суду за допомогою
належних і допустимих письмових
доказів, в зв'язку з чим в їх
задоволенні суд відмовляє в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс
України у ст. 36 встановлює, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що копії документів,
які знаходяться в матеріалах справи та
надавались суду Позивачем та
Відповідачем у справі в якості доказів,
є належними та допустимими письмовими
доказами, які стосуються предмету
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
відмовою в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, витрати по сплаті
державного мита у сумі 190,65 грн. (сто
дев'яносто гривень 65 коп.) та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу у сумі 236,00 грн. (двісті
тридцять шість гривень 00 коп.),
відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського кодексу України,
покладаються судом на Позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства "Племінний
завод "Бортничі" до садівницького
товариства "Озон" та Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, визнання права власності на
земельну ділянку, - відмовити.

2. Господарські витрати публічного
акціонерного товариства "Племінний
завод "Бортничі" (ідентифікаційний код:
00849634, місцезнаходження: 08325, Київська
обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул.
Лесі Українки, 15) по сплаті державного
мита у сумі 190,65 грн. (сто дев'яносто
гривень 65 коп.) та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу у сумі 236,00 грн. (двісті
тридцять шість гривень 00 коп.) покласти
на публічне акціонерне товариство
"Племінний завод "Бортничі"
(ідентифікаційний код: 00849634,
місцезнаходження: 08325, Київська обл.,
Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі
Українки, 15).

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
Скутельник П.Ф.

Повний текст рішення складено та
підписано 12 червня 2014 року