ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.2014
Справа № 905/2857/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання
Самойловій К.Є.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Реал Банк", м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донецькпобутгаз", м.
Донецьк

про стягнення заборгованості за
договором кредитної лінії №547/09-2-08 від
17.05.2012р. в розмірі 26 241 714,24 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Мавроді І.А. за
довіреністю.

Від відповідача: не з'явився.

Суд перебував в нарадчій кімнаті

11.06.2014р. з 10.35 год. по 10.45 год.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Реал
Банк", м.Харків звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донецькпобутгаз", м.
Донецьк про стягнення заборгованості
за договором кредитної лінії №547/09-2-08
від 17.05.2012р. в розмірі 26 241 714,24 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором кредитної лінії №547/09-2-08 від
17.05.2012р., у зв'язку з чим нараховує до
стягнення штрафні санкції у вигляді
пені.

Ухвалою суду від 25.04.2014р. за вказаним
позовом порушено провадження по справі
№905/2857/14.

В судовому засіданні 11.06.2014р.
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі. Представник відповідача в
жодне судове засідання не з'явився.

Згідно з інформацією, що
відображається на офіційному веб-сайті
технічного адміністратора Єдиного
державного реєстру Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" станом на 11.06.2014 року Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Донецькпобутгаз" зареєстровано за
адресою: 83001, м. Донецьк, вул.
Челюскінців, 184. Зазначена інформація є
належним та допустимим доказом
підтвердження місця реєстрації
юридичної особи у розумінні п. 1.7,
розділу УІІІ Порядку надання
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, затвердженого
наказом МЮУ 14.12.2012 № 1846/5. Аналогічні
відомості щодо місцезнаходження
відповідача містяться у позовній
заяві.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги наявне в матеріалах справи
поштове відправлення №35791965, надіслане
на адресу державної реєстрації
відповідача та повернуте органом
поштового зв'язку з відміткою «за
зазначеною адресою не проживає», суд
робить висновок про належне виконання
обов'язку повідомити відповідача про
час та місце розгляду справи №905/2857/14.

За змістом правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. При цьому неявка у
судове засідання однієї з сторін,
належним чином повідомленої про час і
місце цього засідання, не перешкоджає
такому переходові до розгляду позовних
вимог, якщо у господарського суду
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені частиною
першою статті 77 ГПК України (п.3.12
постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо
документів, які мають значення для
правильного вирішення спору та
відповідачем не надано доказів в
підтвердження поважності причин
неявки його повноважного представника
в судове засідання, справа
розглядається відповідно до ст.75 ГПК
України без явки відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Перед початком розгляду справи по суті
представника позивача було
ознайомлено з правами та обов'язками,
передбаченими ст.22 ГПК України. Судом,
відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України,
складено протокол, який долучено до
матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129
Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.33
ГПК України основними засадами
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та
судом, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
За приписами ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2012р. між Публічним акціонерним
товариством «Реал Банк» (далі - банк) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Донецькпобутгаз»
(далі - позичальник) укладено договір
про надання кредитної лінії №547/09-2-08
(далі - кредитний договір), згідно з п.1.1
якого банк надає позичальнику у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання грошові кошти
на умовах, визначених цим договором та
додатковими угодами до нього, що
складають невід'ємну частину договору.

Згідно з п.1.2 (в редакції додаткової
угоди №1022/09-2-08 від 06.08.2012р.), кредит
надається у формі поновлювальної
кредитної лінії з максимальним лімітом
в сумі 52 000 000,00 грн. строком до 07.08.2012р., а
з 07.08.2012р. - 25 000 000,00 грн.

Термін остаточного повернення кредиту
- 15.05.2014р. (п.1.3 в редакції додаткової
угоди №750/09-2-08 від 16.05.2013р.).

За умовами п.1.4, фіксована процентна
ставка за користування кредитом на
момент укладення цього договору
становить 24% річних, аналогічний розмір
відсоткової ставки за користування
кредитом за згодою сторін встановлений
в ряді додаткових угод. Нараховані
проценти за користування кредитом
сплачуються позичальником щомісяця у
валюті наданого кредиту платіжним
дорученням не пізніше 05 числа місяця,
наступного за місяцем нарахування
процентів (п.4.2 в редакції додаткової
угоди №1591/09-2-08 від 28.12.2012р.).

У відповідності до п.4.5, за порушення
строків повернення кредиту та
процентів за користування кредитом
позичальник зобов'язується сплачувати
банку пеню в розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

Кредитний договір набирає чинності з
дати його підписання сторонами і дає до
дати, зазначеної в п.1.3 цього договору.
Закінчення строку цього договору не
звільняє позичальника від виконання
усіх грошових зобов'язань та від
відповідальності за порушення умов
цього договору - до повного завершення
взаєморозрахунків між сторонами (п.8.15
кредитного договору).

Оцінивши договір, з якого виникли
цивільні права та обов'язки сторін, суд
дійшов висновку, що укладений між
сторонами правочин за своїм змістом та
правовою природою є договором кредиту,
який підпадає під правове регулювання
норм §2 глави 71 Цивільного кодексу
України та ст. 345-346 Господарського
кодексу України (далі - ГК України).

Як вбачається зі змісту договору про
надання кредитної лінії №547/09-2-08 від
17.05.2012р., сторонами погоджено всі
істотні умови вищевказаного правочину.
Оскільки сторонами не надано доказів
його припинення або визнання у
встановленому порядку недійсним,
виходячи зі встановленої ст.204
Цивільного кодексу України презумпції
правомірності правочину, суд вважає
вищевказану угоду дійсною та
обов'язковою для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
ст.ст.525,526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

З урахуванням приписів наведених норм,
позивач на виконання умов договору про
надання кредитної лінії №547/09-2-08 від
17.05.2012р., окремими траншами 17.05.2012р.,
18.05.2012р. та 06.08.2012р. надав відповідачу
кредитні кошти в межах узгодженого
сторонами ліміту загальною сумою 52 000
000,00 грн. Відповідач, в свою чергу, взяті
на себе зобов'язання належним чином не
виконував, проценти за користування
ними в обсязі та строки визначені
договором не сплачував.

У відповідності до п.6.6 кредитного
договору , сторони погодили право банку
на дострокове стягнення
заборгованості у випадку невиконання
позичальником зобов'язань по сплаті
відсотків щонайменш ніж один місяць.
Наявність простроченої заборгованості
по сплаті відсотків за лютий стало
підставою для дострокового стягнення
заборгованості.

У зв'язку з вищевикладеним, банк
звернувся до позичальника з вимогою
№09-208/1252 від 09.04.2014р. про дострокову
сплату в повному обсязі заборгованості
за договором про надання кредитної
лінії №547/09-2-08 від 17.05.2012р. у строк до
16.04.2024р. включно. Проте, вищевказані
вимоги банку залишено без відповіді та
задоволення, доказів протилежного під
час розгляду справи №905/2857/14 не надано.

Як зазначає позивач, станом на 17.04.2014р. у
відповідача наявна заборгованість за
договором про надання кредитної лінії
№547/09-2-08 від 17.05.2012р., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 25 000
000,00 грн. та заборгованості за
відсотками в сумі 1 232 876,71 грн.,
нарахованими за період 01.02.2014р.-16.04.2014р.
На вимогу суду, позивачем до матеріалів
справи №905/2857/14 надані документи
первинного бухгалтерського обліку
(виписки з відповідних рахунків
другого класу Плану рахунків
бухгалтерського обліку банків
України), які відповідно до ст.ст.1, 9
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підтверджують наявність у відповідача
заборгованості у вищевказаних сумах.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, якщо він не
приступив до його виконання або не
виконав у строк, встановлений
договором або законом.

Особливості регулювання
відповідальності за порушення
грошових зобов'язань у відносинах
суб'єктів господарювання визначаються
приписами статей 534, 549-552 ЦК України,
статей 229-234 ГК України та статей Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочу платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

У відповідності до приписів наведених
норм та умов п.4.5 кредитного договору,
позивачем за період з 06.03.2014р. по 16.04.2014р.
нараховано пеню за несвоєчасну сплату
відсотків за користування кредитом в
сумі 8 837,53 грн. Проаналізувавши надані
позивачем розрахунки пені, судом
встановлено їх арифметичну
правильність та відповідність
приписам законодавства.

З огляду на наведені обставини та
беручи до уваги, що позовні вимоги
ґрунтуються на приписах чинного
законодавства, доведені належним чином
та відповідачем не спростовані, вони
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.49 ГПК України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129
Конституції України, ст.ст. 525, 526, 534,
549-552, 611, 612, 629, §2 Глави 71 Цивільного
кодексу України, ст.ст.193, 229-234, 345-346
Господарського кодексу України, ст.1, 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Реал Банк", м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донецькпобутгаз", м.
Донецьк про стягнення заборгованості
за договором кредитної лінії №547/09-2-08
від 17.05.2012р. в розмірі 26 241 714,24 грн. -
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донецькпобутгаз"
(83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 184,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Реал Банк"
(61072, м. Харків, пр. Леніна, 60, )
на підставі договору про надання
кредитної лінії №547/09-2-08 від 17.05.2012р.
заборгованість за кредитом в сумі 25 000
000,00 грн., заборгованість за відсотками 1
232 876,71 грн. та пеню в сумі 8 837,53 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донецькпобутгаз"
(83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 184,
) на користь державного
бюджету України (отримувач: Київське
УК/ Київський р-н/22030001, банк отримувача:
ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016,
, рахунок 3006, код
бюджетної класифікації 22030001, символ
звітності банку 206) судовий збір в сумі
73 080,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 11.06.2014р. оголошено
вступну та резолютивну чистини
рішення. Повний текст рішення за
правилами ст.ст.84-85 ГПК України
підписано 16.06.2014р.

Суддя
П.В. Демідова