ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.06.14 № 910/11326/14.

Суддя Цюкало Ю.В., розглянувши позовні
матеріали Товариства з обмеженою
відповідальністю - підприємство «АВІС»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Тітано» про стягнення 21 561,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява №555 від 02.06.2014 Товариства з
обмеженою відповідальністю -
підприємство «АВІС» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Тітано» про стягнення 21 561,00 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю - підприємство «АВІС»
позовна заява про стягнення 21 561,00 грн.,
не відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63
Господарського процесуального кодексу
України (Постанова, Пленум Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

До матеріалів позовної заяви №555 від
02.06.2014 додано фіскальний чек №55 та
опис вкладення про направлення
позовної заяви та доданих до неї
документів, які датовані 16.05.2014.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Суд не приймає зазначені вище
фіскальний чек та опис вкладення як
належні та допустимі докази
направлення копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідачу
у справі, оскільки, позовна заява
підписана 02.06.2014, а копія фіскального
чеку, що додана до позовних матеріалів,
свідчить про надання послуг поштового
зв'язку 16.05.2014, тобто до моменту
підписання позовної заяви.

З огляду на вищезазначене, надані
фіскальний чек №55 від 16.05.2014 та
опис вкладення не є належними докази
направлення відповідачеві копії
поданої до суду позовної заяви з
доданими до неї документами.

Як вже встановлено судом, до позовних
матеріалів позивачем в якості доказів
направлення копії позовної зави з
додатками відповідачу додано
фіскальний чек №55 від 16.05.2014 з
описом вкладення.

Відповідно до вказаного опису
вкладення у цінний лист вбачається, що
позивачем було направлено на адресу
відповідача 13 документів.

Однак, дослідивши позовні матеріали
суд встановив, що в порушення норм
чинного законодавства України,
позивачем було направлено не всі
документи, додані до позовної заяви,
яка була надіслана на адресу
Господарського суду міста Києва.

Зокрема, відповідачу не був
направлений документ, який значаться
як додаток до позовної заяви, а саме,
розрахунок суми пені та штрафних
санкцій.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

На підставі вищезазначеного, в
порушення вимог норм чинного
законодавства, конституційних засад
змагальності сторін позивачем не
направлено на адресу відповідача копії
усіх документів, доданих до позовної
заяви, що суперечить принципу рівності
учасників процесу перед законом і
судом.

Враховуючи вищевикладене, фіскальний
чек №55 від 16.05.2014 з описом
вкладення не є належними та допустими
доказами направлення копії позовної
заяви з додатками сторонам у справі в
розумінні ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Згідно ч. 2 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Як вбачається з позовних матеріалів,
позовну заяву №555 від 02.06.2014 підписано
представником позивача за довіреністю
ОСОБА_1

В матеріалах справи наявна довіреність
№б/н від 10.10.2013, відповідно до якої
Товариство з обмеженою
відповідальністю - підприємство «АВІС»
уповноважило ОСОБА_1 представляти
інтереси позивача. Вказана довіреність
підписана генеральним директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю - підприємство «АВІС»
ОСОБА_2, однак до позовної заяви не
додано жодних доказів, які б
підтверджували повноваження ОСОБА_2 як
генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю -
підприємство «АВІС».

Крім того, у вказаній довіреності
зазначено, що ОСОБА_2, діє на підставі
Статуту, проте вказаний статут у
матеріалах справи відсутній.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою яка має
право її підписувати, а тому позовні
матеріали підлягають поверненню на
підставі ч. 1 п. 1. ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Також, суд звертає увагу заявника на
наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 р., платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка
печатки, для - реквізиту № 41 (підписи
платника) ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком
і зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з
рахунку платника цифрами у форматі
ДД/ММ/РРРР або число зазначається
цифрами ДД, місяць - словами, рік -
цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

Проте, у наданому разом з позовною
заявою платіжному дорученні №6120 від
16.05.2014 відсутні підписи відповідальних
осіб платника, печатка позивача, тобто
вказані реквізити не заповнені як того
вимагає вищезазначена Інструкція.

Таким чином, платіжне доручення №6120
від 16.05.2014 не є належним доказом сплати
судового збору відповідно до норм
чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України).

Керуючись ч. 1, п. 1, 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи заявникові без розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало