КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. Справа№ 910/25286/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Суліма В.В.

За участі представників:

від позивача: Кашира Л.О. - представник

від відповідача: Жительний В.М. -
директор

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Сумиобленерго» в особі
філії «Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго» на рішення
Господарського суду міста Києва від
17.03.2014 року у справі №910/25286/13 (суддя
Головіна К.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Сумиобленерго» в особі
філії «Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Моноброк»

про стягнення 92 355,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Сумиобленерго» в особі філії
«Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго» звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Моноброк» про
стягнення 92 355,74 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 року у справі №910/25286/13 у
позові Публічного акціонерного
товариства «Сумиобленерго» в особі
філії «Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Моноброк» про
стягнення 92 355,74 грн. відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, Публічне акціонерне товариство
«Сумиобленерго» в особі філії
«Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго» звернулось
до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 року у справі №910/25286/13
та прийняти нове рішення по справі,
яким позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Сумиобленерго» в особі філії
«Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго»
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд при прийняті оскаржуваного рішення
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, а також порушив та
неправильно застосував норм
матеріального права, а тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 27.05.2014.

Представник відповідача 26.05.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного господарського суду
надав відзив на апеляційну скаргу, в
якому заперечував проти доводів
апеляційної скарги позивача, просив
залишити її без задоволення, рішення
Господарського суду міста Києва від
17.03.2014 року у справі №910/25286/13 без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством
«Сумиобленерго» в особі Шосткинського
районного відділення «Енергозбут»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерним товариство
«Сумиобленерго» в особі філії
«Шосткинський район електричних
мереж», (постачальник) та відповідачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Моноброк» (споживач)
22.02.2006 р. був укладений договір про
постачання електричної енергії № 685.

Пунктом 1 договору постачальник
постачає електричну енергію споживачу,
а споживач оплачує постачальнику її
вартість та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору та
додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.2 договору
постачальник зобов'язується постачати
споживачу електроенергію, як різновид
товару в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5, та з
урахуванням умов розділу 6 цього
договору, згідно з категорією
струмоприймачів споживача відповідно
до Правил улаштування
електроустановок та гарантованого
рівня надійності електропостачання
згідно фактичної категорії, визначеної
додатком № 6 «Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, із дотриманням граничних
показників якості електричної енергії
в межах відхилень, обумовлених у
договорі між постачальником та
споживачем. Споживач зобов'язується
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії та інші
нарахування згідно з умовами додатку №
4 «Порядок розрахунків» (п. 2.2.3
договору).

Згідно до п. 4.2.2 договору за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії та граничної
величини, визначених згідно із
вимогами розділу 5 цього договору,
споживач сплачує постачальнику
двократну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величин. При
цьому плата за перевищення граничної
величини споживання електричної
потужності стягується із споживачів з
приєднаною потужністю 150 кВт і більше
та середньомісячним (за підсумком
минулого року) обсягу фактичного
споживання електричної енергії 50 тис.
кВт/год. і більше. Пунктом 2 договору
встановлено, що під час виконання умов
цього договору, а також вирішення всіх
питань, не обумовлених договором,
сторони зобов'язуються керуватися
чинним законодавством України, зокрема
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими в
установленому порядку.

Згідно до ст. 275 Господарського кодексу
України за договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду споживачеві
(абоненту), який зобов'язаний оплатити
прийняту енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 276 Господарського кодексу
України передбачено, що загальна
кількість енергії, що відпускається,
визначається за погодженням сторін. У
разі якщо енергія виділяється в
рахунок замовлення на пріоритетні
державні потреби (ліміту),
енергопостачальник не має права
зменшувати абоненту цей ліміт без його
згоди. Пропозиції абонента щодо
кількості та видів енергії, строків її
відпуску є пріоритетними за наявності
виробничих можливостей у
енергопостачальника.

Показники якості енергії узгоджуються
сторонами на підставі державних
стандартів або технічних умов шляхом
погодження переліку (величини)
показників, підтримання яких є
обов'язком для сторін договору.

Строки постачання енергії
встановлюються сторонами у договорі
виходячи, як правило, з необхідності
забезпечення її ритмічного та
безперебійного надходження абоненту.
Основним обліковим періодом
енергопостачання є декада, з
коригуванням обсягів протягом доби.
Сторони можуть погоджувати постачання
енергії протягом доби за годинами, а
також час і тривалість максимальних та
мінімальних навантажень.

Згідно статті 26 Закону України «Про
електроенергетику» споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики № 28 від
31.07.1996 р. (надалі - ПКЕЕ), передбачено, що
постачання електричної енергії для
забезпечення потреб електроустановки
здійснюється на підставі договору про
постачання електричної енергії, що
укладається між власником цієї
електроустановки (уповноваженою
власником особою) та постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, або договору про
купівлю-продаж електричної енергії, що
укладається між власником цієї
електроустановки (уповноваженою
власником особою) та постачальником
електричної енергії за нерегульованим
тарифом.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з додатком 12 до договору
відповідач має об'єкти: житловий
будинок (м. Шостка, вул. Кірова, 27), кіоск
(м. Шостка, вул. Кірова, 15) та виробнича
площадка РП-5 яч. 7 (м. Шостка, вул.
Шевченко, 27), на яких були встановлені
прилади обліку потужностей, та
визначено кількість годин роботи даних
об'єктів.

Додатком № 13 до договору передбачено,
що дозволена та приєднана потужності
вказаних об'єктів складає 65 кВт, 6 кВт та
90 кВт відповідно.

Додатком № 1 до договору постачання
сторони визначили, що загальні
договірні величини споживання
електричної енергії по об'єктах ТОВ
«Моноброк» на липень 2013 р. становлять -
11 100 кВт/год., а на серпень 2013 р. - 10 400
кВт/год.

Пунктом 5.1 договору для призначення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності на
наступний рік, споживач не пізніше 15
листопада поточного року надає
постачальнику відомості про розмір
очікуваного споживання електричної
енергії (додаток № 1 «Обсяги постачання
(договірні величини) електричної
енергії споживачу та субспоживачу»).

Згідно до п. 5 додатку № 4 до договору
при потребі споживач має право
протягом розрахункового періоду
звернутися письмово до постачальника
за коригуванням договірної величини
споживання електричної енергії. У разі
коригування договірної величини
споживання електричної енергії
протягом поточного розрахункового
періоду здійснюється відповідне
коригування граничної величини
споживання електричної енергії.
Скоригована гранична величина
споживання електричної потужності
дійсна з дня проведення коригування.
Коригування договірної величини
споживання електричної енергії
здійснюється при умові відсутності на
момент звернення боргу за минулий
розрахунковий період, при наявності
попередньої оплати згідно п. 2 додатку
№ 4 цього договору та сплати додатково
заявленого обсягу, а також дотримання
узгоджених графіків погашення
заборгованості. При відмові в
коригуванні договірних величин
споживання електричної енергії та
граничних величин споживання
електричної потужності, постачальник
письмово доводить про це споживачу.
Споживач оплачує постачальнику
двократну вартість величини
перевищення, відповідно до ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику».

08.07.2013 року ТОВ «Моноброк», виконавши
умови договору про відсутність боргу
за минулий розрахунковий період,
звернулось з листом вих. № 35 до
позивача про коригування договірної
величини споживання електричної
енергії у липні 2013 р. у зв'язку зі
збільшенням ліміту обсягу споживання
електричної енергії до величини 250 000
кВт/год.

07.08.2013 року ТОВ «Моноброк» звернулось
до позивача з листом вих. № 51 про
коригування договірної величини
споживання електричної енергії у
серпні 2013 р. у зв'язку зі збільшенням
ліміту обсягу споживання електричної
енергії у серпні 2013 р. до величини 75 000
кВт/год.

Відповідями № 66-20/2023 від 22.07.2013 р. та №
66-20/2313 від 21.08.2013 р. ПАТ «Сумиобленерго»
частково задовольнило прохання
відповідача та повідомило, що
позивачем здійснено коригування
договірної величини споживання
електричної енергії в липні 2013 р. - до 53
800 кВт/год, що становить ліміт 64 800
кВт/год., а у серпні 2013 р. - до 56 660
кВт/год., що становить ліміт 66 960 кВт/год.

Проте, у подальшому на підставі актів
про обсяги переданої споживачу
(спожитої споживачем) електричної
енергії № 12-33/1480 від 22.07.2013 р. та № 12-33/1518
від 21.08.2013 р., позивачем було виявлено,
що у липні місяці 2013 р. відповідачем
здійснено перевищення договірної
величини споживання на 96 511 кВт/год., що
склало двократну суму перевищення
договірної величини споживання
електроенергії 76 745,55 грн., а у серпні 2013
р. - на 19406 кВт/год., що склало відповідну
суму 15 610,19 грн.

Для оплати вартості двократного
перевищення величини споживання
електричної енергії ПАТ
«Сумиобленерго» виставило ТОВ
«Моноброк» рахунки № 12-33/1480 від 22.07.2013 р.
на суму 76 745,55 грн. та № 12-33/1518 від 21.08.2013
р. на суму 15 610,19 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Моноброк»
зазначених у вказаних рахунках суму
грошових коштів позивачу не сплатило, у
зв'язку з чим позивач звернувся до
господарського суду з даним позовом
про стягнення з відповідачем 92 355,74 грн.
вартості двократного перевищення
величини споживання електричної
енергії за липень-серпень 2013 р.

Встановивши фактичні обставини у
справі та перевіривши доводи сторін,
господарський суд дійшов висновку, що
відповідачем - ТОВ «Моноброк» дійсно
було вчинене правопорушення у сфері
електроенергетики, а саме - перевищення
договірної величини споживання
електроенергії у липні та серпні 2013
року, та позивач мав право притягнути
підприємство позивача до передбаченої
законом відповідальності.

Так, постачальник електричної енергії
за регульованим тарифом має здійснити
коригування договірної величини
споживання електричної енергії та,
відповідної договірної величини
споживання електричної потужності (для
об'єкта споживача з приєднаною
потужністю 150 кВт і більше та
середньомісячним споживанням 50 000
кВт/год і більше) таким чином, щоб
скориговані величини, з урахуванням
графіка роботи споживача, не призвели
до перевищення величини дозволеної
потужності, що зазначена в договорі про
постачання електричної енергії.

Отже, якщо заявлений споживачем на
коригування обсяг очікуваного
споживання електричної енергії на
об'єкті у розрахунковому періоді
більший ніж максимально можливий обсяг
споживання електричної енергії на
цьому об'єкті у розрахунковому періоді,
то енергопостачальник, має здійснити
коригування договірної величини
споживання електричної енергії до
рівня максимально-можливого обсягу
споживання електричної енергії на
цьому об'єкті у розрахунковому періоді
без перевищення величини дозволеної
потужності, зазначеної в договорі.

Наявність в діях Товариства з
обмеженою відповідальністю «Моноброк»
правопорушення, передбаченого п. 4.2.2
договору, ч. 5 ст. 26, ст. 27 Закону України
«Про електроенергетику»
підтверджується актами про обсяги
переданої споживачу (спожитої
споживачем) електричної енергії за
період з 19.06.2013 р. по 18.07.2013 р. у розмірі
161325 КВт/год. та за період з 19.07.2013 р. по
18.08.2013 р. у розмірі 869 376 кВт/год., які
підписані сторонами; довідкою про
нарахування та оплату двократного
перевищення договірної величини
споживання станом на 06.12.2013 р., листом
НКРЕ № 5645/26/47-13 від 15.08.2013 р. щодо надання
роз'яснень.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно зазначено в рішенні суду
першої інстанції, позивачем порушено
порядок притягнення ТОВ «Моноброк» до
відповідальності, передбачений
законом, а також договором.

Статтею 27 Закону України «Про
електроенергетику» встановлена
відповідальність за порушення
законодавства про електроенергетику.
Зокрема, правопорушенням в
електроенергетиці є порушення правил
користування енергією, що мало місце в
даному випадку.

За змістом пункту 13 Порядку постачання
електричної енергії споживачам,
споживачі у разі перевищення
встановлених граничних величин
споживання електричної енергії та
потужності несуть відповідальність
згідно з частинами п'ятою і шостою
статті 26 Закону України «Про
електроенергетику».

Відповідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» споживачі (крім
населення, професійно-технічних
навчальних закладів та вищих
навчальних закладів I-IV рівнів
акредитації державної і комунальної
форм власності) у випадку споживання
електричної енергії понад договірну
величину за розрахунковий період
сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини;
вартість різниці між найбільшою
величиною потужності, що зафіксована
протягом розрахункового періоду, та
договірною величиною потужності.

Згідно пунктом 6.16 Правил користування
електричною енергією обсяг
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та/або
величини потужності протягом
розрахункового періоду оплачується
споживачами постачальнику електричної
енергії за регульованим тарифом
відповідно до законодавства України та
договору.

Визначені відповідно до законодавства
України вартість різниці між обсягом
фактично спожитої величини і обсягом
договірної величини електричної
енергії, а також вартість різниці між
найбільшою величиною споживаної
електричної потужності, що зафіксована
протягом розрахункового періоду в
години контролю максимуму
навантаження, та договірною граничною
величиною електричної потужності
зараховуються на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії за
регульованим тарифом.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено,
що учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки (ч.1 ст. 217 ГК України).

Частини 5 ст. 277 ГК України
відповідальність за порушення правил
користування енергією встановлюється
законом.

Стаття 546 ЦК України також визначає, що
договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання.

Отже, з наведених правових норм
вбачається, що статтями Закону України
«Про електроенергетику» визначений
особливий вид відповідальності, суть
якої полягає у сплаті споживачами
подвійної вартості електричної
енергії у випадку її споживання понад
договірну величину. Вказана міра
відповідальності є
оперативно-господарською санкцією за
порушення у сфері електроенергетики.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під
час контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень. В
акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії та/або суми
завданих споживачем збитків. За
необхідності в акті зазначаються
заходи, яких необхідно вжити для
усунення допущених порушень. Акт
складається в двох примірниках, один з
яких передається або надсилається
споживачеві. Акт підписується
представником постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) та
представником споживача. У разі
відмови споживача підписати акт в
ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).
Споживач має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту акта, які
зазначаються в акті, а також викласти
мотиви своєї відмови від його
підписання. Акт підписують тільки
особи, які брали участь в контрольному
огляді або технічній перевірці.

Відповідно пунктом 4.4 договору
постачання сторони погодили, що у разі
виявлення однією із сторін договору
порушень умов договору іншою стороною
(окрім прострочення споживачем терміну
сплати платежів), за які законодавством
передбачене застосування санкцій чи
які тягнуть за собою збитки,
недоотриману продукцію або вигоду
тощо, сторона, яка виявила порушення
своїх прав, зобов'язана попередити іншу
сторону про необхідність складання
акта. Інша сторона не може без поважних
причин відмовитись від складання та
підписання такого акту. Акт порушення
складається у присутності
уповноважених представників обох
сторін договору в двох примірниках.
Сторона, дії або бездіяльність якої
стала причиною складання акта, має
право внести до акта свої зауваження.

Однак, в порушення вказаних вимог
законодавства ПАТ «Сумиобленерго»
актів порушень стосовно відповідача не
складало. Як зазначалось вище,
позивачем було складено акти про
обсяги переданої споживачу (спожитої
споживачем) електричної енергії №
12-33/1480 від 22.07.2013 р. та № 12-33/1518 від 21.08.2013
р., в яких зазначено, що ТОВ «Моноброк»
перевищило договірну величину
споживання електроенергії за липень -
серпень 2013 р. При цьому складення
вказаних актів передбачено додатком №
2 до договору постачання і вони за своєю
суттю не є актами про порушення.

Згідно до п. 6.42 ПКЕЕ протоколи про
порушення розглядаються на засіданнях
комісії енергопостачальника з
розгляду актів про порушення, споживач
має бути повідомлений про час і дату
засідання комісії не пізніше ніж за 5
робочих днів до призначеного дня
засідання і має право бути присутнім на
засіданні комісії. Рішення комісії
оформляється протоколом і набирає
чинності з дня вручення протоколу
споживачу. Разом з протоколом
споживачу надаються розрахунок
величини вартості та розрахункові
документи для оплати недоврахованої
електричної енергії та/або збитків.

Відповідно з цим же пунктом (6.42 ПКЕЕ) на
підставі акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.

Згідно до пункту 6.43 ПКЕЕ кошти за
недовраховану електричну енергію
перераховуються споживачем на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом або поточний рахунок
постачальника електричної енергії за
нерегульованим тарифом.

Споживач зобов'язаний оплатити
розрахункові документи за
недораховану електричну енергію
протягом 30 календарних днів від дня
отримання рахунка.

Як зазначив суд першої інстанції,
засідання комісії по розгляду актів
про порушення Правил користування
електроенергією позивачем також не
проводилось, що не заперечувалось його
представником у судовому засіданні, а
відповідно, протокол засідання комісії
на підставі, якого порушнику мав бути
виданий розрахунок вартості
двократного перевищення договірної
величини споживання електричної
енергії, не складався.

Колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення позову та скасування
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга позивача
є необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Сумиобленерго» в особі філії
«Шосткинський район електричних
мереж» ПАТ «Сумиобленерго» залишити
без задоволення, рішення
Господарського суду міста Києва від
17.03.2014 року у справі №910/25286/13 залишити
без змін.

Матеріали справи № 910/25286/13повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
П.В. Авдеєв

В.В. Сулім