ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.06.2014р.
Справа №905/8539/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА
Страхування», м.Київ

до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія
АСКА», м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні

відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-СМЦ», м.Київ в
особі філії в м.Донецьк

про стягнення 6905,54грн.
страхового відшкодування

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Іванова Ю.О. - за дов.
№580/17 від 08.01.2014р.,

третя особа: не викликався.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

03.06.2014р. з 10-15год. до 11-29год.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
м.Київ звернулось до господарського
суду Донецької області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА
КОМПАНІЯ АСКА», м.Донецьк про стягнення
6905,54грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 09.12.2013р. до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-СМЦ» в особі філії в
м.Донецьк та розгляд справи призначено
на 09.01.2014р. (а.с. 1).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на: Договір добровільного
страхування наземного транспорту
№0057-а/10Доф(кие) від 18.10.2010р.; Довідку ДАІ;
заяву від 16.10.2012р. про настання події, що
має ознаки страхового випадку;
постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 28.01.2011р. у справі
№3-237/2011р.; рахунки №ANF7004335 від 01.02.2011р. та
№ВСК0000129 від 03.02.2011р.; страхові акти
№2011/V/OMOD00110/VESKO2182 від 11.02.2011р.,
№2011/V/OMOD00110/VESKO2183 від 11.02.2011р. та
розрахунки до них; платіжні доручення
№575 від 15.02.2011р. та №576 від 15.02.2011р.;
претензію №РГ/110/11/11 від 24.10.2012р. тощо.

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) з супровідним листом №РГ/10/11/10 від
06.02.2014р. - зокрема, пояснення по справі,
акт виконаних робіт ТОВ «Алекс-Схід»,
акт виконаних робіт ТОВ «Компанія
Алекс», свідоцтво платника податку ТОВ
«Алекс-Схід», підписаний
відповідальною особою акт огляду
пошкодженого автомобіля (а.с.177-195);

2) письмові пояснення №296/17 від 17.02.2014р.
(а.с197-200).

Відповідач протягом розгляду справи
надав:

1) клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду з додатками (а.с.
87-106);

2) відзив на позовну заяву №7/17 від
08.01.2014р. з додатками (а.с. 107-130);

3) супровідний лист б/н від 23.01.2014р. з
доказами відправлення позивачу та
відповідачу відзиву з описом вкладення
(а.с.136-138);

4) супровідний лист б/н від 30.01.2014р. з
реєстром на замовлені поштові
відправлення по Україні (а.с.142-143);

5) клопотання №297/17 від 17.02.2014р. та 635/17
від 07.04.2014р про розгляд справи без
участі свого представника (а.с.201, 206-207).

Третя особа протягом розгляду справи
надала:

1) з клопотанням №2902 від 30.01.2014р. -
зокрема, документи на підтвердження
перебування водія ОСОБА_3 у трудових
відносинах з ТОВ «Метінвест-СМЦ» на
дату скоєння ДТП, докази на
підтвердження правомірності керування
ОСОБА_3 автомобілем МАЗ 543205 (а.с.144-169);

2) письмові пояснення № 01/1/06 від 02.06.2014р.
(а.с.213-215).

25.12.2013р. на адресу господарського суду
від Ленінського районного суду м.
Донецька з супровідним листом №20474/13
від 19.12.2013р. надійшли копії матеріалів
справи №3-237/2011 про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.
124 КпАП України (а.с. 61-82).

Ухвалою господарського суду від
30.01.2014р. на підставі ст.69 ГПК України за
клопотанням відповідача строк
розгляду справи було продовжено на 15
днів (а.с.141, 172).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 21.02.2014р.
справу передано на розгляд судді
Кротінової О.В. у зв'язку з перебуванням
судді Шилової О.М. у відпустці (а.с.202).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 28.02.2014р.
справу повернуто на розгляд судді
Шилової О.М. у зв'язку з виходом
останньої з відпустки (а.с.205).

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 15.04.2014р. справу передано на розгляд
судді Зекунову Е.В. у зв'язку з
перебуванням судді Шилової О.М. на
лікарняному (а.с.208).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 14.05.2014р.
справу повернуто на розгляд судді
Шилової О.М. у зв'язку з виходом
останньої з лікарняного (а.с.212).

Розглянувши наявні у матеріалах справи
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі обставини справи, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням докази, які
мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

18.10.2010р. між АТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» (Страховик, позивач) та
ОСОБА_4 (Страхувальник) було укладено
Договір добровільного страхування
наземного транспорту №0057-а/10Доф(Кие)
(далі - Договір страхування, а.с.8-15),
згідно з п.4. якого позивачем
застрахований транспортний засіб
марки Nissan Note, державний номер НОМЕР_1
(надалі - застрахований автомобіль),
зокрема, за випадком «збитки внаслідок
ДТП» (п.7.2). За ризиком «ДТП» Договором
встановлена франшиза Страховика 0,5%
(495грн.) від страхової суми, яка в свою
чергу дорівнює 99 000грн. (п.10, п.12.2).
Пунктом 3 Договору страхування
вигодонабувачем визначено АТ «Перший
Український Міжнародний банк». Згідно
з п.16 та п.23 Договору він набуває
чинності з моменту надходження
страхового платежу, вказаного в п.11
цього Договору, та діє до 17.10.2011р.

06.01.2011р. на перехресті пр. Грінкевича та
вул. Університетської в
Ворошиловському районі м. Донецька
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі - ДТП) за участю застрахованого
автомобіля під керуванням ОСОБА_6 і
транспортного засобу МАЗ 543205, д.н.з.
НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_3, в результаті чого
застрахований автомобіль отримав
механічні пошкодження (а.с.64-71).

Повна дійсна вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля склала
7400,54грн., що підтверджується
виставленими Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія Алекс» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алекс Схід»
рахунками №ANF7004335 від 01.02.2011р. на суму
3972,60гн. (з ПДВ) та №ВСК0000129 від 03.02.2011р. на
суму 3427,94грн. (з ПДВ) (а.с.24, 25), а також
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №ВСК0001865 від 23.05.2011р. на суму
3427,94грн. (з ПДВ) та №APN8000882 від 03.03.2011р) на
суму 3972,60грн. (з ПДВ) (а.с.182-183, 184).

На підставі Договору страхування і
заяви Страхувальника про настання
події, що має ознаки страхового випадку
(а.с.47-49) уповноваженим представником
позивача був складений Акт огляду
транспортного засобу (дефектна
відомість) від 10.01.2011р. (а.с.186-187). З
посиланням на виставлені
Страхувальнику Товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
Алекс» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алекс Схід» рахунки
№ANF7004335 від 01.02.2011р. на суму 3972,60гн. (з
ПДВ) та №ВСК0000129 від 03.02.2011р. на суму
3427,94грн. (з ПДВ) (а.с.24, 25) позивачем
складені Страхові акти №2011/V/OMOD00110/VESKO2182
від 11.02.2011р. та №2011/V/OMOD00110/VESKO2183 від
11.02.2011р. на загальну суму 6905,54грн.
(а.с.31-36), з розрахунку страхового
відшкодування до яких (а.с.23)
вбачається, що з вартості
відновлювального ремонту в загальній
сумі 7400,54грн. (за рахунками СТО)
позивачем було вирахувано 495грн.
власної безумовної франшизи.
Платіжними дорученнями №575 від 15.02.2011р.
на суму 3972,60грн. (отримувач - ТОВ
«Компанія Алекс», яке поставило
запчастини) та №576 від 15.02.2011р. на суму
2932,94грн. (отримувач - ТОВ «Алекс Схід»,
яке здійснило ремонтні роботи) позивач
виплатив страхове відшкодування в
загальній сумі 6905,54грн. (а.с.29,30).

Згідно з п.7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
спільним Наказом Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна
України №142/5/2092 від 24.11.2003р. (далі -
Методика), знос не нараховується для
нових складників та для складників КТЗ,
строк експлуатації яких не перевищує: 5
років - для легкових КТЗ виробництва
країн СНД та 7 років - для інших легкових
КТЗ.

Згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу АНС 111331
застрахований позивачем автомобіль
Nissan Note було випущено у 2006 році (а.с.39).
Відповідачем не доведено суду факт
експлуатування застрахованого
позивачем автомобіля в інтенсивному
режимі (згідно з Актом огляду покази
спідометра: 64456км - а.с.186), а також факт
отримання застрахованим автомобілем
пошкоджень, які свідчили б про
необхідність застосування до спірних
правовідносин приписів підп.«б» п.7.39
Методики.

Таким чином, суд виходить з того, що
знос під час здійснення позивачем
страхової виплати нарахуванню не
підлягав, оскільки на момент ДТП від
06.01.2011р. строк експлуатації
застрахованого автомобіля не
перевищив 7 років.

Аналіз Договору страхування, положень
ст.ст.22, 1192 Цивільного кодексу (далі - ЦК)
України та ст.ст.9, 20, 25 Закону України
„Про страхування" дозволяє зробити
висновок, що страхову виплату було
здійснено позивачем правомірно.

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5
ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України дозволяє
дійти висновку про те, що у випадку
заподіяння шкоди внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
питання про її відшкодування
вирішується за принципом вини.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за спричинені
збитки. Аналогічне положення
встановлене ст.27 Закону України "Про
страхування".

Наявність вини ОСОБА_3 у порушенні
п.п.10.1, 10.4. Правил дорожнього руху
України під час керування 06.01.2011р.
транспортним засобом МАЗ 543205, д.н.з.
НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів, підтверджена постановою
Ленінського районного суду м. Донецька
від 28.01.2011р. у справі №3-237/2011р. (а.с.20).

Наказом №55-к від 22.06.2010р. ОСОБА_3
прийнято водієм автотранспортних
засобів транспортного відділу філії
ТОВ «Метінвест-СМЦ» в м.Донецьк з
22.06.2010р. (а.с.167).

Згідно наказу №68/5 від 29.06.2010р. філії ТОВ
«Метінвест-СМЦ» в м. Донецьк ОСОБА_3,
водій, який пройшов інструктаж і
стажування, з 29.06.2010р. призначений
відповідальним за експлуатацію і
технічний стан автомобіля МАЗ 543205 -
автомобільний сідловий тягач, д.н.з.
НОМЕР_2 і МАЗ 938660 - напівпричеп бортовий,
д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.168).

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

З наданих відповідачем копій Полісів
№АА/1186044, №АА/1186045 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (надалі - Поліси
№АА/1186044, №АА/1186045 а.с.110, 111) вбачається,
що на дату ДТП (06.01.2011р.) Приватним
акціонерним товариством «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
було забезпечено цивільно-правову
відповідальність Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Метінвест-СМЦ», м. Київ в особі філії в
м. Донецьк у зв'язку з керуванням
автомобілем марки МАЗ 543205, д.н.з. НОМЕР_2
та напівпричепом марки МАЗ 938660, д.н.з.
НОМЕР_3 з лімітом відшкодування за
майнову шкоду 50000грн. та франшизою 0грн.
щодо кожного з транспортних засобів.
Період дії Полісів: з 00-00 год. 01.01.2011р. до
31.12.2011р. включно.

Таким чином, з урахуванням приписів
ст.ст.993, 1172 Цивільного кодексу України,
ч.3 ст.18, ст.27 Закону України „Про
страхування", ст.ст.22, 28, 29 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) особою,
відповідальною за завдані позивачу
виплатою ним страхового відшкодування
збитки, є ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» (в межах
Полісів №АА/1186044, №АА/1186045).

Заявлена позивачем до стягнення сума
страхового відшкодування не перевищує
ліміт відповідальності ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» за Полісами №АА/1186044,
№АА/1186045.

Враховуючи, що п. 2 Полісів № АА/1186044 та
№АА/1186045 встановлена нульова франшиза,
то розмір страхового відшкодування,
яке відповідач зобов'язаний сплатити в
порядку регресу, складає 6 905,54гн.

Матеріали справи не містять доказів
відшкодування відповідачем сплаченого
позивачем страхового відшкодування на
час розгляду даної справи.

Відповідно до ст.29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
страховиком за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
Оскільки Методикою як спеціальним
нормативним актом у сфері оцінки
колісних транспортних засобів не
передбачено нарахування зносу для
складників КТЗ, строк експлуатації
яких не перевищує: 5 років - для легкових
КТЗ виробництва країн СНД та 7 років -
для інших легкових КТЗ (п.7.38), а на
момент ДТП від 15.10.2012р. строк
експлуатації застрахованого позивачем
автомобіля Nissan Note не перевищив 7 років,
то знос під час визначення суми
збитків, що підлягають відшкодуванню
відповідачем, вирахуванню не підлягає.

Виходячи з приписів ст.ст.22, 1192 ЦК
України та ст.ст.9, 20, 25 Закону України
„Про страхування", ст.29 Закону, п.7.38
Методики, суд дійшов висновку про те, що
у даному випадку правомірним є
обчислення розміру завданої
застрахованій позивачем особі шкоди
виходячи саме з вартості
відновлювального ремонту, характеру
пошкоджень та стану застрахованого
транспортного засобу - тобто на
підставі рахунків №ANF7004335 від 01.02.2011р.
на суму 3972,60гн. (з ПДВ) та №ВСК0000129 від
03.02.2011р. на суму 3427,94грн. (з ПДВ), факт
виконання переліку робіт за якими та їх
вартість підтверджується Актами
виконаних робіт (виконання послуг)
№APN8000882 від 03.03.2011р. та №ВСК0001865 від
23.05.2011р. на загальну суму 7400,54грн. (з ПДВ)
(а.с.182-183, 184).

Рахунки СТО є підставою для виникнення
податкових зобов'язань, пов'язаних з
наданням послуг з відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу. Зазначені зобов'язання
виникають внаслідок фактичного
надання послуги з проведення такого
ремонту за умови, що виконавець цієї
послуги є платником ПДВ.

Як вже зазначалось, належним чином
оформлені ТОВ «Алекс Схід» та ТОВ
«Компанія Алекс» Акти виконаних робіт
(виконання послуг) №ВСК0001865 від 23.05.2011р.
та №APN8000882 від 03.03.2011р. підтверджують
фактичне надання послуг з проведення
відновлювального ремонту, дійсна повна
вартість якого повністю відповідає
розміру страхового відшкодування,
сплаченого позивачем на підставі
рахунків ТОВ «Алекс Схід» №ВСК000129 від
03.02.2011р. та ТОВ «Компанія Алекс» №ANF7004335
від 01.02.2011р. (платіжні доручення №575 від
15.02.2011р. та №576 від 15.02.2011р. - а.с.29, 30).

ТОВ «Алекс Схід» та ТОВ «Компанія
Алекс» є платниками податку на додану
вартість, що підтверджується
Свідоцтвом №08961244 серії НВ №138773, видним
07.06.2005р. (а.с.185) та свідоцтвом платника
ПДВ №100310728 (а.с.24).

З огляду на викладене, враховуючи
наявні в матеріалах справи документи
на підтвердження здійснення позивачем
страхової виплати за Договором
страхування наземного транспорту
№0057-а/10Дов(Кие) від 18.10.2010р. і виникнення
обов'язку відповідача відшкодувати
завдану цим шкоду в порядку регресу
згідно з Полісами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АА/1186044 та
№АА/1186045, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача про стягнення 6905,54грн.
в порядку регресу є законними,
обґрунтованими, підтвердженими
належним чином та такими, що підлягають
задоволенню.

Щодо твердження відповідача про
неналежне оформлення довіреності на
представництво Агенцією по управлінню
заборгованістю інтересів позивача.

11.04.2008р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «АХА
Страхування» (Страховик) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агенція по
управлінню заборгованістю» (Агентство)
було укладено Агентський Договір №86-08/1
(далі - Агентський Договір, а.с.971-105),
відповідно до умов п.1.1. якого Агентство
за дорученням Страховика приймає на
себе зобов'язання від імені Страховика
та за його рахунок здійснювати дії по
стягненню заборгованості з фізичних та
юридичних осіб, до яких Страховик має
права вимоги відповідно до чинного
законодавства України.

Підпункт 2.3.1. Агентського Договору
дійсно передбачає обов'язок Страховика
надати Агентству нотаріально
оформлену довіреність на
представництво інтересів Страховика в
цілях виконання доручень, передбачених
Договором (а.с.98).

В той же час, Агентський договір №86-08/1
від 11.04.2008р. не передбачає інших
наслідків надання Страховиком
Агентству довіреності, не оформленої
нотаріально, крім права (а не обов'язку)
Агентства припинити виконання
доручень Страховика (п.7.5. Агентського
Договору: «У разі порушення
Страховиком своїх обов'язків,
встановлених п.2.3. Договору, Агентство
має право припинити виконання доручень
Страховика до усунення порушень»).

Частиною першою ст.245 ЦК України
встановлено, що форма довіреності
повинна відповідати формі, в якій
відповідно до закону має вчинятися
правочин. Згідно зі статтею 246 ЦК
України довіреність від імені
юридичної особи видається її органом
або іншою особою, уповноваженою на це
її установчими документами, та
скріплюється печаткою цієї юридичної
особи. Таким чином, особливістю видачі
юридичними особами довіреностей є те,
що закон не вимагає їх нотаріального
посвідчення для чинності довіреності
як правочину.

Страхувальник надав Агентству
довіреність вих.№3919/18 від 20.12.2012р.,
оформлену відповідно до вимог
наведених норм ЦК України (а.с.56). В
довіреності вих.№3919/18 від 20.12.2012р.
міститься посилання на те, що її видано
з метою виконання Агентського договору
№86-08/1 від 11.04.2008р.

Довіреність прийнята Агентством з
метою виконання обов'язків за вказаним
Агентським договором, про що свідчить
подання даного позову до суду. Тобто
Агентство не скористалось наданим
пунктом 7.5. Агентського Договору правом
припинити виконання доручень
Страховика; Агентський Договір
виконується обома сторонами, і іншого
відповідачем не доведено.

Таким чином, відсутні підстави вважати
ТОВ «Агенція по управлінню
заборгованістю» неналежним
представником позивача у даній справі.

З огляду на викладене суд відмовляє у
задоволенні Клопотання відповідача
№6/17 від 08.01.2014р. про залишення позову у
справі №905/8539/13 без розгляду (а.с.87-88).

Викладені у відзиві №7/17 від 08.01.2014р.
(а.с.107-109) та письмових поясненнях №296/17
від 17.02.2014р. (а.с.197-200) заперечення
відповідача про те, що позивачем не
надано доказів чинності Договору
страхування, суд не приймає до уваги з
огляду на наступне.

Згідно з п.11, п.14, п.16 та підп.23.1. п.23
Договору добровільного страхування
наземного транспорту №0057-а/10Доф(Кие)
від 18.10.2010р. він набуває чинності з
моменту надходження страхового
платежу, вказаного в п.11 цього Договору,
та діє до 17.10.2011р. У випадку
ненадходження другого страхового
платежу на поточний рахунок Страховика
в термін, що перебільшує 10 календарних
днів від дати, зазначеної в п.14.3
Договору, відповідальність Страховика
припиняється. Відповідальність
Страховика поновлюється з 0-00 годин дня,
наступного за днем надходження
страхового платежу на поточний рахунок
Страховика (а.с.188-189).

У страхових актах №2011/V/OMOD00110/VESKO2182 від
11.02.2011р. та №2011/V/OMOD00110/VESKO2183 від 11.02.2011р.
(а.с.31-36) позивачем зазначений термін
дії Договору: з 14.10.2010р. до 17.10.2011р., що
свідчить про сплату 14.10.2010р. першої
частини страхового платежу та про
визнання позивачем факту набуття
Договором страхування чинності. У
пунктах 4.1 розділів V вказаних
страхових актів (а.с.32, 35) позивачем
зазначено: сплачений страховий платіж
в сумі 2475грн., сума несплачених
страхових платежів дорівнює 2475грн. При
цьому згідно з п.14.3 Договору
страхування другий страховий платіж
мав бути сплачений 12.04.2011р. - тобто після
дати ДТП (06.01.2011р.).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Відповідачем не доведено
належними та допустимими доказами факт
неукладеності або недійсності
Договору добровільного страхування
наземного транспорту №0057-а/10Доф(Кие)
від 18.10.2010р., а отже, суд виходить з
презумпції правомірності вказаного
правочину (ст.204 ЦК України) та
обов'язковості зазначеного Договору
для виконання позивачем (ст.629 ЦК
України, ч.1 ст.16 Закону України „Про
страхування").

Щодо твердження відповідача про
необхідність обов'язкового погодження
позивачем отримання від відповідача
страхового відшкодування з потерпілою
в ДТП особою суд зазначає, що право
позивача вимагати відшкодування
збитків виникло не на підставі норм
Закону, а на підставі приписів ст.993 ЦК
України та ст.27 Закону України „Про
страхування", які є нормами прямої дії.
Отже, виплата відповідачем в порядку
регресу страхового відшкодування
позивачу жодного погодження не
потребує.

Решта викладених у відзиві №7/17 від
08.01.2014р. (а.с.107-109) та письмових
поясненнях №296/17 від 17.02.2014р. (а.с.197-200)
доводів відповідача спростовується
наявними у матеріалах справи
документами, на які містяться
посилання у даному рішенні.

Судовий збір відповідно до приписів
абз.3 ч.1 ст.49 ГПК України покладається
на відповідача.

На підставі викладеного, згідно зі
ст.ст.22, 204, 245, 246, 629, 993, 1166, 1172, 1187, 1188, 1191,
1192 Цивільного кодексу України; ст.228
Господарського кодексу України; ст.ст.9,
16, 18, 20, 25, 27 Закону України „Про
страхування"; ст.ст.22, 28, 29 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" №1961-IV від 01.07.2004р.; п.7.38, п.7.39
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої спільним Наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України №142/5/2092 від
24.11.2003р.; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43,
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м.Київ до
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА», м.Донецьк про стягнення
6905,54грн. в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» (83052, м.Донецьк,
пр.Ілліча, 100; ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (04070, м.Київ, вул.Іллінська,
буд.8; р/р 0301 в АТ «УкрСиббанк»
м.Харків, МФО 351005, ) 6905,54грн. в
порядку регресу, 1720,50грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 03.06.2014р. оголошено
і підписано вступну та резолютивну
частини рішення.

Повне рішення складене та підписане
10.06.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 4 прим.: 1 - до справи,

2 - сторонам, 1 - третій особі