ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.06.14 № 910/11908/14. Суддя Бондарчук В.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альянс Фарм"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 19 656,12 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.11.2011 р вступив в законну силу Закон
України «Про судовий збір» у ст. 1 якого
зазначається, що судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України «Про судовий
збір» визначено, що платники судового
збору - громадяни України, іноземці,
особи без громадянства, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні) та фізичні
особи - підприємці, які звертаються до
суду.

У відповідності до ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збору
встановлюються у розмірі 2 % ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (1 827,00
грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат (73 080,00
грн.).

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Альянс Фарм» надано
суду копію платіжного доручення №381
від 21.05.2014 р. без жодних підписів та
печаток банківської установи.

Згідно п. 2.6 та п. 2.7 Постанови Правління
Національного банку України від 21
січня 2004 року N 22 «Про затвердження
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті» розрахунковий документ (за
винятком розрахункового чека)
виписується в кількості примірників,
потрібних для всіх учасників
безготівкових розрахунків, з
використанням
електронно-обчислювальних і
друкарських машин (далі - технічні
засоби) за один раз. Примірник
розрахункового документа (незалежно
від способу його виготовлення), реєстр
платіжних вимог, які залишаються в
банку, мають містити відбиток печатки
(якщо картка із зразками підписів та
відбитка печатки містить відбиток
печатки) і підписи/підпис
відповідальних/ої осіб/особи.

Пунктом 1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.09.2012
№ 01-06/1260/2012 «Про оформлення платіжних
документів на перерахування судового
збору» передбачено, що чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" та
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.09.2012 № 01-06/1260/2012 «Про оформлення
платіжних документів на перерахування
судового збору» Платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Оскільки в поданому Товариством з
обмеженою відповідальністю «Альянс
Фарм» платіжному документі не
дотримано вимог Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України, суд
приходить до висновку, що позивачем не
надано суду належних доказів сплати
судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Тож, у даному випадку наявність опису
вкладення дає можливість визначити
перелік документів, які було надіслано
на адресу відповідача.

Разом з тим, у якості доказу дотримання
вимог ст.ст. 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
заявником надано копію опису
вкладення, з якого вбачається, що на
адресу відповідача направлено копію
позовної заяви, та один додаток, в той
час як до суду подано позовну заяву
разом із 32 додатками на 40 аркушах.

Тому, суд приходить до висновку, що
позивачем направлено на адресу
відповідача не всі додатки, які було
подано до суду.

Зазначене суперечить ч. 1 статті 56
Господарського процесуального кодексу
України (в редакції Закону України "Про
внесення зміни до статті 56
Господарського процесуального кодексу
України щодо порядку надсилання копії
позовної заяви" від 19.05.2011, який набрав
чинності з 18.06.2011р.).

При цьому, відомостей щодо
надіслання/вручення відповідачу
додатків до позовної заяви, заявником
суду не надано так, при цьому, не надано
доказів наявності вказаних додатків у
відповідача.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що позивачем не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог
ст.ст. 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд приходить до висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

За таких обставин, позовна заява та
додані до неї документи підлягають
поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те,
що повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п.4, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї
матеріали повернути заявнику без
розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Суддя
Бондарчук
В.В.