ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 р.
Справа № 914/1163/14

За позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західна Будівельна
Інвестиційна Компанія», м. Львів;до
відповідача:Львівська міська рада, м.
Львів;за участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Товариства
з обмеженою відповідальністю
виробничо-торгове підприємство
«Бодекс», м. Львів;про:розірвання
договору оренди землі Суддя - Крупник
Р.В. Секретар - Яслик Н.М.Представники
сторін:від позивача:Чупахін І.Р. -
представник (довіреність б/н від
20.03.2014р.); від відповідача:Ковальчук Х.Я.
- представник (довіреність № 1.7 вих-25
від 28.02.2014р.);від третьої особи:не
з'явився.

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
надходило. За клопотанням відповідача
здійснювався запис розгляду справи за
допомогою програмно-апаратного
комплексу «Оберіг».

СУТЬ СПОРУ:

04.04.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західна будівельна
інвестиційна компанія» (надалі -
Позивач) до Львівської міської ради
(надалі - Відповідач, Міська рада) про
розірвання договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду від
07.04.2014р. порушено провадження у справі і
її розгляд призначено на 24.04.2014р.
Вказаною ухвалою залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю
виробничо-торгове підприємство
«Бодекс» до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача.

В подальшому розгляд справи
відкладався на 12.05.2014р., 26.05.2014р. та
02.06.2014р. з підстав зазначених у
відповідних ухвалах суду.

Представник позивача в судове
засідання 02.06.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просив їх задоволити
повністю з підстав, зазначених в
позовній заяві та письмових поясненнях
до неї.

В судовому засіданні зазначив, що
21.05.2007р. між позивачем та відповідачем
укладено Договір оренди землі,
відповідно до умов якого, відповідач
надав в користування позивачу земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою: м.
Львів, вул. Гетьмана І. Мазепи, 29, за
кадастровим номером :06:006:0019:0020,
загальна площа якої становить 0,4942га.
Вказану земельну ділянку відповідач
надав в оренду на 10 років для
будівництва та обслуговування
багатоквартирних житлових будинків та
дошкільного закладу.

Протягом 2008 року на орендованій
земельній ділянці позивачем було
збудовано та введено в експлуатацію
два десятиповерхові житлові будинки.
Протягом 2009 року право власності на всі
житлові квартири в цих будинках було
оформлено за власниками цих квартир.
Також за актами приймання передачі від
25.03.2009р. та 07.12.2009р. вказані житлові
будинки були передані на
обслуговування/баланс ПП ЖЕК «Рідний
дім». Як зазначає представник, станом
на момент подання позову та розгляду
справи в суді у власності позивача в
одному будинку залишилося непродане
нежитлове приміщення площею 116,8 кв.м.,
що становить 4,83% площі всіх приміщень
вказаного будинку, а в іншому будинку -
455 кв.м., що становить 8,25% площі всіх
приміщень.

Крім цього, позивачем у 2008 році було
розпочато будівництво дитячого
дошкільного закладу, яке в
незавершеному вигляді готовністю 65%
було продане 2009 році ТОВ ВТП «Бодекс». В
2011 році вказаний дитячий дошкільний
заклад третьою особою було введено в
експлуатацію.

Як зазначає представник позивача, у
зв'язку з переходом права власності на
квартири багатоквартирних будинків до
третіх осіб та передачею цих будинків
на обслуговування ЖЕКу, фактичне
користування земельною ділянкою та
зведеними на ній житловими будинками і
будівлею дитячого дошкільного закладу
здійснюють фізичні особи - власники
квартир та ТОВ ВТП «Бодекс». У зв'язку з
цим, в 2011 році позивач звертався до
міської ради з проханням припинити дію
укладеного між ними договору оренди
землі, однак відповідачем було
відмовлено в цьому. А тому, позивач
вимушений звертатися за захистом своїх
прав до суду.

Представник відповідача в судове
засідання 02.06.2014р. з'явилася, проти
позову заперечила, просила відмовити в
задоволенні позовних вимог, з підстав
зазначених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні зазначила, що
позивач не звертався до відповідача в
адміністративному порядку з приводу
вирішення питання про розірвання
договору оренди землі. Для розірвання
договору оренди позивач повинен надати
довідку про справляння плати за землю
за останні 2 роки, а також план
земельної ділянки з зазначенням меж
земельної ділянки, яка пропонується
для вилучення, які в матеріалах справи
відсутні. Також, як зазначає
представник, відповідно до п.39 Договору
оренди для розірвання договору позивач
повинен відшкодувати понесені збитки
достроковим розірванням, які станом на
момент розгляду справи в суді
позивачем не відшкодовані. Крім цього,
договором передбачено можливість його
розірвання на вимогу іншої сторони за
рішенням суду лише у разі невиконання
однією із сторін умов цього договору.
Оскільки невиконання умов договору з
боку Львівської міської ради не має,
відповідно відсутні підстави для його
розірвання. Також представник
відповідача наголошує на відсутності
підстав для розірвання договору, у
зв'язку з переходом права власності на
приміщення до третіх осіб, оскільки
частина цих приміщень залишається у
власності позивача станом на момент
розгляду справи.

Представник третьої особи в судове
засідання 02.06.2014р. не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, причин неявки
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Представником відповідача через
канцелярію суду 16.05.2014р. подано
клопотання про припинення провадження
в справі на підставі пункту 2 частини 1
статті 80 ГПК України у зв'язку з тим, що
вказаний спір між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав
розглядався господарським судом в
справі №5015/274/12. Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
05.06.2012р., залишеною без змін згідно
постанови Вищого господарського суду
України від 21.08.2012р. в задоволенні
позовних вимог про припинення Договору
оренди землі від 21.05.2007р. - відмовлено.

Представник позивача проти заявленого
клопотання заперечив, оскільки предмет
та підстави позовних вимог в справі
№5015/274/12 та в справі, що розглядається
відрізняються.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.05.2007р. між позивачем (орендар) та
відповідачем (орендодавець) укладено
Договір оренди землі (надалі - Договір),
відповідно до пункту 1 котрого
орендодавець на підставі діючого
Положення «Про оренду земельних
ділянок у м. Львові та порядок
встановлення розмірів орендної плати
за земельні ділянки» та ухвали
Львівської міської ради №747 від 19.04.2007р.
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку,
яка знаходиться у м. Львові на вул.
Гетьмана І.Мазепи, 29 для будівництва та
обслуговування багатоквартирних
житлових будинків і дошкільного
закладу (Т.1 а.с.12-13).

Як вбачається з Договору, його
зареєстровано у Львівській міській
раді 21.05.2007р. за № Ш-737, про що в книзі
записів реєстрації Договорів оренди
землі Ш-3 вчинено запис, а також
зареєстровано у Львівському міському
відділі Львівської регіональної філії
Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 15.06.2007р. за
№04:07:438:01152 КН.04-4.

Відповідно до п.2 Договору в оренду
передається земельна ділянка,
кадастровий №:06:006:0019,0020,
загальною площею 0,4942 га., у тому числі
під забудовою - 0,2355га., під твердим
покриттям - 0,1387га., під рослинним
покривом - 0,1200га.

Згідно передбачених Договором умов
використання земельної ділянки, вона
передається в оренду для будівництва
та обслуговування багатоквартирних
житлових будинків і дошкільного
закладу. Цільове призначення земельної
ділянки (категорія земельної ділянки
згідно ст. 19 ЗК України) - землі житлової
та громадської забудови; категорія
земельної ділянки за функціональним
призначенням - землі змішаного
використання.

Положеннями пункту 8 Договору
передбачено, що його укладено на 10
років до 19.04.2017 року. Після закінчення
строку договору орендар має переважне
право поновлення його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за 90 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Відповідно до положень пунктів 37, 38
Договору його дія припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено; придбання орендарем
земельної ділянки у власність; викупу
земельної ділянки для суспільних
потреб або примусового відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності в порядку, встановленому
законом; ліквідації юридичної
особи-орендаря. Дія договору
припиняється шляхом його розірвання
за: взаємною згодою сторін; рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
унаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.06.2007р. земельна ділянка була передана
відповідачем позивачу, про що свідчить
підписаний між сторонами Акт
приймання-передачі об'єкта оренди від
вказаної дати (Т.1 а.с.18).

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради №615 від 17.08.2007 року надано
дозвіл ТОВ «Західна будівельна
інвестиційна компанія» на
проектування 10-ти поверхових житлових
будинків (№№ 6,7 на генплані) з
вбудованими офісними приміщеннями та
дитячим дошкільним закладом (№8 на
генплані) на вул. Гетьмана І.Мазепи, 29 зі
знесенням будівель і споруд (Т.1 а.с.24).

30.11.2007 року позивачу видано Дозвіл на
виконання будівельних робіт №615/07 на
будівництво 10-ти поверхових житлових
будинків (№№ 6,7 на генплані) з
вбудованими офісними приміщеннями та
дитячим дошкільним закладом (№8 на
генплані) на вул. Гетьмана І.Мазепи, 29 зі
знесенням будівель і споруд (Т.1 а.с.28).

З матеріалів справи вбачається, що
21.07.2008 року складено Акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта 10-поверхового житлового
будинку (№6 на генплані) з вбудованими
офісними приміщеннями на вул. Гетьмана
І.Мазепи, 29. Вказаний акт затверджено
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 01.08.2008 року
№793 та зареєстровано Інспекцією
Держархбудконтролю у Львівській
області 05.08.2008 року №17 (Т.1 а.с.29-31).

Розпорядженням голови Шевченківської
районної адміністрації №1066 від 10.10.2008
року 10-поверховому житловому будинку
(корпус №6 на генплані) з вбудованими
офісними приміщеннями на вул. Гетьмана
І.Мазепи, 29, який збудував позивач,
загальною площею 2 299,2 кв.м. присвоєно
поштовий номер 8 на вул. Плуговій в м.
Львові (Т.1 а.с.48).

Крім цього, судом встановлено, що 27.11.2008
року складено Акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта 10-поверхового житлового
будинку (№7 на генплані) з вбудованими
офісними приміщеннями на вул. Гетьмана
І.Мазепи, 29. Вказаний акт затверджено
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 29.12.2008 року
№1466 та зареєстровано Інспекцією
Держархбудконтролю у Львівській
області 16.01.2009 року №37/373 (Т.1 а.с.32-34).

Розпорядженням голови Шевченківської
районної адміністрації №91 від 13.02.2009
року 10-поверховому житловому будинку
(корпус №7 на генплані) з вбудованими
офісними приміщеннями на вул. Гетьмана
І.Мазепи, 29, який збудував позивач,
загальною площею 5 059,4 кв.м. присвоєно
поштовий номер 10 на вул. Плуговій в м.
Львові (Т.1 а.с.49).

Судом встановлено, що протягом 2009 року
право власності на квартири в
побудованих позивачем житлових
будинках №8 та №10 по вул. Плуговій у м.
Львові було оформлене за різними
фізичними особами, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
свідоцтвами про право власності на
квартири, договорами купівлі-продажу
квартир та договорами оренди житла з
викупом (Т.1 а.с.67-192; Т.2 а.с.14-18, 65-66).

З наданих позивачем Довідок №29-2 від
29.05.2014р. та № 29-3 від 29.05.2014р. (Т.2 а.с.67-68)
вбачається, що всі житлові приміщення в
будинках №8 та №10 по вул. Плуговій у м.
Львові перебувають у власності інших
осіб. У власності позивача в будинку №8
по вул. Плуговій перебуває нежитлове
приміщення площею 116,8 кв.м., що
становить лише 4,83% площі всіх
приміщень, а в будинку №10 по вул.
Плуговій - 455 кв.м., що становить лише 8,25%
площі всіх приміщень.

Також судом встановлено, що будинки №8
та №10 по вул. Плуговій у м. Львові були
передані в 2009 році на
обслуговування/баланс ПП ЖЕК «Рідний
дім», що підтверджується відповідно
Актами приймання передачі будинків на
баланс від 25.03.2009 року та від 07.12.2009 року
(Т.2 а.с.69-74).

Крім цього, як вбачається з матеріалів
справи, 30.06.2009 року між позивачем та ТОВ
ВТП «Бодекс» укладено Договір
купівлі-продажу об'єкта незавершеного
будівництва, за умовами якого
продавець (позивач) зобов'язується
передати об'єкт незвершеного
будівництва - дитячий дошкільний
навчальний заклад готовністю 65%,
позначений літ. Б-4, який знаходиться за
адресою: м. Львів, вул. Гетьмана
І.Мазепи, 29 у власність покупцеві (ТОВ
ВТП «Бодекс»), а покупець
зобов'язується прийняти об'єкт
незавершеного будівництва і сплатити
за нього обговорену грошову суму (Т.1
а.с.35-36).

01.08.2011 року Інспекцією ДАБК у
Львівській області зареєстровано
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації дитячого дошкільного
закладу (№8 на генплані) по вул. Мазепи,
29, видану ТОВ ВТП «Бодекс» (Т.2. а.с.42-47).
23.10.2012 року вказаним товариством
оформлено право власності на дитячий
дошкільний заклад, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
будівлю від зазначеної дати (Т.2 а.с.9).

Судом встановлено, що 17.02.2011 року
Львівською міською радою прийнято
Ухвалу №208 від 17.02.2011р. «Про
користування ТОВ ВТП «Бодекс»
земельною ділянкою на вул. Гетьмана
І.Мазепи, 29» (Т.2 а.с.38), згідно котрої з
користування ТОВ «Західна будівельна
інвестиційна компанія» за його згодою
вилучено земельну ділянку площею 0,2475
га. на вул. Гетьмана І.Мазепи, 29 та
зараховано до земель міста, а також
передано товариству з обмеженою
відповідальністю виробничо-торговому
підприємству «Бодекс» в оренду
терміном на 10 років для завершення
будівництва і обслуговування
дошкільного навчального закладу за
рахунок земель житлової та громадської
забудови за функцією використання -
землі громадського призначення.

Згідно вказаної Ухвали ТОВ ВТП
«Бодекс» у місячний термін зобов'язано
було укласти з Львівською міською
радою Договір оренди землі та провести
його державну реєстрацію та Договір
про відшкодування недоотриманих
коштів за користування земельною
ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказаний Договір оренди землі укладено
між Львівською міською радою та ТОВ ВТП
«Бодекс» 30.03.2011 року та зареєстровано в
Львівській міській раді 30.03.2011р. за
№Ш-2111, про що в книзі записів
реєстрації договорів оренди землі Ш-3
вчинено запис, а також зареєстровано в
Управлінні Держкомзему у м. Львові, про
що в державному реєстрі земель вчинено
запис від 11.05.2011 року за №00121 (Т.2
а.с.10-13).

Разом з тим, як встановлено судом, даною
Ухвалою Львівської міської ради №208
від 17.02.2011р. зобов'язано ТОВ «Західна
будівельна інвестиційна компанія»
забезпечити через спеціалізовану
землевпорядну організацію внесення
змін до договору оренди землі,
зареєстрованого у Львівській міській
раді 21.05.2007р. за № Ш-737 (книга записів
реєстрації Договорів оренди землі Ш-3)
та у Львівському міському відділі
Львівської регіональної філії Центру
ДЗК 15.06.2007 у Державному реєстрі земель
за № 04:07:438:01152 (запис у книзі 04-4). Однак
доказів виконання зазначеної Ухвали
Львівської міської ради позивачем не
надано.

З матеріалів справи вбачається, що в
січні 2012 року позивач звертався в суд
із позовом до Львівської міської ради
про припинення договору оренди землі
від 21.05.2007 року, мотивуючи свої вимоги
тим, що він після завершення
будівництва та прийняття будинків в
експлуатацію, як добросовісний орендар
має право на припинення дії договору
оренди землі на підставі положень ч.2
ст.19 ЗУ «Про оренду землі» (Т.2 а.с.27-29).
Рішенням господарського суду
Львівської області №5015/274/12 від 21.03.2012
року позовні вимоги задоволено та
припинено дію договору. Водночас,
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.06.2012р.,
залишеною без змін згідно постанови
Вищого господарського суду України від
21.08.2012р. рішення місцевого суду
скасовано та в задоволенні позовних
вимог - відмовлено (Т.2 а.с.30-37).

При цьому, судом апеляційної інстанції
в постанові №5015/274/12 від 05.06.2012 року
встановлено обставини, які в силу
положень ст. 35 ПК України мають
преюдиціальне значення для справи, що
розглядається і які спростовують
твердження представника відповідача
про відсутність порушення прав
позивача через те, що останній не
звертався до відповідача в
адміністративному порядку з приводу
вирішення питання про розірвання
спірного договору оренди землі.

Так, як вбачається з вказаної
постанови, судом встановлено, що 26.10.2011
року позивач звернувся до Львівської
міської ради з листом №21/09 від
21.10.2011року про припинення дії договору
оренди землі. Однак, листом №2403-2вих-1539
від 22.11.2011 року відповідач відмовив
позивачу в реалізації його права
припинити договір оренди землі.

Крім цього, в матеріалах справи, що
розглядається, містяться докази, що
позивач 16.05.2014 року направив
відповідачу лист №4 від 12.05.2014р. (Т.2
а.с.42-43) з добровільною відмовою від
спірного договору оренди землі у
зв'язку з тим, що фактичне користування
земельною ділянкою та зведеними на ній
житловими будинками і будівлею
дитячого дошкільного закладу
здійснюють фізичні особи (власники
квартир) та ТОВ ВТП «Бодекс».

Встановивши наведені обставини справи,
суд приходить до висновку, що
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі підлягає
відхиленню, а позовні вимоги -
задоволенню повністю, з огляду на
наступне.

За змістом пункту другого частини
першої статті 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

При цьому, згідно положень абз.4 п.4.5
Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» №18
від 26.12.2011р. під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення. Підставу позову
становлять обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.

Як вбачається з позовної заяви у справі
№5015/274/12 (Т.2 а.с.27-29), позивач,
звернувшись із вимогою про припинення
дії договору оренди, обгрунтовував
свої вимоги тим, що ним здійснено
будівництво багатоквартирних будинків
та прийнято їх в експлуатацію. А тому,
після завершення будівництва та
прийняття будинків в експлуатацію він,
як добросовісний орендар, має право на
припинення дії договору оренди землі
на підставі положень ч.2 ст.19 ЗУ «Про
оренду землі».

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, господарський суд апеляційної
інстанції виходив з того, що ТОВ
«Західна Будівельна Інвестиційна
Компанія» є замовником, а отже згідно
ст. 876 ЦК України і власником двох
десятиповерхових будинків по вул.
Гетьмана І.Мазепи, 29, яке продовжує їх
використовувати та обслуговувати
згідно умов спірного договору, з
урахуванням чого, а також за
відсутності доказів передачі будинків
третій особі підстав для припинення
договору оренди землі немає (Т.2 а.с.33-35).

Разом з тим, як вбачається з позовної
заяви та матеріалів справи, що
розглядається, позивач, звертається із
вимогою про розірвання договору
оренди, обгрунтовуючи свої вимоги тим,
що після завершення будівництва та
прийняття багатоквартирних будинків в
експлуатацію, ним було відчужено
квартири третім особам, а самі будинки
передано на обслуговування/баланс ПП
ЖЕК «Рідний дім». А тому, враховуючи, що
фактичне користування земельною
ділянкою та зведеними на ній житловими
будинками і будівлею дитячого
дошкільного закладу здійснюють
фізичні особи (власники квартир) та ТОВ
ВТП «Бодекс» і позивач відмовляється
від спірного договору оренди землі, він
на підставі положень пунктів «а» та «е»
ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України та
ст.ст. 31, 32 ЗУ «Про оренду землі» має
право на розірвання цього договору.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
обставини, якими позивач обґрунтовував
свої вимоги у справі №5015/274/12 та
обставини, якими він обґрунтовує свої
вимоги в даній справі відрізніються,
відтак відсутні правові підстави для
припинення провадження в справі.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України та ст.1
ЗУ «Про оренду землі» право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Пунктом 38 Договору оренди землі від
21.05.2007 року передбачено можливість
дострокового розірвання цього
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін, зокрема на підставах,
визначених законодавством.

Пунктами "а", "е" ч.1 ст.141 ЗК України
визначено, що підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є, у тому числі, добровільна відмова від
права користування земельною ділянкою
та набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці.

Договір оренди землі припиняється у
тому числі у разі набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (ч.ч. 1, 3 ст.31 ЗУ
«Про оренду землі»).

Статтею 32 ЗУ «Про оренду землі»
передбачено такий спосіб припинення
договору оренди землі як його
дострокове розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
договору.

Крім того, ч.2 ст.120 ЗК України
встановлено, що у випадку коли жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЗК України
земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.

Частиною 1 статті 377 ЦК України
передбачено, що до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(крім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Виходячи із наведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу, - права власності або
права користування.

У зв'язку з тим, що фактичне
користування земельною ділянкою та
зведеними на ній житловими будинками
здійснюють фізичні особи - власники
квартир, а також ПП ЖЕК «Рідний дім» -
організація, яка має на балансі та
обслуговує вказані будинки, а фактичне
користування земельною ділянкою та
будівлею дитячого дошкільного закладу
- ТОВ ВТП «Бодекс», позивач добровільно
відмовився від права користування
зазначеною земельною ділянкою,
законодавством та умовами договору
передбачено можливість дострокового
розірвання договору оренди за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
договору, суд приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову та розірвання
Договору оренди землі від 21.05.2007р.

Суд звертає увагу, що зазначену правову
позицію Верховний Суд України
неодноразово викладав в постановах
№3-15гс13 від 20.08.2013р., №3-30гс12 від 19.06.2012р.,
№3-53гс11 від 06.06.2011р. (Т.2 а.с.79-91) і ця
позиція, в силу положень ст. 111-28 ГПК
України, є обов'язковою при розгляді
даної справи.

Суд не погоджується з доводами
представника відповідача про
відсутність підстав для розірвання
Договору оренди, оскільки позивач
використовує частину приміщень в
будинках №8 та №10 по вул. Плуговій у м.
Львові.

Так, в процесі розгляду справи судом
встановлено, що абсолютна більшість
орендованої земельної ділянки
перейшла в користування третіх осіб.
Зокрема, 95,17% площі всіх приміщень
будинку №8 та 91,75% площі всіх приміщень
будинку №10 по вул. Плуговій у м. Львові
перебувають у власності фізичних осіб,
а будівля дитячого дошкільного закладу
перебуває повністю у власності ТОВ ВТП
«Бодекс». Водночас, як вбачається з
змісту постанови Верховного Суду
України №3-15гс13 від 20.08.2013р., у
розглядуваній справі суд визнав
достатньою підставою для розірвання
договору відчуження майже 70% площі
приміщень.

Також суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача про
відсутність підстав для розірвання
Договору через невідшкодування
позивачем збитків понесених
достроковим розірванням, оскільки, як
вбачається з пункту 39 Договору на
положення котрого покликається
представник, цей пункт регулює правові
наслідки розірвання договору, а не
підстави такого розірвання.

Відповідно до положень ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обгрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки під час судового розгляду
справи позивачем належними доказами
доведено порушення свого суб'єктивного
права, відтак наявними є правові
підстави для захисту цього права в
судовому порядку та задоволення
позову.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України сплачений позивачем судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 27, 33, 34, 35, 43, 49, 80,
82-85, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання про
припинення провадження у справі -
відмовити.

2. Позов задоволити повністю.

3. Розірвати договір оренди землі
від 21.05.2007 року, укладений між
Львівською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Західна Будівельна
Інвестиційна Компанія» та
зареєстрований Львівською міською
радою 21.05.2007р. за № Ш-737, про що у книзі
записів реєстрації договорів оренди
землі Ш-3 вчинено запис, та
зареєстрований у Львівському міському
відділі Львівської регіональної філії
Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 15.06.2007 року за
№ 04:07:438:01152 КН.04-4.

4. Стягнути з Львівської міської
ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Західна
Будівельна Інвестиційна Компанія» (79059,
м. Львів, вул. Плугова, 8; )
1218,00 грн. судового збору.

5. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
06.06.2013р.

Суддя
Крупник Р.В.