ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Справа № 903/1185/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Палій
В.В. (доповідач)

розглянув касаційну скаргу
селянського (фермерського)
господарства "Тех - агро", с. Скобелка
Горохівського району Волинської
області,

на рішення господарського суду
Волинської області від 17.01.2014

та постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
17.03.2014

у справі № 903/1185/13

за позовом селянського (фермерського)
господарства "ПЕРЛИНА" (далі - СФГ
"ПЕРЛИНА"), с. Стоянів Радехівського
району Львівської області,

до селянського (фермерського)
господарства "Тех - агро" (далі - СФГ "Тех
- агро"), с. Скобелка Горохівського
району Волинської області,

про стягнення 781 153, 08 грн.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Косендюк Я.А. предст. (дов.
від 31.10.2013)

відповідача - Шестернін В.Д. предст.
(дов. від 06.06.2014)

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

СФГ "ПЕРЛИНА" звернулося до
господарського суду Волинської
області з позовом про стягнення з СФГ
"Тех - агро" (з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог) 781 153,08грн.
заборгованості (з них: 506
000,00грн. основного боргу, 253 000,00грн.
штрафу, 18 243,72грн. пені, 3909,36грн. 3%
річних), яка виникла у зв'язку з
неналежним виконанням СФГ "Тех - агро"
зобов'язання з повернення фінансової
допомоги, одержаної за договором про
надання поворотної фінансової
допомоги від 01.09.2012 №1 (далі -Договір).

Рішенням господарського суду
Волинської області від 17.01.2014 (суддя
Гончар М.М.), яке залишено без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 (судді
Миханюк М.В. -головуючий, Павлюк І.Ю.,
Савченко Г.І.), позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з СФГ
"Тех - агро" на користь СФГ "ПЕРЛИНА" 506
000,00грн. заборгованості,
253 000,00грн. штрафу, 3 909,36грн. 3% річних, 16
940,60грн. пені, 15 597,00грн.
витрат зі сплати судового збору.

Прийняті судові рішення зі справи з
посиланням, зокрема, на приписи статей
525, 526, 601, 625, 1046, 1047, 1050 Цивільного кодексу
України (далі -ЦК України) мотивовано
неналежним виконанням СФГ "Тех - агро"
зобов'язання із повернення одержаної
від СФГ "ПЕРЛИНА" фінансової допомоги
та відсутністю підстав для визнання
зобов'язання СФГ "Тех - агро"
припиненим у зв'язку із зарахуванням
зустрічних однорідних вимог.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України СФГ "Тех -
агро" просить судові рішення
попередніх інстанцій зі справи
скасувати з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Скаргу мотивовано прийняттям
оскаржуваних судових рішень з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

У письмових поясненнях на касаційну
скаргу СФГ "ПЕРЛИНА" просило судові
акти попередніх інстанцій залишити без
змін, а касаційну скаргу без
задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду скарги.

Перевіривши на підставі
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи
правильність застосування ними норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши пояснення представників
сторін, Вищий господарський суд
України дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги з урахуванням
такого.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами у справі,
зокрема, встановлено, що:

- відповідно до укладеного
сторонами Договору СФГ "ПЕРЛИНА" як
Позикодавець надає СФГ "Тех - агро" як
Підприємству поворотну фінансову
допомогу в сумі 800 000,00грн., а СФГ "Тех -
агро" зобов'язується повернути надані
грошові кошти в порядку та на умовах,
передбачених цим Договором;

- відповідно до пункту 2.2 Договору
поворотна фінансова допомога
надається на протязі одного року з дати
підписання даного договору шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок;

- поворотна фінансова допомога
підлягає поверненню протягом трьох
днів з моменту отримання вимоги
Позикодавця, але не пізніше 01.09.2013;

- СФГ "ПЕРЛИНА" на виконання умов
договору надано СФГ "Тех - агро"
поворотну фінансову допомогу в розмірі
526 000,00грн.;

- СФГ "Тех - агро" 10.06.2013 повернуло
надані кошти частково, а саме у розмірі
20 000,00грн.;

- відповідно до пункту 4.2 Договору
у випадку прострочення повернення
фінансового допомоги Підприємство
сплачує штраф у розмірі 50% від суми
договору і неустойку у подвійному
розмірі облікової ставки НБУ від
неповернутої суми за кожен день
прострочення.

- за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання на підставі статті 625 ЦК
України СФГ "ПЕРЛИНА" нараховано суму 3%
річних.

Причиною виникнення спору зі
справи є питання стосовно наявності чи
відсутності підстав для стягнення з
СФГ "Тех - агро" заборгованості
(неповернутої фінансової допомоги).

Відповідно до статті 1046 ЦК України
за договором позики одна
сторона(позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей такого ж раду та такої
ж якості.

Згідно з частиною першою статті 1046 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено частиною першою статті
1050 ЦК України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Статтею 202 Господарського кодексу
України однією із підстав для
припинення господарського
зобов'язання визначено зарахування
зустрічної однорідної вимоги.

Як унормовано статтею 601 ЦК України,
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

За змістом наведеної норми згоди
іншої сторони у зобов'язанні із
зарахуванням вимог не вимагається.

Згідно зі статтею 602 ЦК України не
допускається зарахування зустрічних
вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

5) в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Закон не виключає можливості
здійснення відповідного зарахування
зустрічних однорідних вимог і в
процесі судового розгляду.

Припинення зобов'язання зарахуванням
означає відсутність предмета спору за
умови, якщо між сторонами не залишилось
спірних (неврегульованих) питань.
Наприклад, якщо позивач заперечує
існування своєї заборгованості перед
відповідачем, у господарського суду
немає підстав для висновку про
відсутність предмета спору.

Місцевий та апеляційний господарські
суди: повно та всебічно дослідивши
обставини справи, перевіривши їх
поданими сторонами доказами, яким
надали необхідну оцінку, з дотриманням
наведених норм матеріального та
процесуального права, беручи до уваги
наявність договору про надання
поворотної фінансової допомоги і умови
його виконання; встановивши
прострочення повернення СФГ "Тех - агро"
одержаної фінансової допомоги; беручи
до уваги, що СФГ "ПЕРЛИНА" заперечує
свою заборгованість перед СФГ "Тех -
агро" за зустрічними однорідними
вимогами та відсутність підстав для
визнання зобов'язання СФГ "Тех - агро"
перед СФГ "ПЕРЛИНА" припиненим
внаслідок зарахування зустрічних
однорідних вимог, - дійшли
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову у відповідності з розрахунком,
наведеним судом першої інстанції.

При цьому апеляційний господарський
суд, встановивши відсутність
виняткових обставин для зменшення
штрафних санкцій, цілком обґрунтовано
виправив помилку суду першої
інстанції, яким не було розглянуто
відповідне клопотання СФГ "Тех - агро",
та відмовив у зменшенні розміру
заявлених до стягнення штрафних
санкцій.

Помилкові посилання судів попередніх
інстанцій на те, що для зарахування
зустрічних однорідних вимог необхідна
згода боржника та що зарахування
зустрічних однорідних вимог не може
бути здійснено у процесі судового
розгляду, не призвели до прийняття
неправильного судового рішення по суті
справи.

Доводи СФГ "Тех - агро" не спростовують
висновків, викладених в оскаржуваних
судових рішеннях попередніх інстанцій.
При цьому в частині встановлення
фактичних обставин справи та
переоцінки наявних доказів касаційна
скарга не відповідає вимогам статті 1117
ГПК України стосовно меж перегляду
справи в касаційній інстанції.

Таким чином, рішення місцевого
господарського суду та постанова
апеляційного господарського суду зі
справи відповідають встановленим ним
фактичним обставинам, прийняті з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права та передбачені
законом підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Волинської області від 17.01.2014 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 зі
справи № 903/1185/13 залишити без змін, а
касаційну скаргу селянського
(фермерського) господарства "Тех - агро"
- без задоволення.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Палій