ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р. Справа № 909/354/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О. В.,

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПриватБанк", вул.Набережна Перемоги,
буд.50, м. Дніпропетровськ, 49094, адреса
для листування: 49027, м.Дніпропетровськ,
а/с 1800,

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 78431,

про стягнення заборгованості за
договором від 01.03.2011 в розмірі 15 270,60 грн,
з яких: 10000,00 грн - заборгованість за
кредитом, 3346,67 грн - проценти за
користування кредитом, 985,80 грн - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 938,13грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Гук А.С.,
довіреність №56 від 22.01.2010,

від відповідача: не з'явилися,

встановив:

Публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк "ПриватБанк" заявлено
позов до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором від 01.03.2011 в розмірі 15 270,60 грн
з яких: 10000,00 грн - заборгованість за
кредитом, 3346,67 грн - проценти за
користування кредитом, 985,80 грн - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 938,13 грн - заборгованість
по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про відкриття
поточного рахунку від 01.03.2011 вона
приєдналась до "Умов та правил надання
банківських послуг" і "Тарифів банку",
що розміщені в мережі Інтернет на
офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк",
які разом із заявою складають договір
банківського обслуговування №б/н від
01.03.2011. Зазначає, що відповідно до
даного договору відповідачу було
встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок НОМЕР_1 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта. Вказує, що
відповідно до п.3.18.1.3 Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди. Вказує, що
позивач свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
10000 грн, а відповідач належним чином не
виконував договірні зобов'язання, в
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість в сумі 15 270,60 грн з яких:
10000,00 грн - заборгованість за кредитом,
3346,67 грн - проценти за користування
кредитом, 985,80 грн - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 938,13грн - заборгованість
по комісії за користування кредитом.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
положеннями ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК
України, ст.ст.193 ГК України.

Аналогічні пояснення представник
позивача дав у судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзиву на позов не подав,
проти позову не заперечив. Про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

За таких обставин згідно з ст. 75 ГПК
України суд вважає за можливе прийняти
рішення за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст. 43 ГПК України, суд
встановив наступне.

Згідно з заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про відкриття
поточного рахунку від 01.03.2011, остання
приєдналась до "Умов та правил надання
банківських послуг" (надалі "Умови") та
Тарифів банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті банку, які разом із
заявою складають договір банківського
обслуговування.

У заяві вказано, що банк за наявності
вільних грошових ресурсів здійснює
обслуговування кредитного ліміту
клієнта за рахунок кредитних коштів у
межах ліміту, про розмір якого банк
повідомляє клієнту на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентуються Умовами і Тарифами
банку.

Відповідно до даного договору
відповідачу було встановлено
кредитний ліміт на поточний рахунок
НОМЕР_1 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта, що визначено і
врегульовано Умовами. Довідкою
вих.№08.7.0.0.0/18 від 09.01.2014
підтверджується те, що 01.03.2011 був
встановлений розмір кредитного ліміту
1000 грн, 07.06.2012 - 3000 грн, а 29.12.2012 - 10000,00 грн.

У відповідності до п. 3.18.1.16. Умов, при
укладенні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта (відповідача) до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття авторизації
кредитної угоди і системах клієнт-банк
/ Інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк (позивач) і Клієнт
(відповідач) допускають використання
підписів Клієнта (відповідача) у
вигляді електронно цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком (позивачем) через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта
(відповідача) з правом "першого"
підпису. Підписання договорів і угод
таким чином прирівнюється до укладення
договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.18.1.3 Умов визначено, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди.

Розділом 3.18.4 Умов затверджений порядок
розрахунків за користування кредитом,
зокрема, зазначено, що в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка). При
цьому в п.3.18.4.5 Умов встановлено, що
дебетове сальдо по поточному рахунку
клієнта - це сума грошових коштів,
перерахованих банком на підставі
розрахункових документів клієнта з
його поточного рахунку протягом
операційного дня понад його залишку з
урахуванням вхідного залишку на
початок банківського дня.

При необнуленні дебетового сальдо з 20
по 25 число кожного місяця, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт сплачує банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню (п.3.18.4.1.2 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов у разі
непогашення кредиту впродовж 90 днів з
дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого
грошового зобов'язання він сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
Пунктом 3.18.4.4. Умов також передбачено
сплату комісії за кредитне
обслуговування до першого числа
кожного місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, який мав
місце на кінець банківського дня
попереднього місяця.

При вирішенні спору суд виходить з
того, що згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору і повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як визначено в ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Аналогічні положення містяться в ст.ст.
173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Як передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, ст. 1048 ЦК
України кредитодавець має право на
одержання від позичальника процентів.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. В ч.3 ст.346 ГК
України передбачено надання банками
кредитів під відсоток.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). За приписами ч.1
п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом
(ст.612 ЦК України).

Випискою про рух коштів по рахунку
відповідача з 01.03.2011 по 18.04.2014
підтверджується те, що банк свої
зобов'язання щодо надання кредитних
коштів виконав, а відповідач допустив
порушення зобов'язання щодо погашення
кредиту, сплати відсотків та комісії.
Згідно розрахунку позивача станом на
19.12.2013 заборгованість по поверненню
кредиту становить 10000,00 грн, по сплаті
відсотків - 3346,67 грн, по сплаті комісії
за користування кредитом - 938,13 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Згідно з
ч.1 ст.548 ЦК України виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом. Під
неустойкою, відповідно до ст.549 ЦК
України, розуміється грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання; неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання є пенею.
Відповідні положення містяться в ст.ст.
230-232 ГК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 вище згаданого Закону, вказує
на те, що розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 3.18.1.13. Умов визначено, що при
порушенні клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань, клієнт сплачує
банку пеню за користування кредитом
від суми залишку непогашеної
заборгованості в розмірі,
передбаченому Умовами. В п.3.18.4.1.3 Умов
передбачено, що при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань по сплаті
відсотків за користування кредитом,
термінів повернення кредиту,
винагороди, клієнт сплачує банку за
кожний випадок порушення в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу; а в
разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі 0,1315% від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань. Згідно п.3.18.5.4.
Умов нарахування неустойки за кожен
випадок порушення зобов'язання
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання повинно
було бути виконаним. В п.3.18.5.7. Умов
встановлено строки позовної давності
по вимозі про стягнення кредиту,
процентів за користування кредитом,
комісії, неустойки - пені, штрафів
тривалістю 5 років.

За розрахунком позивача сума пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором становить 985,80 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню і з відповідача на користь
позивача слід стягнути заборгованість
в сумі 15 270,60 грн.

Згідно з ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до підприємця ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором від 01.03.2011 в розмірі 15 270,60 грн,
з яких: 10000,00 грн - заборгованість за
кредитом, 3346,67 грн - проценти за
користування кредитом, 985,80 грн - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 938,13 грн - заборгованість
по комісії за користування кредитом.

Стягнути з підприємця ОСОБА_2 в користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПриватБанк"
заборгованості за договором від 01.03.2011
в розмірі 15 270,60 грн (п'ятнадцять тисяч
двісті сімдесят гривень шістдесят
копійок), з яких: 10000,00 грн -
заборгованість за кредитом, 3346,67 грн -
проценти за користування кредитом, 985,80
грн - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 938,13грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн
сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.06.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 05.06.14