ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.2014
Справа № 905/1924/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аси-ойл», м. Донецьк

до Донецької міської ради, м. Донецьк,

Виконавчого комітету Донецької
міської ради, м. Донецьк

про визнання поновленим на той самий
строк та на тих самих умовах договір
оренди земельної ділянки та
зобов'язання вчинити дії щодо
оформлення та нотаріального
посвідчення додаткової угоди.

Суддя Говорун О.В.

Представники:

від позивача - Русанов С.В. - директор,
Давиденко К.Ю., довіреність від 26.12.2012;

від відповідача 1- Базикіна Я.О.,
довіреність №01/13-3719вих від 02.08.2013;

від відповідача 2- Базикіна Я.О.,
довіреність №01/13-3719вих від 02.08.2013.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аси-ойл» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Донецької області з позовом до
Донецької міської ради (далі -
відповідач 1), Виконавчого комітету
Донецької міської ради про (далі -
відповідач 2) про визнання поновленим
на той самий строк та на тих самих
умовах договір оренди земельної
ділянки та зобов'язання вчинити дії
щодо оформлення та нотаріального
посвідчення додаткової угоди.

Позивач 04.06.2014 звернувся до суду з
заявою про відмову від частини
позовних вимог, відповідно до якої
позивач остаточно просить суд визнати
поновленим на той самий строк та на тих
самих умовах договір оренди земельної
ділянки. Зазначена заява судом
прийнята, спір розглядається судом в
обсязі остаточно заявлених позовних
вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між позивачем та
відповідачем 2 був укладений договір
оренди земельної ділянки від 20.12.2001
строком до 24.10.2011. У зв'язку із
закінченням строку дії договору,
позивач неодноразово звертався до
відповідача 1 з пропозицією продовжити
його строк, однак, строк дії договору
продовжений не був, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з
зазначеними позовними вимогами.

Відповідачі 1 та 2 надали відзив, в якому
просять в задоволенні позову
відмовити, зазначивши що позивач,
відповідно до умов договору оренди
земельної ділянки від 20.12.2001, повинен
був не пізніше ніж за два місяця до
закінчення строку договору повідомити
про використання ним переважного права
на поновлення договору на новий строк,
однак позивачем був порушений
встановлений договором термін, також
зазначили, що наявність у
добросовісного орендаря переважного
права на поновлення договору не
означає його обов'язкове поновлення за
будь-яких умов.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 26.05.2014 до 04.06.2014.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2014,
за клопотанням відповідача 1, строк
розгляду справи був продовжений до
10.06.2014.

Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши письмові докази у судовому
засіданні, встановив наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Рішенням відповідача 2 «Про надання
земельної ділянки в оренду Товариству
з обмеженою відповідальністю «Аси-ойл»
для реконструкції та експлуатації
існуючих будівель та споруд комплексу
дрібнооптової та роздрібної торгівлі
паливно-мастильними матеріалами у
Будьонівському районі» від 24.10.2001 №527/8
(далі - Рішення) було вирішено, зокрема,
надати позивачу земельну ділянку
загальною площею 10 848 м. кв. в оренду
строком на 10 років для реконструкції та
експлуатації існуючих будівель та
споруд комплексу дрібнооптової та
роздрібної торгівлі
поливно-мастильними матеріалами по
вулиці Будьоного, 79 у Будьонівському
районі (п.5) (а.с.23-25).

Відповідно до п.7.1 Рішення, позивача
було зобов'язано укласти з
відповідачем 2 договір оренди
земельної ділянки в місячний строк
після прийняття рішення.

20.12.2001 між відповідачем 2 та позивачем
був укладений договір оренди земельної
ділянки (далі - договір), відповідно до
якого відповідач 2 надає, а позивач
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку, що знаходиться на
території Будьонівського району м.
Донецька по вулиці Будьоного, 79, площею
10 848 м. кв., із забудованих земель
відповідача 1 (а.с.18-22).

Сторонами за договором узгоджено, що
договір укладено на термін до 24.10.2011. По
закінченню терміну договору позивач
має переважне право на поновлення
договору на новий термін при умові, що
він письмово повідомить про це не
пізніше, ніж за два місяця до його
закінчення (п.2.1 договору).

Позивач, згідно листа-повідомлення
№361/1 від 01.09.2011, листа №18 від 20.01.2012 та
листа №129 від 12.04.2012 разом із проектом
додаткової угоди до договору оренди,
звернувся до голови Донецької міської
ради, як до належного, уповноваженого
законом орендодавця земельної ділянки,
з проханням щодо поновлення договору
оренди земельної ділянки від 20.12.2001
(а.с.28-35), у відповідь на що відповідач 1
листом №01/12-2042вих від 24.04.2013 зазначив,
що строк дії договору оренди земельної
ділянки від 20.12.2001 сплинув, а з огляду на
те, що рішенням відповідача 1
затверджені ставки річної орендної
плати за земельні ділянки в м. Донецьку
у відсотках від нормативної грошової
оцінки землі згідно з цільовим
призначенням земельної ділянки,
останній запропонував позивачу
належним чином оформити право
користування земельною ділянкою (а.с.36).

У відповідності до наданих суду
платіжних документів вбачається, що
позивач навіть після закінчення
терміну, на який був укладений договір,
продовжував сплачувати орендну плату
за земельну ділянку (а.с.37-64).

Згідно зі свідоцтвом про право
власності №258/14 від 19.06.2002, позивач на
праві колективної власності є
власником комплексу дрібнооптової та
роздрібної торгівлі
паливно-мастильними матеріалами,
розташованого за адресою: м. Донецьк,
вул. Будьоного, 79 (а.с.65).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
оренду землі», оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України «Про оренду
землі» визначено, зокрема, дія договору
припиняється у разі закінчення строку,
на який його було укладено.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції чинній на дату
виникнення переважного права на
поновлення договору оренди земельної
ділянки), по закінченню строку, на який
було укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності). Керівник органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування, який уповноважений
підписувати додаткову угоду до
договору оренди землі щодо земельної
ділянки державної або комунальної
власності, визначається рішенням цього
органу. Додаткова угода до договору
оренди землі про його поновлення має
бути укладена сторонами у місячний
строк в обов'язковому порядку. Відмова,
а також наявне зволікання в укладенні
додаткової угоди до договору оренди
землі може бути оскаржено в суді.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи,
позивач скористався переважним правом
на укладення договору оренди землі на
новий строк шляхом направлення
листа-повідомлення №361/1 від 01.09.2011, яке
отримано відповідачем1 06.09.2011 (тобто, не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі, строк якого
сплив 24.10.2011) та проекту додаткової
угоди до договору оренди землі, з
огляду на що заперечення відповідачів
щодо пропуску позивачем строку
звернення з листом-повідомлення та
проектом додаткової угоди до договору
оренди землі, не приймаються судом до
уваги.

Відповідач 1 у місячний термін з
моменту надходження
листа-повідомлення позивача не
розглянув запропонований ним проект
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки, повідомлення про
відмову у поновленні договору на новий
строк позивачу надіслав лише 24.04.2013
(тобто за межами місячного строку).

Крім того, спірна земельна ділянка,
після спливу строку договору, за актом
приймання-передачі відповідачу 1 не
поверталась, що свідчить про фактичне
користування позивачем зазначеною
земельною ділянкою.

Аналогічного висновку дійшов Вищий
господарський суд України у постанові
від 30.01.2014 у справі №924/781/13.

Суд, на підставі п.4 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), припиняє
провадження у справі в частині вимог
від яких позивач відмовився.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на
підставі ст. 38 ГПК України,
господарський суд витребовує докази за
наявності відповідного клопотання, у
разі неможливості самостійно надати
докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню.

Господарські витрати розподілити
відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.49, п.4 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати поновленим на той самий строк
та на тих самих умовах договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Виконавчим комітетом Донецької
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Аси-ойл»,
посвідчений 20.12.2001 приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за
реєстровим №6458 та зареєстрований
22.01.2002 в Донецькій міській раді та в
Книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі за №А/1-119.

Припинити провадження у справі в
частині вимоги про зобов'язання
вчинити дії щодо оформлення та
нотаріального посвідчення додаткової
угоди.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, через
господарський суд, який розглянув
справу.

Повне рішення складено 06 червня 2014
року.

Суддя
О.В. Говорун