ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"16" червня 2014 р.
Справа № 903/383/14

за позовом Українського державного
підприємства по обслуговуванню
іноземних та вітчизняних
автотранспортних засобів
«Укрінтеравтосервіс», Київська обл.,
Вишгородський р-н, с.Новосілки

до Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»,
м.Дніпропетровськ

третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача: Міністерство
Інфраструктури України, м.Київ

про визнання договору недійсним

Суддя: Пахолюк
В.А.

Представники:

від позивача: не прибув,

від відповідача: Плеханов О.М. -
начальник відділу філії «Волинське
головне регіональне управління ПАТ КБ
«Приватбанк», дов.№ 3206-О від 25.09.2012 р.

від третьої особи: не прибув.

Суть спору:

Позивач Українське державне
підприємство по обслуговуванню
іноземних та вітчизняних
автотранспортних засобів, звернувшись
з позовом до суду, просить визнати
Кредитний договір № 5735 від 16.07.2007 р. із
додатковими угодами до нього від 15.07.2008,
14.07.2009, 09.02.2010, 15.04.2011, 20.04.2011, укладений
між УДП «Укрінтеравтосервіс» та ПАТ КБ
«Приватбанк» недійсним.

В обґрунтування підстав для визнання
Кредитного договору недійсним
посилається на наступне.

1. Незважаючи на встановлені Положенням
про філію та чинним законодавством
рамки повноважень, директор Волинської
філії Українського державного
підприємства «Укрінтеравтосервіс»
Касьян Микола Васильович під час
підписання Кредитного договору вийшов
за їх межі, а саме без належних на те
повноважень підписав угоду, сума якої є
значно більшою, ніж гривневий
еквівалент 2,5 тисяч доларів США, що, на
думку позивача, є прямим порушенням
вимог ст.95, п.2 ст.207 ЦК України, п.4 ст.64 ГК
України та інших нормативно-правових
актів.

2. Кредитний договір підписано без
погодження із органом, уповноваженим
на здійснення функцій управління
державною власністю. Як зазначає
позивач, він є державним підприємством,
що згідно Додатку 1 до розпорядження
Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 р.
№ 265-р «Питання управління
Міністерством інфраструктури
об'єктами державної власності»
належить до сфери управління
Міністерства інфраструктури України
із 100% часткою держави. Зважаючи на це,
під час укладання додаткової угоди № 7
від 20.04.2011 остання повинна була бути
погодженою із органом виконавчої
влади, який здійснює функції
управління державною власністю, а саме,
Міністерством інфраструктури України.
Враховуючи відсутність згаданого
погодження, вважає, що додаткова угода
№ 7 від 20.04.2011 р. прийнята з прямим
порушенням норми законодавства, що дає
додаткові підстави визнати її
недійсною.

Ухвалою суду від 25.04.2014 р. порушено
провадження у справі та прийнято
позовну заяву до розгляду. В порядку
ст.27 ГПК України залучено до участі у
справі в якості третьої особи на
стороні позивача Міністерство
Інфраструктури України (01135, м.Київ, пр-т
Перемоги, 14). Позивача зобов'язано:
подати додаткові письмові
обгрунтування з зазначенням
законодавства, як це визначено п.5 ч.2
ст.54 ГПК України, на підставі якого
подається позов; статутні документи в
оригіналі, що діяли станом на 16.07.2007 р.
та з послідуючими змінами на даний час,
в т.ч. Положення про філію - для огляду в
судовому засіданні; копії належно
засвідчених статутних документів
надати суду до матеріалів справи;
пояснення та докази щодо факту
виконання філією кредитного договору;
копію позовної заяви з додатками
надіслати на адресу третьої особи,
докази надіслання подати суду.
Відповідача зобов'язано: подати
письмові пояснення по суті та предмету
спору; Кредитну справу в повному об'ємі
для огляду в судовому засіданні;
письмові докази щодо фактичного
виконання кредитних зобов'язань за
договором 2007 року, 2008-2011 років з чітким
розрахунком по кожному договору
окремо; довідку з ЄДРПОУ; копії судових
рішень щодо стягнення з відповідача
заборгованості по кредитах у випадку
їх наявності. Позивачу та відповідачу:
в поясненнях зазначити, чи були
предметом судового розгляду кредитний
договір від 16.07.2007 р. з доповненнями за
2008 - 2011 роки. Третій особі: письмові
пояснення по суті та предмету спору;
довідку з ЄДРПОУ.

Позивач вимог ухвали суду не
виконав, представник в судове
засідання не прибув. В письмовій заяві
(вх.01-29/4736/14 від 15.05.2014 р.) просив
відкласти розгляд справи у зв'язку з
проведенням між сторонами переговорів
з приводу укладення мирової угоди.

Відповідачем на адресу суду
подано наступні заяви:

- про долучення до матеріалів
справи рішення господарського суду
Київської області від 14.03.2014 р. (вх..№
01-29/4587/14 від 13.05.2014 р.), яким задоволено
частково позов ПриватБанку та стягнуто
з УДП «Укрінтеравтосервіс»
заборгованість за кредитним договором
№ 5735 від 16.07.2007 р. Як зазначає
відповідач, під час розгляду
зазначеної справи суд встановив факти
та обставини підписання кредитного
договору та додаткових угод до нього та
надав оцінку доводам відповідача щодо
того, що особа, яка підписала кредитний
договір, начебто не мала для цього
відповідних повноважень.

Вказане рішення долучено судом до
матеріалів справи.

- про застосування строку
позовної давності (вх..№ 01-29/4655/14 від
14.05.2014 р.). В обґрунтування заяви
зазначає, що позивач просить визнати
недійсним кредитний договір від 16.07.2007
р. та додаткові угоди до нього від 15.07.2008
р., 14.07.2009 р., 09.02.2010 р., 15.10.2010 р., 15.04.2011 р.,
20.04.2011 р., посилаючись на перевищення
повноважень керівником філії позивача
при укладенні договору та додаткових
угод. Між тим, з матеріалів справи
вбачається, що позивач письмово
погоджував керівнику власної філії їх
укладення. Отже, позивачу про укладення
кредитного договору було відомо в
момент їх укладення, тому, посилаючись
на приписи ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України,
просить відмовити у задоволенні позову
з підстав пропущення строку позовної
давності.

- про направлення справи за
підсудністю (вх.№ 01-29/4656/14 від 14.05.2014 р.),
посилаючись на те, що Волинська філія
ПриватБанку згідно Положення про філію
являється структурним підрозділом
юридичної особи ПриватБанку,
м.Дніпропетровськ, вул.Набережна
Перемоги, 50, і не є юридичною особою та
не може бути відповідачем у суді.

Зазначена заява та заява про
застосування строку позовної давності
в даному судовому засіданні залишена
судом без розгляду з врахуванням
поданої позивачем заяви про
відкладення розгляду справи.

Третя особа письмових пояснень по
суті позову не подала, представник в
судове засідання не прибув.

На підставі ухвали суду від 19.05.2014 р.
задоволено клопотання позивача,
розгляд справи відкладено на 16.06.2014 р.

В судове засідання представник
позивача не прибув, витребуваних
доказів повторно не подав. В клопотанні
від 13.06.2014 р. (вх..№ 01-29/5763/14) підтверджує
проведення між сторонами переговорів
по врегулюванню даного спору шляхом
укладення мирової угоди та повідомляє
про підписання Протоколу узгодження
від 02.06.2014 р. про реструктуризацію
кредитного договору № 5735 від 16.07.2007 р. У
зв'язку з зазначеним, просить відкласти
розгляд справи для підписання мирової
угоди між сторонами.

Оскільки позивач без поважних причин
не подав витребувані господарським
судом матеріали, необхідні для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наявність правових
підстав для залишення позову без
розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

При вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (ст. 81 ГПК України)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування п. 5 частини першої цієї
статті можливо лише за наявності таких
умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки, якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (ст.65 ГПК України)
або в порядку ст.38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без
розгляду господарський суд
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання його вимог позивачем і
об'єктивно оцінити їх поважність.

Так, поважними, з урахуванням
конкретних обставин справи, вважаються
причини, які за об'єктивних, тобто не
залежних від позивача, обставин
унеможливлювали або істотно
утруднювали вчинення ним відповідних
процесуальних дій; при цьому береться
до уваги й те, чи вживав позивач заходів
до усунення цих обставин або
послаблення їх негативного впливу на
виконання позивачем процесуальних
обов'язків, покладених на нього судом.

Відповідні докази подаються позивачем
і оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК
України.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами (п. 4.9 постанови пленуму ВГСУ
від 26.12.11р. №18 ).

З вимогами ухвали суду від 25.04.2014
р. та від 19.05.2014 р. позивач ознайомлений,
що підтверджено поштовими
повідомленнями про вручення
рекомендованої кореспонденції.

Ненадання позивачем витребуваних
судом документів, а також пояснень щодо
неможливості їх надання, перешкоджає
з'ясуванню дійсних обставин справи,
вирішенню спору по суті з урахуванням
вимог статті 43 ГПК України щодо
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи у їх сукупності.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
укладення між сторонами мирової угоди
та реструктуризації боргу по
кредитному договору № 5735 від 16.07.2007 р. є
додатковим фактом визнання позивачем
його дійсності та існування боргу.

Наведені вище обставини є підставою
для залишення позову без розгляду
відповідно до п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Оскільки позивачем при подачі позову
було сплачено судовий збір в сумі 1 218, 00
грн. на підставі платіжного доручення
№ 634 від 14.04.2014 р., останній підлягає
поверненню згідно ст.7 Закону України
«Про судовий збір».

Господарський суд, керуючись ст.7
Закону України «Про судовий збір»,
ст.ст. 44, 49, п.5 ч.1 ст.81, ст.86
Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Українського державного
підприємства по обслуговуванню
іноземних та вітчизняних
автотранспортних засобів
«Укрінтеравтосервіс» до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача:
Міністерство Інфраструктури України
про визнання договору недійсним
залишити без розгляду.

2. Управлінню державної казначейської
служби України у м.Луцьку Волинської
області повернути Українському
державному підприємству по
обслуговуванню іноземних та
вітчизняних автотранспортних засобів
«Укрінтеравтосервіс» (07362, Київська
обл., Вишгородський р-н, вул.Київська,
с.Новосілки, 50) з державного бюджету
судовий збір в сумі 1 218, 00 грн.,
сплачений на підставі платіжного
доручення № 634 від 14.04.2014 р.

Суддя
В.А.
Пахолюк