ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

06.06.2014
Справа № 907/244/14

За позовом ТОВ „Донна Ганза" м.Ужгород

до відповідача1 Фізична особа ОСОБА_1
м.Прато, Італія

до відповідача2 Фізична особа ОСОБА_3
м.Прато, Італія

про свиключення учасників ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ „Донна
Гонза"

за участі 3-ї особи на стороні позивача
без самостійних вимог на предмет спору:
фізична особа ОСОБА_5 м.Флоренція,
Італія

Головуючий Суддя О. С. Йосипчук

За участі представників сторін:

Від позивача: Майстренко Н.М. -
представник

Від відповідача: представник не
з'явився

Від відповідача: представник не
з'явився.

Від 3-ї особи: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою
відповідальністю „Донна Гонза"
заявлено позовні вимоги про виключення
учасників ОСОБА_1, громадянина Італії
(м.Прато, Італія, податковий номер
НОМЕР_1) та ОСОБА_3, громадянина Італії
(м.Прато, Італія, податковий номер
НОМЕР_2) зі складу учасників ТОВ „Донна
Гонза", (Ужгород,
Україна).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач зіслався на невиконання
відповідачами своїх статутних
зобов'язань по внесенню своїх часток до
статутного фонду товариства та на
порушення інших своїх зобов'язань
перед товариством шляхом нез'явлення
на збори учасників.

Нормативно обґрунтовуючи означені
вимоги, позивач покликається на чт.144 ЦК
України, ст.ст.52,59, 64 Закону України
„Про господарські товариства".

Відповідачі, на неодноразові
вимоги суду, письмовий відзив з
доказами в його обґрунтування не
надісли, власну явку чи явку своїх
представника в судове засідання не
забезпечили та не повідомили суд про
причини невиконання вказівок суду,
незважаючи на те, що був належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду спору.

За таких обставин, судовий розгляд
спору відбувся за наявними у справі
матеріалами в порядку ст.75 ГПк України.

Представники третьої особи та
відповідачів у засідання суду не
з'явились.

Заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши подані по
справі доказові матеріали щодо
спірного питання,

Суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач у справі - ТОВ „Донна Ганза"
зареєстровано виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради 02.)08.2005р.,
номер запису в ЄДРПОУ 0001052.
Відповідно до ст.4 Статуту ТОВ „Донна
Ганза" відповідачі є учасниками
наведеного товариства їх визначення
часток участі у формуванні статутного
капіталу.

Судовим розглядом справи, з огляду на
наявні у справі докази та пояснення
учасників спору підтверджується факт
не наповнення відповідачами своїх
часток у статутному фонді ТОВ „Донна
Ганза" (внесок ОСОБА_1, громадянина
Італії (м.Прато, Італія, податковий
номер НОМЕР_1) становить 10 000 грн. (25
відсотків участі) а внесок ОСОБА_3,
громадянина Італії (м.Прато, Італія,
податковий номер НОМЕР_2) становить 10 000
грн. (25 відсотків участі).

Злід зауважити, що законодавець
імперативно врегулював питання щодо
строку сплати статутного капіталу
(внесення вкладів до статутного
капіталу) учасниками Товариства - до
закінчення першого року з дня
державної реєстрації Товариства (абзац
перший частини третьої статті 144 ЦК
України, частина перша статті 52 Закону).
Цей строк надається для поступового
виконання кожним учасником свого
корпоративного обов'язку перед
Товариством щодо формування
статутного капіталу (вносити свої
вклади у розмірі, порядку та коштами
(засобами), що передбачені установчими
документами) (пункти 1, 2 частини першої
статті 117 ЦК України, абзац третій
частини третьої статті 88 ГК України,
пункт „б" статті 11 Закону). Формування
учасниками статутного капіталу є їх
юридичним обов'язком перед
Товариством.

Окрім того, Закон імперативно
врегулював питання щодо дій Товариства
у разі невнесення (неповного внесення)
учасниками своїх вкладів до закінчення
встановленого річного строку. Згідно з
частиною третьою статті 144 ЦК України,
частиною другою статті 52 Закону
загальні збори учасників Товариства
приймають одне з таких рішень: про
виключення із його складу тих
учасників, які не внесли (не повністю
внесли) свої вклади, та про визначення
порядку перерозподілу часток у
статутному капіталі; про зменшення
статутного капіталу та про визначення
порядку перерозподілу часток у
статутному капіталі; про ліквідацію
Товариства.

Таким чином, юридичним наслідком
прострочення учасниками строку
венесення своїх часток до статутного
фонду товариства може бути, зокрема,
прийняття рішення про виключення таких
учасників із товариства.

Також позивачем надано суду достатні
та допустимі докази того, що внаслідок
нез'явлення у засідання загальних
зборів засновників ТОВ „Донна Гонза"
відповідачів, загальні збори
засновників товариства не проводились
з березня 2013р. по лютий 2014р. через
відсутність кворуму.

Разом з тим, слід прийняти до уваги
наступне:

Аналізом змісту позовної заяви
позивача поставлено висновок про те, що
позовні вимоги скеровані на виключення
учасників із товариства. Юридичним
наслідком задоволення такої вимоги є
внесення змін до Статуту ТОВ „Донна
Ганза". Однак, слід зауважити, що Статут
юридичної особи за змістом ч.2 ст.20 ГК
України є актом, який визначає правовий
статус юридичної особи, оскільки
містить норми, обов'язкові для
учасників товариства.

Чинним законодавством, яке регламентує
корпоративні взаємовідносини прямо
заперечується можливість суду вносити
зміни до статуту товариства у зв'язку з
тим, що це належить до компетенції
загальних зборів товариства (ст.ст.41,42,59
Закону України „Про господарські
товариства").

Далі, судом констатується факти
нез'явлення відповідачів на засідання
загальних зборів учасників товариства.
Однак, участь у загальних зборах та
голосування на них не можна вважати
господарським зобов'язанням; вона
(участь), як юридичне явище, є правом
учасника корпоративних правовідносин,
що гарантується ст.19 Конституції
України.

Статтею 59 Закону України „Про
господарські товариства" унормовано
правило, згідно з яким до компетенції
зборів товариства з обмеженою
відповідальністю належить виключення
учасника із товариства. Отже,
виключення учасника з ТОВ, відповідно
до ст.59 Закону України „Про
господарські товариства" належить до
компетенції зборів товариства, а не
суду.

Подібної практики притримується і
Верховний суд України, відповідно до
Постанови пленуму ВС України „13 від
24.10.2008р.

Саме тому, ст.52 Закону України „Про
господарські товариства", якою позивач
обґрунтовує свої вимоги, не може бути
самостійно застосованою судом у
спірній ситуації. Означена правова
норма підлягає застосуванню не судом, а
безпосередньо суб'єктом
правозастосування, яким є позивач у
справі, та у сукупності із ст.59 цього ж
Закону, оскільки правозастосовча
процедура у спірній ситуації прописана
саме цією правовою нормою.

За таких обставин, позов задоволенню не
підлягає.

На думку суду, у випадку наявності
підстав для застосування ст.52 Закону
України "Про господарські товариства"
позивач вправі був не звернутись до
суду із позовом, а вчинити юридично
значимі дії із урахуванням того, що
положення частини четвертої статті 58
Закону України „Про господарські
товариства" від 19 вересня 1991 року №
1576-XII з наступними змінами, згідно з
яким „учасники мають кількість
голосів, пропорційну розміру їх часток
у статутному капіталі", у системному
зв'язку з положеннями частини третьої
статті 13, частин другої, четвертої,
сьомої статті 41, частини першої статті
68 Конституції України, частини першої
статті 3, частин третьої, шостої статті
13, частини третьої статті 14, частини
третьої статті 16, частини першої статті
115, частини першої статті 117, частини
першої статті 140, частин першої, другої
статті 144, частини третьої статті 147,
частини першої статті 334, частини
четвертої статті 715 Цивільного кодексу
України, статті 11, частини першої
статті 12, частини першої статті 50,
частини четвертої статті 53 цього
закону треба розуміти так, що при
визначенні повноважності загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю та
результатів голосування за прийняття
їх рішень враховується кількість
голосів учасників, визначена
пропорційно розміру їх часток у
статутному капіталі, що встановлений
статутом товариства з обмеженою
відповідальністю, незалежно від
вартості реально внесених (сплачених)
ними вкладів тільки протягом першого
року з дня державної реєстрації
товариства з обмеженою
відповідальністю.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 75, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і
підписано 11.06.2014р.

Суддя
Йосипчук О.С.