номер провадження справи 18/40/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014
Справа № 908/1369/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»
(69042, місто Запоріжжя, вул. Доківська, 1)

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю «ФО.РУМ» (69006, місто
Запоріжжя, вул. Північне шосе, 4)

про стягнення 170892,97 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Горбань Н.В., довіреність
б/н від 20.05.2014 р., паспорт серії НОМЕР_1
від 16.09.2003 р.; Деревянко Д.В., довіреність
№ 89/13 від 15.11.2013 р., паспорт серії НОМЕР_2
від 12.04.1996 р.;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 22.04.2014 р. звернулося ТОВ
«Промспецмонтаж» з позовом до
відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю «ФО.РУМ» про
стягнення 170892,97 грн., які складаються з:
167598,56 грн. основного боргу, 1439,14 грн.
неустойки (пені), 332,11 грн. 3% річних та
1523,16 коп. інфляційних втрат. Позовні
вимоги вмотивовані неналежним
виконанням з боку відповідача своїх
зобов'язань за договором № 07/13 від
19.09.2013 р. Враховуючи положення договору
та приписи діючого законодавства за
порушення зобов'язань відповідачу були
нараховані пеня, інфляційні втрати та 3%
річних. Позовні вимоги ґрунтуються на
ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 230 ГК України.

Ухвалою суду від 23.04.2014 р. порушено
провадження у справі № 908/1369/14, справі
присвоєно номер провадження 18/40/14,
судове засідання призначено на 21.05.2014 р.
Розгляд справи відкладався на 28.05.2014 р.
Ухвалою суду від 23.05.2014 р. залишено без
розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ
«ФО.РУМ» про визнання договору від
19.09.2013 р. № 07/13 недійсним. Розгляд
справи здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу та закінчений в судовому
засіданні 28.05.2014 р., судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали заявлені позовні
вимоги з підстав, що зазначені в позові,
на вимоги суду надали документи, які
залучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, разом з тим, матеріали справи
містять відзив, відповідно до якого,
відповідач просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Заперечення мотивовані недоведеністю
позивачем факту простою баштового
крану, оскільки умовами договору чітко
не визначено поняття «простой»
Призупинення будівельних робіт
сталося внаслідок незалежних від ТОВ
«ФО.РУМ» обставин. Враховуючи
положення п. 3.4 договору, відповідач
звернув увагу суду, на те, що строк
оплати за демонтаж баштового крану ще
не настав, внаслідок не закінчення
вантажопідйомних робіт, а тому не має
підстав для стягнення з відповідача
110000,00 грн. Крім того, зазначив про
невиконання позивачем п. 2.1,4, п. 2.5.6, п.
2.1.6 договору.

Заслухавши представників позивача,
вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»
(виконавець, позивач у справі) та
товариство з обмеженою
відповідальністю «ФО.РУМ» (споживач,
відповідач у справі) 19.09.2013 р. уклали
договір № 07/13 з додатками (надалі
договір), за умовами якого виконавець
зобов'язується провести, а замовник
сплатити в повному обсязі наступні
роботи:

- навантаження, перебазування
баштового крану R 54/16 по маршруту: м.
Запоріжжя, вул. Доківська, 1 промбаза
ТОВ «Промспецмонтаж» - будівництво
об'єкту: житловий комплекс по вул.
Бородинській м. Запоріжжя,
вивантаження конструкцій, монтаж
баштового крану R 54/16 на висоту підйому
крюка 67,35 м., вильотом стріли 54 м. з
однією прив'язкою до будівлі,
електромонтаж, пуско-налагодження
баштового крану R 54/16 (п. 1.1.1 договору);

- перестановка баштового крану К. 54/16 на
відстань 76 м на вісь 57 (другий пусковий
комплекс), після закінчення
вантажопідйомних робіт на вісі 24
(перший пусковий комплекс) «Житлового
комплексу по вул. Бородинській м.
Запоріжжя» (п. 1.1.2 договору);

- послуги з виконання вантажопідйомних
робіт баштовим краном R 54/16 на об'єкті
Житлового комплексу по вул.
Бородинській м. Запоріжжя» (п. 1.1.3
договору);

- демонтаж (після виконання
вантажопідйомних робіт) та
перебазування баштового крану R 54/16
Виконавця по маршруту: «Житловий
комплекс по вул. Бородинській
Запоріжжя» - м. Запоріжжя, вул.
Доківська, 1 промбаза ТОВ
«Промспецмонтаж» (п. 1.1.4 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору вартість
послуг, зазначених в п. 1.1.3 договору,
складає динамічна договірна ціна 160,00
грн. (в т. ч. ПДВ 26,67 грн.) за один
машино-час. Оплата послуг, зазначених в
п. 1.1.3 договору, здійснюється не пізніше
10-ти днів підписання рапортів та
виставленого рахунку. У випадку
прострочення замовником оплати послуг
на строк більш, ніж на 10 днів,
виконавець має право призупинити
виконання вантажопідйомних робіт до
повного погашення Замовником
заборгованості. Вданому падку Замовник
сплачує в повному обсязі простій крану,
тобто 8 машино-годин за кожний день
простою.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що
вартість послуг, зазначених в п. 1.1.4
договору складає 110000,00 грн., в тому
числі ПДВ 18333,33 грн. Оплата демонтажу та
перебазування баштового крану R 54/16
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця в розмірі 100%
передплати за 1 місяць до закінчення
вантажопідйомних робіт баштовим
краном.

На виконання умов договору позивачем у
грудні 2013 р. було надано послуг з
виконання вантажопідйомних робіт
баштовим краном на загальну суму 31999,20
грн., про що свідчить акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000095 від 27.12.2013 р., підписаний
сторонами.

Листом № 396 від 17.12.2013 р. відповідач
проінформував виконавця про
призупинення будівельно-монтажних
робіт по об'єкту «Житловий комплекс по
вул. Бородінській - пров. Зоряному в м.
Запоріжжя» у період з 30.12.2013 р. по 01.03.2014
р.

З січня 2014 року вантажопідйомні роботи
по договору № 07/13 від 19 вересня 2013
року не проводилися.

Відповідно до п. 2.3.15 договору № 07/13 від
19 вересня 2013 року, простій баштового
крану R 54/16, що виник внаслідок обставин,
що не залежать від виконавця, та
здійснює перешкоди роботі крану в
технологічному режимі, невиконання
Замовником п. 3.2, 3.3 цього договору, п. 2
графіку фінансування монтажу
баштового крану (Додаток №2),
оплачується замовником в повному
обсязі із розрахунку вартості однієї
машино-зміни, за кожний день простою.

Загальна вартість простою баштового
крану R 54/16 за січень-лютий 2014 року
склала 48638,78 грн., в т. ч.:

- за січень 2014 року - 23039,42 грн. (акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000004 від 31 січня 2014 року; сплачено
замовником 06 лютого 2014 року);

- за лютий 2014 року - 25599,36 грн. (акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000009 від 28 лютого 2014 року).

Листом № 11/14 від 03.03.2014 р., який
отриманий відповідачем 03.03.2014 р.,
позивач виставив рахунок на оплату
простою та надав 2 примірники акту
здачі-прийняття робіт (надання
послуг)№ ОУ-0000009 від 28 лютого 2014 року
для підписання. Акт підписаний
відповідачем та повернутий позивачеві,
рахунок залишився не оплаченим.

Таким чином, заборгованість ТОВ
«ФО.РУМ» за простій баштового крану R
54/16 по договору № 07/13 від 19.09.2013 р.
складає 25599,36 грн.

Також було проведено демонтаж та
повернення/перебазування на промбазу
виконавця баштового крану R 54/16 на суму
110000,00 грн., про що складно акт
здачі-приймання робіт № ОУ-0000016 від
07.04.2014 р., що підписаний сторонами.

На оплату наданих послуг відповідачу з
супровідними листами вручені рахунки.

З урахуванням положень договору № 07/13
від 19.09.2013 р. та статті 530 ЦК України,
строк оплати за виконання
вантажопідйомних робіт баштовим
краном у грудні 2013 р. настав з 27 грудня
2013 р. по 06.01.2014 р. (включно), за простій
крану з 04.03.2014 р. (включно) по 10.03.2014 р.
(включно), за роботи з демонтажу та
повернення/перебазування на промбазу
виконавця баштового крану R 54/16 - 08
квітня 2014 р.

Загальна сума боргу за договором № 07/13
від 19.09.2013 р. складає 167598,56 грн.

Оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача 167598,56
грн. основного боргу підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Нормами ст. 901 ЦК України встановлено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

На момент розгляду справи борг
відповідача за надані послуги з
вантажопідйомних робіт баштовим
краном у грудні 2013 р., демонтажу і
повернення на промбазу виконавця
баштового крану R 54/16 та простій
баштового крану складає 167598,56 грн. Факт
наявності заборгованості у розмірі
167598,56 грн. також підтверджується актом
звірки взаємних розрахунків від 05.05.2014
р., що підписаний обома сторонами та
скріплений печатками підприємств (ар.с.
33).

На день розгляду спору відповідач
оплату послуг в повному обсязі не
довів, тому вимоги позивача про
стягнення заборгованості у сумі 167598,56
грн. суд визнає документально
підтвердженими, нормативно
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За порушення виконання відповідачем
грошового зобов'язання позивач просив
стягнути з відповідача 3% річних у
розмірі 332,11 грн. за період з 07.01.2014 р.
(включно) по 09.04.2014 р., інфляційні втрати
за період з січня 2014 р. по березень 2014 р.
(включно) у розмірі 1523,16 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Інфляційні витрати пов'язані з
інфляційними процесами в державі та за
своєю природою є компенсацією за
понесені збитки, завдані знеціненням
грошових коштів, а три відсотки річних -
є платою за користування коштами, які
не були своєчасно сплачені боржником.
Вказана правова позиція викладена в
інформаційному листі Верховного Суду
України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
суд визнав виконаним не вірно (допущено
помилку у визначенні настання строку
оплати за простій крану). Наданий
позивачем розрахунок інфляційних
втрат суд визнав виконаними вірно.
Отже, вимоги про стягнення з
відповідача 3% річних за період
прострочення з 07 січня 2014 р. по 09.04.2014 р.
у розмірі 332,11 грн. суд задовольняє в
частині стягнення 317,91 грн. 3% річних, в
частині стягнення 14,20 грн. 3% річних -
відмовляє; вимоги про стягнення
інфляційних втрат за період з січня 2014
р. по березень 2014 р. (включно) у розмірі
1523,16 грн. суд задовольняє.

За порушення відповідачем строків
оплати наданих послуг, позивач,
враховуючи положення п. 6.2.3 договору,
просив стягнути суму пені у розмірі
1439,14 грн. за період прострочення з 07.01.2014
р. (включно) по 09.04.2014 р.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочення платежу пеню, в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Умовами п. 6.2.3 договору встановлено, що
у разі порушення замовником строків
оплати та прийняття робіт (підписання
актів приймання-передачі), що зазначені
в договорі, замовник сплачує виконавцю
пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми
за кожний день прострочення.

Враховуючи норми наведеного діючого
законодавства України та здійснивши
системний аналіз норм права суд дійшов
висновку, що наданий позивачем
розрахунок суми пені у розмірі 1439,14 грн.
є невірним (допущено помилку у
визначенні настання строку оплати за
простій крану), тому вимога позивача
щодо стягнення пені у розмірі 1439,14 грн.
за період з 07.01.2014 р. (включно) по 09.04.2014 р.
судом задовольняється частково: в
частині стягнення 1377,60 грн., в частині
стягнення 61,54 грн. пені суд відмовляє в
задоволенні позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості,
3% річних, інфляційних втрат та пені
відповідач суду не надав.

Заперечення відповідача, що викладені
у відзиві, спростовуються доказами, що
містяться у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Судовий збір покладається на сторони,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, відповідно до статті 49
ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «ФО.РУМ»
(69006, місто Запоріжжя, вул. Північне
шосе, 4, , р/р 109 в ПАТ
«Діамант банк» м. Запоріжжя, МФО 320854) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Промспецмонтаж»
(69042, м. Запоріжжя, вул. Доківська, 1, , р/р № 3 в ПАТ
«Мегабанк», МФО 351629) 167598,56 грн. (сто
шістдесят сім тисяч п'ятсот дев'яносто
вісім грн. 56 коп.) основного боргу, 1377,60
грн. (одну тисячу триста сімдесят сім
грн. 60 коп.) пені, 317,91 грн. (триста
сімнадцять грн. 91 коп.) 3% річних,
1523,16 грн. (одну тисячу п'ятсот двадцять
три грн. 16 коп.) інфляційних втрат та
3416,34 грн. (три тисячі чотириста
шістнадцять грн. 34 коп.) судового збору.
Видати наказ.

3. В іншій частині позову -
відмовити.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 02 червня
2014 р.