м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
до Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Парапан Л.П. (представник
від відповідача - не з'явились.
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(далі - Позивач) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (далі -
Відповідач) заборгованості з
відшкодування матеріальної шкоди,
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що Відповідач, як страховик винної
в ДТП особи, всупереч вимогам Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не відшкодував Позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником Відповідача внаслідок
Відповідач подав на запит суду
документи, та зокрема копію полісу
обов'язкового страхування № АЕ/2336019.
Відзиву на позов Відповідач не подав.
В судове засідання представники
Відповідача не з'явилися, хоча судом
були вчинені всі дії щодо належного
повідомлення Відповідача про
призначення справи до розгляду в
засіданні суду, про час і місце його
проведення, оскільки ухвала суду про
порушення провадження у справі
надсилалася на адресу
місцезнаходження Відповідача згідно
відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та була
отримана ним отримана 02.06.2014, що
вбачається зі зворотного повідомлення
про вручення поштового відправлення.
Отже Відповідач, як учасник судового
процесу не був позбавлений права та
можливості (в матеріалах справи
відсутні докази протилежного)
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні свого повноважного
Неможливість направлення Відповідачем
повноважного представника та
неможливість розгляду справи без
участі його представника підлягає
доведенню Відповідачем, як учасником
судового процесу на загальних
підставах (статті 32 - 34 ГПК України),
причому відсутність коштів для оплати
послуг представника не може свідчити
про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Суд також приймає до уваги, що явка
представників сторін у судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
а отже направлення представника було
правом, а не обов'язком Відповідача, та
останнім не обґрунтовано підстав
необхідності прийняття його
представником особистої участі в
судовому засіданні.
Крім того, Відповідач не був
позбавлений права та можливості (в
матеріалах справи відсутні докази
протилежного) надати відзив на позов в
письмовому вигляді через канцелярію
суду, оскільки, як зазначалось вище, про
призначення судового засідання
Відповідачу було заздалегідь, з часу
отримання ним ухвали суду.
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило, та судом не
встановлено обставин, які б
перешкоджали чи не дозволяли
розглянути спір у даному судовому
Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність встановлених ст. 77 ГПК
України підстав для відкладення
розгляду справи та відповідно до
статті 75 ГПК України, здійснює розгляд
справи за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
14.10.2013 по проспекту Возз'єднання, в м.
Києві, була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автобуса «Богдан», д.р.н.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, з
автомобілем «Фольксваген», д.р.н.
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3
Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_2,
керуючи автобусом «Богдан», д.р.н.
НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку
та при виникненні небезпеки в русі не
вжив всіх заходів до повної зупинки,
різко змінив напрямок руху, внаслідок
чого здійснив зіткнення з автомобілем
«Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_2, чим
порушив п. 13.1 ПДР України.
Дані обставини підтверджуються
короткою та розгорнутою довідками ДАІ
про обставини ДТП, копії яких містяться
у матеріалах справи.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_2
(Застрахований автомобіль), який
відповідно до залученої до матеріалів
справи копії реєстраційного талону
належить ОСОБА_4 на праві власності, та
який був застрахований Позивачем на
підставі Договору добровільного
страхування від 19.03.2013 (далі - Договір
добровільного страхування).
Страхувальником та вигодонабувачем за
вказаним договором є ОСОБА_4
На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування,
враховуючи рахунок-фактуру від 21.10.2013
ремонтного СТО Застрахованого
автомобіля ТОВ «Автосиметрія», з
ремонтною калькуляцією до нього
виконаній в системі AUDATEX, а також
враховуючи Звіт № 684 від 13.11.2013 про
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
Застрахованого автомобіля, та ремонтну
калькуляцію до нього, також виконану в
системі AUDATEX, Позивачем було складено
Страхові акти від 06.11.2013 та від 06.01.2014,
відповідно до яких Позивач розрахував
та виплатив страхове відшкодування в
розмірі 117010,53 грн. на рахунок
ремонтного СТО Застрахованого
автомобіля, що підтверджується
При цьому, закон не зобов'язує
страховика запитувати згоду
вигодонабувача на виплату страхового
відшкодування на відновлення
Застрахованого автомобіля, та
матеріали справи не містять доказів, що
вигодонабувач за Договором
страхування заперечував проти виплати
Позивачем суми страхового
відшкодування на рахунок ремонтного
СТО Застрахованого автомобіля для
відновлення останнього, та оскільки
відновлення пошкодженого майна
(Застрахованого автомобіля) не
суперечить ані інтересам
вигодонабувача, ані страхувальника за
вказаним договором, і Відповідачем не
доведено протилежного.
Позивачем також було надано
вищеописаний в рішенні рахунок про
вартість відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля, який
свідчить про здійснення ТОВ
«Автосиметрія» господарської
діяльності саме як станції технічного
обслуговування автомобілів (СТО).
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відтак, Позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автобуса
«Богдан», д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, під час
експлуатації вказаного автомобіля, і
його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КУпАП встановлено постановою
Дніпровського районного суду м. Києва
На час скоєння вищевказаної ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як особи, яка експлуатує
автобус «Богдан», д.р.н. НОМЕР_1 на
законних підставах, була застрахована
Відповідачем на підставі договору
(полісу) № АЕ/2336019 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом) передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
Отже, Відповідач є особою на яку
полісом № АЕ/2336019 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автобуса «Богдан», д.р.н.
НОМЕР_1 на час спірної ДТП.
Заяву Позивача з вимогою здійснити
страхове відшкодування в зв'язку з ДТП
Відповідачем було залишено без
реагування та задоволення. В
матеріалах справи відсутні докази
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Відповідно до Звіту № 684 від 13.11.2013
вартість відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля з
урахуванням зносу, завдана внаслідок
його пошкодження в ДТП, становить 135388,22
грн., при цьому коефіцієнт фізичного
зносу деталей автомобіля дорівнює 0.
Відповідачем не надано суду доказів на
спростування встановленого Позивачем
розміру шкоди, завданої власнику
Застрахованого автомобіля, та
нульового коефіцієнту фізичного зносу
складових автомобіля.
Відповідачем також не заявлялося
клопотання про витребування доказів в
порядку ст. 38 ГПК України на
спростування наведеного і
обґрунтованого Позивачем розміру
шкоди, а також не заявлялося клопотання
про призначення експертизи в порядку
Висновку сертифікованого оцінювача
або аварійного комісара щодо
встановлення іншого обґрунтованого на
думку Відповідача розміру шкоди,
завданої внаслідок пошкодження
Застрахованого автомобіля у ДТП, та на
доведення іншого ніж нульовий
коефіцієнту фізичного зносу
Застрахованого автомобіля,
Відповідачем суду також надано не було.
Судом встановлено, що наведені в Звіті
та ремонтній калькуляції до нього
матеріли, деталі та роботи знаходяться
у причинно-наслідковому зв'язку з
завданими Застрахованому автомобілю
пошкодженнями внаслідок ДТП, що
відображені в довідках ДАІ, і
Відповідачем не надано доказів
протилежного, а також, як зазначалось
вище, не спростовано належними
засобами доказування, що оцінена в
Звіті вартість робіт по відновленню
Застрахованого автомобіля є
необґрунтованою або завищеною.
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Франшиза - частина збитків,
що не відшкодовується страховиком
згідно з договором страхування (стаття
9 Закону України «Про страхування»).
Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АЕ/2336019 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статей 9, 27 Закону України
«Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК
України, у Відповідача в зв'язку з
настанням ДТП виник обов'язок
відшкодувати Позивачу шкоду, виходячи
з оціненої вартості відновлювального
ремонту Застрахованого автомобіля, з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу (135388,22 грн.), при цьому в межах
суми, право на вимогу якої перейшло до
Позивача в зв'язку з виплатою
страхового відшкодування (117010,53 грн.),
але в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
Письмову заяву Позивача (копію
залучено до справи) про здійснення
страхового відшкодування в зв'язку з
ДТП Відповідачем було залишено без
Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
А відтак, з огляду на все вищенаведене,
заявлені позовні вимоги визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають повному задоволенню.
Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (м. Київ,
вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний
код 23734213) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (м. Київ,
вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код
відшкодування матеріальної шкоди
(виплати страхового відшкодування), а
також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.06.2014

Суддя
Сташків Р.Б.