донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.06.2014 справа №905/8785/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко
Н.В.

Суддів: Москальової І.В., М'ясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Хворостяний О.В. по дов.;

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Донецьк-Авто», м. Донецьк

на рішення господарського суду
Донецької області від 27.02.2014р. (повний
текст від 04.03.2014р.) у справі №905/8785/13
(суддя Бокова Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Донецьк-Авто», м. Донецьк

до Макіївської міської ради, м.
Макіївка Донецької області

про визнання недійсним рішення
Макіївської міської ради №41/37 від
26.07.2013р. про відмову в поновленні
договору оренди земельної ділянки та
про визнання за позивачем права
користування земельною ділянкою у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки по вулиці Московській, 16
загальною площею 0,2288га до моменту
укладення договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Донецьк-Авто», м. Донецьк
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Макіївської міської ради,
м. Макіївка Донецької області про
скасування рішення Макіївської
міської ради №41/37 від 26.07.2013р. про
відмову у поновленні договору оренди
земельної ділянки, а також про визнання
за ПАТ «Донецьк-Авто» права
користування земельною ділянкою у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки по вулиці Московській, 16
загальною площею 0,2288га до моменту
укладення договору оренди.

Заявою від 21.01.2014р. позивач в порядку
ст.22 ГПК України уточнив позовні вимоги
(змінив предмет позову) та просив суд
визнати недійсним рішення Макіївської
міської ради №41/37 від 26.07.2013р. про
відмову в поновленні договору оренди
земельної ділянки, а також визнати за
позивачем право користування
земельною ділянкою у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки по вулиці Московській, 16
загальною площею 0,2288га до моменту
укладення договору оренди. Зазначена
заява була прийнята судом як остаточно
заявлені позовні вимоги.

Рішенням від 27.02.2014р. господарський суд
Донецької області відмовив позивачу у
задоволенні позову в повному обсязі з
посиланням на те, що за умовами
укладеного між сторонами договору
оренди земельної ділянки від 22.12.2010р.
орендар зобов'язаний здати в
експлуатацію закінчений будівництвом
об'єкт згідно з вимогами законодавства,
тобто, за висновком суду, обов'язок
орендаря з будівництва та здачі об'єкту
в експлуатацію обмежений строком дії
договору - до 25.08.2010р. Разом з цим,
оскільки позивачем не надано доказів
викладеного, проте згідно з
матеріалами справи готовність об'єкту
будівництва складає лише 6%, суд першої
інстанції дійшов висновку про
порушення позивачем умов укладеного
між сторонами договору, у зв'язку з чим -
законність та обґрунтованість рішення
ради про відмову в поновленні договору
оренди землі. Крім того, оскільки за
документами площа об'єкту будівництва
позивача складає 944,4кв.м., суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог в частині визнання за
ним права користування земельною
ділянкою площею 0,2288га.

Не погодившись з винесеним рішенням
позивач, Публічне акціонерне
товариство «Донецьк-Авто», м. Донецьк,
звернувся до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Донецької
області в повному обсязі та прийняти
нове рішення, яким повністю
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на те, що
умовами договору не передбачено
термінів будівництва, а лише здійснено
посилання на норми законодавства.
Разом з цим, саме Законом України «Про
містобудування та забудову територій»
та Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності» передбачена
процедура здачі в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта,
проте жодний із вказаних законів не
ставить в залежність строки
будівництва від терміну договору
оренди земельної ділянки. Крім того,
заявник апеляційної скарги вважає
безпідставним висновок суду про
відмову у задоволенні позову про
визнання за позивачем права на
користування земельною ділянкою
площею 0,2288га, оскільки судом
досліджувалась лише документація з
будівництва та не надавалась оцінка
майбутній споруді в цілому, а також не
було взято до уваги факту того, що
містобудівні умови та обмеження
забудови видавались саме виходячи з
площі земельної ділянки 0,2288га.

Вищевикладене, на думку апелянта, є
підставою для скасування незаконного
та необґрунтованого рішення місцевого
господарського суду.

13.06.2014р. на адресу апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи через
неможливість забезпечити явку свого
представника у судове засідання. У
задоволенні вказаного клопотання
судовою колегією відмовлено за
необґрунтованістю.

Судовий процес в апеляційній інстанції
фіксувався за допомогою технічних
засобів фіксації в порядку,
передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
22.12.2010р. між Макіївською міською радою
(орендодавцем) та ПАТ «Донецьк-Авто»
(орендарем) було укладено договір
оренди земельної ділянки
(зареєстрований 24.03.2011р. за №00009),
за умовами якого орендодавець надає, а
орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- за рахунок земель житлової та
громадської забудови для будівництва
та функціонування комплексу по продажу
та сервісному обслуговуванню
автомобілів, яка знаходиться на
території Макіївської міської ради по
вул. Московській, 16 у
Центрально-Міському районі м. Макіївки,
площею 0,2288га.

Пунктом 8 договору сторони визначили,
що його укладено на 3 роки (до 25.08.2013р.).
Після закінчення строку дії договору
орендар має переважне право поновити
його на новий строк. Поновлення
здійснюється у відповідності до
рішення Макіївської міської ради. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за дев'яносто днів до закінчення
строку дії договору повідомити
письмово орендодавця про намір
продовжити його дію.

Відповідно п.п.16, 18, 33 договору земельна
ділянка передається в оренду для
будівництва та функціонування
комплексу по продажу та сервісному
обслуговуванню автомобілів, при цьому,
орендар повинен дотримуватись
екологічної безпеки
землекористування, додержання
державних стандартів, норм і правил, у
тому числі місцевих правил забудови
населених пунктів, а також проводити
будівництво об'єкту відповідно до
проектної документації, погодженої в
Головному управлінні містобудування
та архітектури міської ради, здати в
експлуатацію закінчений будівництвом
об'єкт згідно з вимогами чинного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
заявою №219/14 від 20.05.2013р. позивач
звертався до міської ради із проханням
поновити договір оренди земельної
ділянки від 22.12.2010р. площею 0,2288га
терміном на 3 роки.

Листом №01-477 від 29.05.2013р. Відділ
регулювання земельних відносин
Макіївської міської ради повідомив
позивачу про необхідний пакет
документів для розгляду питання щодо
поновлення договору оренди.

Проте, за результатами розгляду
поданої позивачем заяви про поновлення
договору оренди 26.07.2013р. Макіївською
міською радою було прийнято рішення
№41/37 «Про відмову в поновленні
договору оренди земельної ділянки ПАТ
«Донецьк-Авто» у зв'язку з
невикористанням наданої земельної
ділянки за цільовим призначенням на
протязі більше як чотирьох років,
забрудненням земельної ділянки
карантинними рослинами, чим
порушуються вимоги законодавства про
охорону довкілля та природоохоронне
законодавство. Висновок про відмову у
поновленні такого договору міська рада
обґрунтувала тим, що до теперішнього
часу в порушення умов договору оренди
землі орендарем не розпочато
будівництво об'єкту, проектна
документація не узгоджена і не надана.

Враховуючи викладене і посилаючись на
те, що позивачем виконуються умови
договору, своєчасно сплачується
орендна плата та виконуються роботи з
будівництва об'єкта нерухомості на
спірній земельній ділянці, натомість
договором не визначено граничного
терміну забудови, позивач звернувся до
господарського суду Донецької області
з відповідним позовом (з урахуванням
уточнення).

Як зазначалось вище, суд першої
інстанції відмовив позивачу в
задоволенні позову у повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
чинного законодавства, судова колегія
погоджується з таким висновком, але з
інших підстав, враховуючи наступне.

Статтею 3 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Статтею 2 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу
України, оренда землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного
кодексу України, ст.1 Закону України
«Про оренду землі», право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що за
умовами договору оренди земельної
ділянки від 22.12.2010р. позивач
зобов'язався, зокрема, дотримуватись
екологічної безпеки
землекористування, додержання
державних стандартів, норм і правил, у
тому числі місцевих правил забудови
населених пунктів, а також проводити
будівництво об'єкту відповідно до
проектної документації, погодженої в
Головному управлінні містобудування
та архітектури міської ради, здати в
експлуатацію закінчений будівництвом
об'єкт згідно з вимогами чинного
законодавства. При цьому, п.8 вказаного
договору позивачу надано переважне
право на поновлення його на новий строк
за умови звернення до орендаря із
відповідним письмовим повідомленням
не пізніше як за 90 днів до закінчення
терміну дії договору.

Разом з цим, умови договору не містять
граничного терміну забудови,
встановленого для орендаря спірної
земельної ділянки, як і терміну здачі в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта або залежності строків
забудови від строку дії договору
оренди земельної ділянки.

Водночас, в матеріалах справи наявна
декларація про початок виконання
будівельних робіт від 15.03.2012р. з
будівництва комплексу по продажу та
сервісному обслуговуванню автомобілів
по вул. Московська, 16 у
Центрально-Міському районі м. Макіївки,
договір підряду №150/12 від 18.04.2012р.,
укладений між ПАТ «Донецьк-Авто»
(замовником) та ПП «Максим»
(підрядником) відносно будівництва
вищевказаного комплексу, а також витяг
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, відповідно якого 21.08.2013р. за
позивачем зареєстровано право
приватної власності на об'єкт
незавершеного будівництва (готовність
6%) - комплекс по продажу та сервісному
обслуговуванню автомобілів за адресою:
Донецька обл., м. Макіївка, вул.
Московська (Центрально-Міський район),
16.

Згідно з матеріалами справи позивач у
відповідності з п.8 договору звернувся
до орендаря із заявою про поновлення
спірного договору на новий трирічний
термін, проте рішенням №41/37 від 26.07.2013р.
«Про відмову в поновленні договору
оренди земельної ділянки ПАТ
«Донецьк-Авто» відповідач відмовив
позивачу у зв'язку з невикористанням
наданої земельної ділянки за цільовим
призначенням на протязі більше як
чотирьох років, забрудненням земельної
ділянки карантинними рослинами, чим
порушуються вимоги законодавства про
охорону довкілля та природоохоронне
законодавство. Висновок про відмову у
поновленні такого договору міська рада
обґрунтувала тим, що до теперішнього
часу в порушення умов договору оренди
землі орендарем не розпочато
будівництво об'єкту, проектна
документація не узгоджена і не надана.

При цьому, в матеріалах справи відсутні
докази проведення спеціально
уповноваженими органами відповідних
перевірок підприємства позивача з
приводу дотримання вимог
законодавства про охорону довкілля та
природоохоронного законодавства,
складання відповідних протоколів,
постанов, видання позивачу приписів,
докази обрахування розміру шкоди за
порушення екологічного законодавства
тощо.

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до п.34 ст. 26, ст. 59, п.2 ст.77
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», питання
регулювання земельних відносин
вирішується на пленарному засіданні
ради у формі рішення, а спори про
поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

В обґрунтування вимог про визнання
недійсним рішення Макіївської міської
ради №41/37 від 26.07.2013р. позивач
посилається на те, що з огляду на
наявність на спірній земельній ділянці
об'єкту незавершеного будівництва,
право власності на яке зареєстровано
за ПАТ «Донецьк-Авто», а також
зареєстровану декларацію про початок
виконання будівельних робіт, договір
підряду від 18.04.2012р., відповідачем було
безпідставно відмовлено орендарю у
поновленні договору оренди земельної
ділянки від 22.12.2010р.

Апеляційний господарський суд вважає,
що підстави для прийняття рішення
Макіївської міської ради №41/37 від
26.07.2013р. (порушення умов договору оренди
землі - не розпочато будівництво
об'єкту, проектна документація не
узгоджена і не надана) є недостатньо
обґрунтованими, оскільки за умови
відсутності у спірному договорі
строків забудови, а також відсутності в
матеріалах справи доказів невиконання
орендарем умов договору з дотримання
екологічних норм та природоохоронного
законодавства, висновки міської ради
про відмову ПАТ «Донецьк-Авто» у
поновленні договору оренди земельної
ділянки від 22.12.25010р., є безпідставними,
а висновки господарського суду
Донецької області в цій частині не
відповідають приписам чинного
законодавства.

Разом з цим, судова колегія апеляційної
інстанції вважає за необхідне звернути
увагу на наступне.

Пунктом 8 спірного договору сторони
узгодили наявність переважного права
орендаря поновити його на новий строк
за умови звернення до орендодавця з
відповідною заявою не пізніше ніж за 90
днів до закінчення терміну дії
договору.

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції, чинній на момент
звернення орендаря із заявою про
поновлення спірного договору)
визначено, що по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк,
зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із: власником земельної
ділянки (щодо земель приватної
власності); уповноваженим керівником
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування без
прийняття рішення органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі (щодо земель
державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

З матеріалів справи вбачається, що
20.05.2013р. позивач звертався до
Макіївської міської ради із заявою про
поновлення спірного договору оренди,
проте докази дотримання орендарем
приписів ст.33 Закону України «Про
оренду землі» до суду першої інстанції
надано не було. Ухвалою від 14.04.2014р.
Донецький апеляційний господарський
суд зобов'язав позивача надати докази
дотримання вищевказаних норм чинного
законодавства, а відповідача - надати
докази заперечення у поновленні
договору оренди землі протягом одного
місяця після закінчення строку
договору оренди від 22.12.2010р. Крім того,
ухвалою від 26.05.2014р. апеляційний
господарський суд зобов'язував
позивача надати докази направлення
відповідачу листа №221/14 від 23.05.2010р. із
додатком - проектом додаткової угоди, а
відповідача, в свою чергу, докази
отримання вказаного листа ПАТ
«Донецьк-Авто».

09.05.2014р. на адресу суду надійшов лист
ПАТ «Донецьк-Авто», в якому позивач на
виконання вищевказаної ухвали надав до
матеріалів справи лист №221/14 від
23.05.2010р. із додатком - проектом
додаткової угоди про поновлення
договору оренди земельної ділянки.
Проте судова колегія не вбачає підстав
для прийняття до уваги вищевказаних
документів в якості належних і
допустимих доказів у справі, оскільки
по-перше, позивачем не надано доказів
направлення вказаного листа з додатком
на адресу Макіївської міської ради, як
і доказів отримання його останнім
(підпис про отримання у нижньому
правому кутку листа не є належним
доказом викладеного з огляду на
відсутність документів в
підтвердження повноважень особи, що
розписалась про його отримання),
по-друге, надана позивачем додаткова
угода не містить підпису уповноваженої
особи самого орендаря - ПАТ
«Донецьк-Авто», скріпленого печаткою
вказаного підприємства, а по-третє,
зазначений лист датований 2010 роком.
Водночас, згідно з матеріалами справи,
рішенням Макіївської міської ради №41/37
від 26.07.2013р. позивачу відмовлено у
поновленні договору оренди землі.
Доказів отримання листа №221/14 від
23.05.2010р. ні позивачем, ні Макіївською
міською радою до матеріалів справи не
надано.

За таких обставин апеляційний
господарський суд вважає, що позивачем
не доведено факту дотримання ним
приписів ст.33 Закону України «Про
оренду землі» при зверненні до
орендодавця із заявою про поновлення
спірного договору оренди, що, в свою
чергу, навіть за умови визначеного
договором переважного права орендаря
на його поновлення на новий строк, дає
підстави стверджувати про втрату ПАТ
«Донецьк-Авто» такого переважного
права через порушення законодавчо
встановленої процедури поновлення
договірних відносин з оренди землі в
Україні.

Що стосується тверджень позивача про
необхідність застосування до спірних
правовідносин приписів ст.120 ЗК
України, апеляційний господарський суд
зазначає, що за ПАТ «Донецьк-Авто»
зареєстровано право власності на
об'єкт незавершеного будівництва
готовністю 6%, а вищевказані положення
чинного земельного законодавства
передбачають можливість переходу прав
на земельні ділянки відносно будівлі
або споруди - тобто об'єкта нерухомості
(завершене будівництво, прийнятий в
експлуатацію об'єкт).

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає уточнені позовні вимоги про
визнання недійсним рішення
Макіївської міської ради №41/37 від
26.07.2013р., а також про визнання за
позивачем права на користування
земельною ділянкою у
Центрально-Міському районі міста
Макіївки по вулиці Московській, 16
загальною площею 0,2288га до моменту
укладення договору оренди,
необґрунтованими, недоведеними та
такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, враховуючи вірний
висновок про відмову у задоволенні
заявленого позову, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що відповідно до вимог ст. 43 ГПК
України, рішення господарського суду
Донецької області від 27.02.2014р. у справі
№905/8785/13 відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами та
обставинами справи, тому судовою
колегією до уваги не приймаються.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
згідно ст. 49 ГПК України підлягають
віднесенню на заявника.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105
ГПК України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької
області від 27.02.2014р. (повний текст від
04.03.2014р.) у справі №905/8785/13 - залишити без
змін.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Донецьк-Авто», м. Донецьк на рішення
господарського суду Донецької області
від 27.02.2014р. (повний текст від 04.03.2014р.) у
справі №905/8785/13 - залишити без
задоволення.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В.
Будко

Судді: І.В. Москальова

А.М. М’ясищев

Надруковано примірників - 5

1-у справу

1-позивачу

1-відповідачу

1-господарському суду

1-ДАГС