м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7471/14 11.06.14
Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання
Козаковій І.В., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6»до Публічного
акціонерного товариства «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ»простягнення 1 182
від Позивача: Рудь Н.М. (представник за
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» (надалі також
- «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ»
(надалі також - «Відповідач») про (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог) стягнення 1 182 гривень 68
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Публічне акціонерне товариств
«МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ» є власником
нежитлового приміщення з № 1 по № 5
(групи приміщень № 37, 41) в будинку № 7Б
по бул. Л. Українки в м. Києві, а
житлово-експлуатаційною організацією,
яка обслуговує даний будинок, є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6». Так, 29 липня
2008 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6»
(«Підприємство») та Публічним
акціонерним товариством «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» («Споживач») укладено
Договір на технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території,
предметом якого є забезпечення
кваліфікованого, якісного та
гарантованого обслуговування та
поточного ремонту житлового будинку,
його технічного обладнання, надання
житлово-комунальних послуг, дотримання
санітарного стану прибудинкової
території для створення Споживачу
належних умов використання приміщення,
без урахування послуг з вивезення та
знешкодження твердих побутових
відходів. Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» зазначає, що
в результаті порушення умов Договору
на технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території та
вимог законодавства України, станом на
01 березня 2014 року, в результаті
несвоєчасної сплати послуг, Публічне
акціонерне товариство «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» повинно сплатити
Позивачу (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог) стягнення 1 182
гривень 68 копійок, з яких: 150 гривень 97
копійок - інфляційні нарахування, 189
гривень 05 копійок - 3% річних та 842 гривні
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 23.04.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/7471/14, судове засідання
призначено на 15.05.2014 р.
15.05.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 23.04.2014 року.
15.05.2014 року в судове засідання з'явились
представники сторін. Представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив позов
задовольнити. Представник позивача
подав Відзив на позов, в якому
зазначено, що позивачем застосовано
неправомірну методику розрахунку
неустойки; під час розрахунку розміру
пені Позивач, в порушення умов Договору
від 29 липня 2008 року та приписів чинного
законодавства України, розмір
нарахованої пені не обмежив, у зв'язку з
чим зазначений розрахунок не
відповідає умовам укладеного між
сторонами договору та вимогам Закону;
при розрахунку пені Позивачем не
враховано скорочений строк позовної
давності. Також, в судовому засіданні,
представник Відповідача заявив
клопотання про застосування строків
спеціальної позовної давності щодо
Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вислухавши представників
сторін, керуючись статтею 38
Господарського процесуального кодексу
України, з метою повного та всебічного
розгляду спору, прийшов до висновку
щодо зобов'язання Позивача надати
письмові пояснення з посиланням на
відповідні докази з урахуванням
поданого письмового відзиву
Публічного акціонерного товариства
"Магазин "Будинок Мебелів", в тому числі
заяви про застосування строків
спеціальної позовної давності щодо
Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
витребуванням додаткових доказів по
справі, Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 15.05.2014 року відкладено
розгляд справи на 11.06.2014 року та
зобов'язано Позивача надати письмові
пояснення з посиланням на відповідні
докази з урахуванням поданого
письмового відзиву Публічного
акціонерного товариства "Магазин
"Будинок Мебелів", в тому числі заяви
про застосування строків спеціальної
позовної давності щодо нарахування
10.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Публічного акціонерного товариства
«МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ» Доповнення
до відзиву на позов, в яких зазначено,
що проаналізувавши додатково позовні
вимоги, відповідач дійшов висновку
щодо обґрунтованості заявлених
позивачем позовних вимог у загальному
розмірі 828 гривень 80 копійок.
Також, 10.06.2014 року через загальний
відділ діловодства суду отримано від
Публічного акціонерного товариства
«МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ» Клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з участю представника
Відповідача в судовому засіданні в
Дніпропетровському апеляційному
господарському суді.
11.06.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» Заяву про
зменшення позовних вимог, відповідно
до якої Позивач просить Суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ» 1 182 гривні 68
В судовому засіданні 11.06.2014 року
представник Позивача підтримав Заяву
про зменшення позовних вимог, яку
прийнято судом. Представник
Відповідача в судове засідання не
Суд зазначає, що клопотання
представника Публічного акціонерного
товариства «МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ»
про відкладення розгляду справи не
підлягає задоволенню, з огляду на
Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що прийняття участі у
судовому засіданні є правом сторони.
При цьому, норми вказаної статті
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.
Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, третіх
осіб, а неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
У пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року N 18 зазначено, що У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Суд звертає увагу на те, що Відповідач
не був позбавлений права та можливості
на направлення іншого представника в
судове засідання.
За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача в судове
засідання 11 чеврня 2014 року не з'явився,
за висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 11 червня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про право
власності, виданого на підставі Наказу
Голвоного управління комунальної
власності м. Києва від 29 грудня 2007 року
№ 1693-В, Публічне акціонерне товариств
«МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ» є власником
нежилих приміщень з № 1 по № 5 (групи
приміщень № 37, 41), площею 415,30 кв.м., в
будинку № 7Б по бул. Л. Українки в м.
Києві.

29 липня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «РАДА 6»
(«Підприємство») та Публічним
акціонерним товариством «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» («Споживач») укладено
Договір на технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території
(надалі - Договір), метою якого є
забезпечення кваліфікованого,
якісного та гарантованого
обслуговування та поточного ремонту
житлового будинку, його технічного
обладнання, надання
житлово-комунальних послуг, дотримання
санітарного стану прибудинкової
території для створення Споживачу
належних умов використання приміщення,
без урахування послуг з вивезення та
знешкодження твердих побутових
відходів.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що
оплата за надання послуг складається
по фактичним витратам і вносить на
рахунок Підприємства до 25 числа
наступного за звітним місяцем.

01 листопада 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «РАДА 6»
(«Підприємство») та Публічним
акціонерним товариством «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» («Споживач») укладено
Угоду про внесення змін та доповнень до
Договору від 29 липня 2008 року на
технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території,
якою Розділ 3 Договору доповнено п.п. 3.4.:
«з 01 листопада 2011 року щомісячне
нарахування експлуатаційних витрат
складає 2163,71 грн. з ПДВ на місяць.
Вказана сума може змінюватись в
залежності від фактичних витрат
підприємства та узгодження їх
сторонами».

01 березня 2012 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «РАДА 6»
(«Підприємство») та Публічним
акціонерним товариством «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» («Споживач») укладено
Угоду про внесення змін та доповнень до
Договору від 29 липня 2008 року на
технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території,
якою змінено п.п.3.1. договору та
викладеного в новій редакції: «оплата
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території вноситься на
рахунок Підприємства не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» зазначає, що
в результаті порушення умов Договору
на технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території та
вимог законодавства України, станом на
01 березня 2014 року, в результаті
несвоєчасної сплати послуг, Публічне
акціонерне товариство «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» повинно сплатити
Позивачу (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог) стягнення 1 182
гривень 68 копійок, з яких: 150 гривень 97
копійок - інфляційні нарахування, 189
гривень 05 копійок - 3% річних та 842 гривні
66 копійок - пеня.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Внаслідок укладення Договору на
технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території між
сторонами згідно пунктом 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України,
виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Частиною 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов'язаний, зокрема,
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Пунктом 3.1. Договору, в редакції Угоди
від 01 березня 2012 року про внесення змін
та доповнень до Договору від 29 липня 2008
року на технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території,
визначено, що оплата послуг з утримання
будинку та прибудинкової території
вноситься на рахунок Підприємства не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Відповідно до пункту 3.3. Договору,
Споживач зобов'язаний щомісяця
звертатися до Підприємства для
отримання рахунків по сплаті
експлуатаційних, комунальних та інших
послуг.

Суд зазначає, що як вбачається з
матеріалів справи, Публічним
акціонерним товариством «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» грошові кошти за
Договором на технічне обслуговування
комунікаційних мереж нежитлових
приміщень, надання комунальних послуг
та участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території
сплачувались на рахунок Позивача поза
строком (несвоєчасно), встановленим
умовами вказаного Договору.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» визначено, що
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

За приписом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.
Установлене статтею 3 названого Закону
обмеження розміру пені не стосується
неустойки, встановленої іншими
законодавчими актами (пункт 2.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

Статтею 258 Цивільного кодексу України
визначено, що для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

За таких обставин, враховуючи заявлене
Клопотання Публічного акціонерного
товариства «МАГАЗИН «БУДИНОК МЕБЛІВ»
про застосування строків спеціальної
позовної давності щодо нарахування
пені, здійснивши перерахунок позовних
вимог в частині стягнення пені, Суд
зазначає, що до стягнення з Відповідача
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» підлягає 612
гривень 54 копійки пені.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд зазначає, що передбачене законом
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних в порядку статті 625
Цивільного кодексу України є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Таким чином, здійснивши перерахунок
позовних вимог в частині стягнення
інфляційних нарахувань та 3% річних, Суд
зазначає, що до стягнення з Відповідача
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» підлягає 82
гривні 32 копійки інфляційних
нарахувань та 179 гривень 44 копійки 3%
річних.

Також, Суд зазначає, що відповідно до
пункту 1 частини 1 статті 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

За таких обставин, враховуючи Заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» про
зменшення позовних вимог, Суд
приходить до висновку, що судовий збір
в розмірі 128 гривень 38 копійок підлягає
поверненню з Державного бюджету
України Товариству з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6».

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони відповідно до
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» -
задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» (01133, м.Київ, БУЛЬВАР
ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 23,
Ідентифікаційний код юридичної особи
14356278) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» (02068, м.Київ,
ВУЛИЦЯ Г.АХМАТОВОЇ, будинок 3,
Ідентифікаційний код юридичної особи
32590026) 874 (вісімсот сімдесят чотири)
гривні 30 копійок, з яких: 612 гривень 54
копійки пеня, 82 гривні 32 копійки
інфляційні нарахування та 179 гривень 44
копійки 3% річних.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «МАГАЗИН
«БУДИНОК МЕБЛІВ» (01133, м.Київ, БУЛЬВАР
ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 23,
Ідентифікаційний код юридичної особи
14356278) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «РАДА 6» (02068, м.Київ,
ВУЛИЦЯ Г.АХМАТОВОЇ, будинок 3,
Ідентифікаційний код юридичної особи
32590026) 1 255 (одну тисячу двісті п'ятдесят
п'ять) гривень 71 копійку судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю Фірма
«РАДА 6» (02068, м.Київ, ВУЛИЦЯ Г.АХМАТОВОЇ,
будинок 3, Ідентифікаційний код
юридичної особи 32590026) з Державного
бюджету України судовий збір в розмірі
128 гривень 38 копійок, сплачений
відповідно до платіжного доручення №
1145 від 23 січня 2014 року.

6. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 13 червня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин