м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4181/14 29.05.14 р. За позовом
Державного підприємства " Еко "
До Приватного підприємства " М - Сервіс "
Про стягнення 170996,27 грн.
Суддя Пінчук В.І.
Від позивача Вірченко Н.В. -
Від відповідача Кобилецький
Рішення прийняте 29.05.2014 р., оскільки у
судових засіданнях 10.04.2014 р., 24.04.2014 р. та
15.05.2014 р. оголошувались перерви.

Обставини справи:

Позивач - державне підприємство "
Еко " звернувся до суду з позовною
заявою про стягнення з відповідача -
приватного підприємства " М - Сервіс "
170996,27 грн. шкоди за теплову енергію
спожиту без укладення договору на її
постачання.

Представник відповідача у
відзиві на позовну заву проти позовних
вимог позивача заперечує та просить
суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх позовних
вимог, позивач посилається на те, що
згідно договору купівлі-продажу
нерухомого майна № КПБ - 79 від 04.03.2010 р.,
власником нежитлових приміщень
загальною площею 296,6 кв.м., що розміщені
в житловому будинку за адресою: м. Київ,
вул. Кловський узвіз, 4 є приватне
підприємство " М-Сервіс " ( відповідач).

Будинок, в якому розміщені
приміщення відповідача перебуває на
балансі Державного підприємства " Еко "
( позивача ).

Згідно статуту позивача та наказу
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України № 32
від 18.02.2003 р. позивач здійснює
утримання, експлуатаційне
обслуговування будинку та фактично є
посередником в ланці постачання
комунальних послуг до будинку та
приміщень відповідача.

Згідно ст. 1 Закону України " Про
житлово-комунальні послуги "
комунальні послуги, як результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 19 зазначеного Закону,
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у цій сфері є
балансоутримувач та управитель, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником. Відносини між учасниками
здійснюються виключно на договірних
засадах. Визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону і в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства,
віднесено до повноважень органів
місцевого самоврядування (ст. 7 Закону).

Споживач - фізична чи юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.
Виконавець - суб'єкт господарювання
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг споживачу
відповідно до умов договору. Виробник -
суб'єкт господарювання, який виробляє
або створює житлово - комунальні
послуги. ( ст. 1 Закону )

Відповідно до ст. 1 Закону " Про
житлово-комунальні послуги ",
балансоутримувач будинку, яким є
позивач, утримує на балансі відповідне
майно ( будинок по вул. Кловський узвіз,4
), а також веде бухгалтерську,
статистичну та іншу передбачену
законодавством звітність, здійснює
розрахунки коштів, необхідних для
своєчасного проведення капітального і
поточного ремонтів та утримання, а
також забезпечує управління цим майном
і несе відповідальність за його
експлуатацію згідно з законом.

Стаття 24 зазначеного Закону
зобов'язує балансоутримувача укладати
договір з власником (
співвласниками ) на утримання на
балансі відповідного майна.

У разі якщо балансоутримувач не є
виконавцем, він укладає договори на
надання житлово-комунальних послуг з
іншим виконавцем або виробником. ( ст. 29
Закону ).

Позивач листами неодноразово
звертався до відповідача з пропозицією
укласти договір про відшкодування
витрат балансоутримувача з утримання
нерухомого майна та про надання
комунальних послуг, зокрема листами : №
371 від 21.05.2010 р.; № 595 від 02.09.2011р.; № 957 від
23.12.2011 р.; № 91 від 15.02.2012 р.; № 267 від 25.05.2012
р.; № 335 від 22,06.2012 р. (копії листів
додаються).

Джерелом теплової енергії для
потреб центрального опалення, а також
підігрітої води для мешканців будинку
та інших осіб є окремо розташований за
адресою вул. Кловський узвіз, 4,
теплопункт з бойлером ГВП та бойлером
ЦО, який знаходиться у державній
власності і перебуває на балансі
Державного підприємства " Еко " (
позивача ), що підтверджується
матеріалами договору від 01.07.2003 р. № 520335
так і додатком № 6 до даного договору.

Теплопостачання житлового
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Кловський Узвіз, 4 у тому числі
нежитлового приміщення відповідача
здійснюється за договором на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.07.2003 р. № 520335, укладеним між
АЕК " Київенерго " та позивачем.

Предметом зазначеного договору
згідно п. 1 є : " постачання, користування
та своєчасна сплата в повному обсязі
спожитої теплової енергії у гарячій
воді, на умовах передбачених цим
договором ".

Розрахунки об'єму теплової
енергії, що споживається власниками та
орендарями нежитлових приміщень на
потреби гарячого водопостачання,
проводить ПАТ " Київенерго " на основі
даних про кількість сантехнічних
приладів, встановлених в нежитлових
приміщеннях. Так, згідно даних ПАТ
" Київенерго " об'єм спожитої
відповідачем теплової енергії на
потреби гарячого водопостачання
вимірюється в Гігакалоріях, а не в
кубічних метрах. ( розрахунки виконано
у відповідності до тимчасового порядку
визначення теплового навантаження на
ГВП при оформленні договорів на
постачання теплової енергії в житлових
будинках комунальної власності : ЖБК,
ОСББ, який затверджений першим
заступником генерального директора -
заступником голови правління АК
"Київенерго " Б.В. Ященко від 04.06.2004 року.)

Таким чином, як стверджує позивач
нарахування плати за постачання
теплової енергії у гарячій воді
відповідачу в період з січня 2011 року по
квітень 2013 року (включно) здійснювалось
згідно нормативного розрахунку за
показниками загально будинкового
приладу обліку теплової енергії, що
передбачено Будівельними нормами і
правилами затвердженими постановою
Державного комітету СРСР у справах
будівництва від 04.10.1985 № 189 ( СНиП 2.04.01- 85
) у відповідності до кількості
водозабірних пристроїв, у зв'язку з тим,
що власником приміщення - відповідачем
не здійснено відключення від
централізованого постачання теплової
енергії у гарячій воді у відповідності
до передбаченої законодавством
процедури.

Листом від 12.08.2013 р. № 029/14/6238 ПАТ "
Київенерго " проінформувало позивача
щодо теплопостачання нежитлового
приміщення ПП " М-Сервіс " ( відповідача )
житлового будинку за адресою:
Кловський узвіз,4 : " відповідно до
чинного законодавства та Статуту
Київенерго виробляє, транспортує та
постачає теплову енергію, яку реалізує
як товар власникам (
балансоутримувачам ) будинків та
споруд ( у т.ч. житлово -
експлуатаційними організаціями) за
тарифами (грн./Гкал), затвердженими
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 14.12.2010 № 1729 та постановою
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України від
30.09.2011 р. № 116 " Про встановлення тарифів
на теплову енергію ПАТ " Київенерго " .
( копія листа знаходиться в
матеріалах справи ).

Позивач у позовній заяві
посилається на те, що відповідач не
здійснює оплату за спожиту теплову
енергію у гарячій воді, внаслідок чого
у останнього станом на 01.12.2013 р. ( за
період з січня 2010 р. по квітень 2013 р. )
виникла заборгованість в розмірі 170996,27
грн. і зазначену заборгованість
позивач просить суд стягнути з
відповідача у судовому порядку,
оскільки неодноразові звернення до
відповідача про необхідність
своєчасної оплати спожитої теплової
енергії, а також звернення про
необхідність заключити договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення залишені
відповідачем без задоволення.

Разом з тим, суд вважає позовні
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 Закону
України " Про житлово - комунальні
послуги ", залежно від функціонального
призначення одним з видів
житлово-комунальних послуг є власне
комунальні послуги ( централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо ).

Згідно ст. 16 зазначеного Закону,
порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.

Договір на надання
житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання житлово -
комунальних послуг з іншим виконавцем (
ст. 29 Закону )

Позивач - Державне підприємство "
ЕКО " є виконавцем у будинку за адресою
м. Київ, Кловський узвіз, 4.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 21 липня 2005 року № 630
затверджені правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Вказаними правилами передбачений
перелік послуг: централізоване
постачання холодної та гарячої води;
централізоване опалення та
централізоване водовідведення.

Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630
затверджений типовий договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення.

Згідно п.5 типового договору, в
ньому мають бути закріплені тарифи з
централізованого постачання холодної
води - в гривнях за куб. метр; з
централізованого постачання гарячої
води - в гривнях за куб. метр; з
централізованого опалення - в гривнях
за кв. метр (гривень за куб. метр); з
водовідведення - в гривнях за куб. метр.

Такий вид комунальних послуг як "
підігрів води для гарячого
водопостачання " відсутній як в Законі
України " Про житлово-комунальні
послуги " так і в Постанові КМУ від
21.07.2005 р. №630, так і в типовому договорі
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення.

Натомість, позивач просить суд
стягнути з відповідача вартість
теплової енергії у Гкал., яка іде на
підігрів води для гарячого
водопостачання не зважаючи на те, що
відповідач платить за гарячу воду,
згідно встановлених тарифів в обсягах
спожитих куб. м. гарячої води.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання, а у разі,
якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України.

СуддяВ.І.Пінчук

дата підписання повного тексту рішення
06.06.2014 р.