КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. Справа№ 910/20988/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Безсмертний А.В.,
представник за довіреністю №б/н від
20.09.2013р.;

від відповідача: Печерний С.Л.,
представник за довіреністю №2-13 від
13.01.2014р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014р.

у справі №910/20988/13 (суддя - Бондарчук В.В.)

за заявою Публічного акціонерного
товариства «Уктрансгаз»

про відстрочку виконання рішення суду
від 09.12.2013р. у справі №910/20988/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп»

до Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз»

про стягнення 141 283,83грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013р. у справі №910/20988/13
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп»
задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз», з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Конструкт
Груп» 138 463 (сто тридцять вісім тисяч
чотириста шістдесят три) грн. 26 коп. -
основного боргу, 1 851 (одну тисячу
вісімсот п'ятдесят одну) грн. 19 коп. - 3%
річних та 2 806 (дві тисячі вісімсот
шість) грн. 29 коп. - судового збору.
Повернуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Групп»
надмірно сплачений судовий збір у
розмірі 19 (дев'ятнадцять) грн. 39 коп.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013р. у справі №910/20988/13
залишено без змін.

06.03.2014р. до загального відділу
документального забезпечення
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» надійшла заява вих.№1568/6
від 03.03.2014р. про відстрочку виконання
рішення суду від 09.12.2013р. у справі
№910/20988/13 строком на 1 (один) рік.

В обґрунтування поданої заяви Публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз»,
зазначає, що здійснює стратегічну
функцію по забезпеченню суб'єктів
господарювання і соціальної сфери
України природним газом; станом на
01.02.2014р. дебіторська заборгованість
складає 9 485 485, 50 грн., що свідчить про
скрутне фінансове становище
товариства, а тому виконання рішення
суду та сплату заборгованості у
розмірі 143 120,74грн. може призвести до
повної втрати платоспроможності
відповідача (боржника).

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.03.2014р., постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 09.12.2013 р. у справі №910/20988/13
залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.04.2014р. прийнято до розгляду
вказану заяву Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» та
призначено до розгляду.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Конструкт Груп»
(позивач по справі) не надало письмових
заперечень на заяву боржника про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
09.12.2013р. у справі №910/20988/13, однак, як
вбачається з протоколу судового
засідання від 28.04.2014р., представник
позивача заперечив проти задоволення
заяви про відстрочку виконання рішення
суду від 09.12.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014р. у справі №910/20988/13 у
задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
про відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
09.12.2013р. у справі №910/20988/13 відмовлено.

В обґрунтування свого висновку,
місцевий господарський суд звернув
увагу на недоведеність існування
виняткових обставин, що ускладнюють
виконання боржником рішення суду у
даній справі, тоді як, тяжке фінансове
становище не є винятковою обставиною в
розумінні ст. 121 ГПК України, яка давала
б підстави для відстрочки виконання
судового рішення, оскільки важке
фінансове становище відповідача
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних, незалежних від
відповідача обставин.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» звернулось з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просило скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
28.04.2014р. у справі №910/20988/13.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт
посилався на неправильне застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
неповноту та необ'єктивність при
дослідженні обставин справи,
упереджено оцінені докази, що призвело
до порушення вимог статті 121
Господарського процесуального кодексу
України.

У доводах апеляційного оскарження
скаржник, посилаючись на власне тяжке
фінансове становище, у порядку статті
121 Господарського процесуального
кодексу України, просив суд
апеляційної інстанції відстрочити
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 09.12.2014р. у справі
№910/20988/13 строком на 1 (один) рік на суму
138 463, 26грн. основного боргу, 1 851,19грн. - 3%
річних та 2 806,29грн. - судового збору.

Необхідність відстрочки виконання
рішення апелянт обґрунтовував тими ж
аргументами та обставинами, на які
вказував у суді першої інстанції.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського від 26.05.2014р. сформовано
для розгляду даної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючого
судді Кропивної Л.В., суддів:
Алданової С.О., Дикунської С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р. у
справі №910/20988/13 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Алданова С.О., Дикунська С.Я.)
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
прийнято до провадження, а її судовий
розгляд призначено на 10.06.2014р.

У судове засідання 10.06.2014р. з'явились
представники сторін.

10.06.2014р. у судовому засіданні
представник відповідача підтримав
доводи апеляційного оскарження, просив
суд скасувати ухвалу Господарського
суду міста Києва від 28.04.2014р. у справі
№910/20988/13.

У судовому засіданні 10.06.2014р.
представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
просив ухвалу суду першої інстанції у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч.5 ст.106 Господарського
процесуального кодексу України (ГПК
України) апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються у порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржену ухвалу,
місцевий суд виходив з того, що
посилання відповідача на наявність
непогашеної заборгованості його
контрагентів й неможливість у зв'язку з
цим виконати рішення у встановлений
строк через тяжкий
фінансово-економічний стан, не є
обставиною особливого характеру, що
ускладнює виконання рішення або робить
його неможливим. Інших доказів на
підтвердження наявних обставин, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, боржником не
надано.

В якості причини, яка унеможливлює
вчасне виконання судового рішення та є
підставою для відстрочки його
виконання, апелянт зазначив низький
рівень платоспроможності
підприємства, зменшення прибутків
та відсутність фінансової можливості
проводити розрахунки з контрагентами,
погашати велику кредиторську
заборгованість по кредитам.

Колегія суддів вважає такі твердження
скаржника неспроможними, а висновки
місцевого господарського суду, який
відмовив у задоволенні заяви
відповідача про відстрочку сплати
основної заборгованості,
правомірними, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Вказана норма визначає процесуальну
можливість вирішення питань,
пов'язаних із проблемами, що виникають
під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Згідно з вказівками, що містяться в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» №9 від 17.10.2012р. підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Утім, у будь-якому випадку
відстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку має бути
пов'язане з об'єктивними,
непереборними, винятковими
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про відстрочку
виконання рішення на підставі ст.121 ГПК
України з врахуванням приписів п.7.2.
згаданої вище постанови пленуму Вищого
господарського суду №9 від 17.10.2012р.,
місцевий суд повинен брати до уваги не
лише фінансовий стан заявника, а також
фінансовий стан іншої сторони у справі
тощо.

При цьому положення діючого
господарського процесуального
законодавства України не містять
визначеного переліку обставин, які
свідчать про неможливість виконання
рішення чи ускладнюють його виконання.
Тому суд повинен оцінити докази, що
підтверджують зазначені обставини, за
правилами ст.43 ГПК України.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З наведеного випливає, що суд
самостійно вирішує питання стосовно
достовірності доказів, достатності їх
для винесення рішення, істинності
відомостей, які містяться в доказах.

Як вбачається зі змісту заяви про
відстрочку виконання рішення суду та
мотивів апеляційної скарги, відповідач
посилається на скрутне матеріальне
становище підприємства, та зазначає, що
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» не має фінансової
можливості виконати у повному обсязі
судове рішення протягом короткого
строку, оскільки мало місце неналежне
виконання грошових зобов'язань
контрагентами апелянта. Відповідач, в
обґрунтування своїх вимог, надав
службову довідку вих.№2924/8 від 13.02.2014р.
(а.с. 153, т. 1).

Проте, вказаному документу місцевим
господарським судом надано вірного
правового висновку про те, що наявність
у боржника збитків є результатом його
господарювання, а тому не є
винятковою обставиною в розумінні ст.
121 ГПК України, що не залежить від
боржника і унеможливлює чи утруднює
виконання ним судового рішення.

Згідно з ст.42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.44 ГК України
підприємництво здійснюється на основі,
зокрема, комерційного розрахунку та
власного комерційного ризику.

Порушення договірних зобов'язань
контрагентами та відсутність прибутку
становить один із можливих ризиків
підприємницької діяльності і не є
незвичайною і винятковою обставиною.
Кожна із сторін договору приймає на
себе відповідні ризики можливого
погіршення економічної ситуації та
фінансового становища свого
підприємства, підприємств своїх
контрагентів. Наявність у боржника
збитків є власним результатом його
господарювання, та наслідком ведення
підприємництва, а тому не є
винятковою обставиною.

Крім того, невиконання відповідачем
господарських зобов'язань, спір про що
вирішувався Господарським судом
міста Києва у справі №910/20988/13,
протягом тривалого часу порушує
матеріальні інтереси також і позивача
та може призвести до негативних
наслідків для нього.

Колегія суддів при оцінці мотивів та
доводів апеляційної скарги виходить з
того, що наведені боржником підстави
для відстрочки виконання
заборгованості не є винятковими
обставинами у розумінні ст. 121 ГПК
України, наявність яких ускладнює
виконання рішення або робить його
неможливим.

Інших доводів в апеляційній скарзі на
ухвалу місцевого господарського
суду боржник не навів, а тому судова
колегія не вбачає підстав для зміни або
скасування законної та обґрунтованої
ухвали Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014р., у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржений судовий акт -
без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача (апелянта).

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105, 106, 121
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014р. у справі №910/20988/13
залишити без задоволення, а ухвалу
Господарського суду міста Києва від
28.04.2014р. у справі №910/20988/13 - без змін.

2.Матеріали справи №910/20988/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
С.О. Алданова

С.Я. Дикунська