ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.06.14р. Справа № 904/3127/14

За позовом комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
"Аульський водовід", смт. Аули,
Криничанський район, Дніпропетровська
область

до квартирно-експлуатаційного відділу
м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

про стягнення 14 297,28 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: Цибульська Т.М.,
представник, дов. №42 від 09.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство
Дніпропетровської обласної ради
"Аульський водовід" звернулось до
господарського суду з позовом до
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська про стягнення 14 297,28
грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про закупівлю
послуг з розподілу води (послуги
централізованого водопостачання) за
державні кошти № 32 від 15.03.2013, в частині
повної та своєчасної оплати за
отримані послуги.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.05.2014
року порушено провадження у справі та
її розгляд призначено на 10.06.2014 року.

10.06.2014р. представники сторін в
призначене судове засідання не
з'явились, про час та місце проведення
судового засідання повідомлені
належним чином, про що свідчать наявні
в матеріалах справи поштові
повідомлення про вручення поштового
відправлення. (а.с.43-44)

Ухвалою господарського суду від
10.06.2014р., у зв'язку з неявкою
представників сторін розгляд справи
відкладено на 19.06.2014р.

19.06.2014р. представник позивача в
призначене судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином.

Згідно з п. 3.9.1. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Суд вважає, що позивач не скористався
своїм правом на участь у судовому
засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника позивача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином
(поштове повідомлення а.с.44), а
матеріали справи містять достатньо
документів необхідних для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог у повному обсязі, просив суд в
позові відмовити.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

19.06.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між комунальним підприємством
Дніпропетровської обласної ради
"Аульський водовід"
(позивач-виконавець) та
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Дніпропетровська (відповідач-замовник)
укладено договір про закупівлю послуг
з розподілу води (послуги
централізованого водовідведення) за
державні кошти № 32 від 15.03.2013р.,
відповідно до умов якого виконавець
зобов'язується у 2013 році надати
замовникові послуги, зазначені в п. 1.2
розділу І цього договору, а замовник -
прийняти і оплатити такі послуги.
(а.с.13-15)

Відповідно до п. 1.2 договору,
найменування послуги-код державного
класифікатора 36.00.2 - обробляння та
розподіляння води трубопроводами
(послуги з водопостачання - 24240 м3): лот
1-10200м3.

Ціна/тариф на послуги за 1 м. куб.
визначається у відповідності до діючої
законодавства. (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, ціна
договору становить 9792 грн., у тому числі
ПДВ 1632грн.

До рахунка виконавцем додаються: акт
прийому-передачі наданих послуг з
централізованого водопостачання за
розрахунковий місяць, який повинен
мати підписи обох сторін, скріплені
печатками. (п. 4.2 договору)

Відповідно до п. 4.4 договору, кінцевий
розрахунок за фактично надані послуги
з питного водопостачання повинен бути
здійснений замовником у повному
розмірі до 10 числа місяця, наступного
за розрахунковим.

На виконання умов договору, позивач
надавав відповідачу послуги з
централізованого водопостачання в
період з липня 2013р. по грудень 2013 року
на загальну суму 5829 грн.24 коп., що
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
підписаними обома сторонами та
скріпленими печатками підприємств
позивача та відповідача. (а.с.17,21,26,30,34,38)

Належно виконуючі свої зобов'язання за
договором, позивач виставив
відповідачу рахунки-фактури за період
липня-грудень 2013 року на загальну суму
5829 грн. 24 коп. (а.с. 18,22,25,29,33,37).

В порушення своїх зобов'язань за
договором, відповідач оплату за надані
позивачем послуги не здійснив, у
зв'язку чим у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 5829 грн. 24 коп.

На підставі п. 7.2 договору, яким
передбачено, що у разі несвоєчасної
оплати за спожиту воду в терміни,
вказані в даному договорі замовник
сплачує виробнику пеню в розмірі 1% за
кожен день прострочення від суми
заборгованості, позивач нарахував
відповідачу пеню в розмірі 8399 грн. 01
коп.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України, позивач нарахував відповідачу
суму 69грн. 03 коп. 3 % річних.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
відповідача, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, з наступних
підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання згідно умов договору про
закупівлю послуг з розподілу води
(послуги централізованого
водовідведення) за державні кошти № 32
від 15.03.2013р., виконав належним чином, що
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт, які підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками підприємств
позивача та відповідача. (а.с.17,21,26,30,34,38)

Доказів оплати наданих позивачем
послуг, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача щодо оплати
за надані послуги передбачено умовами
договору та нормами законодавства.

Відповідачем повну оплату наданих
позивачем послуг не здійснено, тобто
порушено умови договору, який
підписаний між сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України
)

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з його вини, тому
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідач основного боргу за
договором про закупівлю послуг з
розподілу води (послуги
централізованого водовідведення) за
державні кошти № 32 від 15.03.2013р,
обґрунтовані належними доказами,
підтверджується матеріалами справи та
підлягають задоволенню у повному
обсязі на суму 5829 грн. 24 коп.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
8399 грн. 01 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно до частини першої статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено,
що його норми регулюють договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону).

На підставі п. 7.2 договору, яким
передбачено, що у разі несвоєчасної
оплати за спожиту воду в терміни,
вказані в даному договорі замовник
сплачує виробнику пеню в розмірі 1% за
кожен день прострочення від суми
заборгованості, позивач нарахував
відповідачу пеню в розмірі 8399 грн. 01
коп.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку пені, за неналежне
виконання відповідачем зобов'язань,
позивач нарахував відповідачу пеню на
загальну суму 8399 грн. 01 коп., а саме: за
липень 2013р. за 216 днів прострочення -
3005,77 грн. пені; за серпень 2013р. за 185 днів
прострочення - 1676,78 грн. пені; за
вересень 2013р. за 155 днів прострочення -
1136,93 грн. пені; за жовтень 2013р. за 124 дні
прострочення - 1122,37 грн. пені; за
листопад 2013р. за 94 дні прострочення -
802,87 грн. пені; за грудень 2013р. за 63 дні
прострочення - 654,29 грн. пені.

Проте розмір пені має бути обрахований
з урахуванням обмеження розміру пені
подвійною обліковою ставкою
Національного банку України згідно із
Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", незважаючи на
встановлений у договорі спосіб
обчислення пені (постанова Верховного
Суду України від 24.10.2011 та постанова
Вищого господарського суду України від
07.12.2011 у справі N25/187). та з дотриманням
вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України, якою передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Таким чином, судом перевірено
додержання позивачем вимог чинного
законодавства при здійсненні
розрахунку пені, на підставі чого суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
8399 грн.01 коп. підлягають частковому
задоволенню на суму 282 грн. 22 коп.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 69 грн. 03 коп., судом встановлено
наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Виходячи з того, що факт надання
позивачем послуг та прийняття їх
відповідачем є доведеним матеріалами
справи, а оплата наданих позивачем
послуг відповідачем проведена не була,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних за неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, вважає, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
суми 3% річних у розмірі 69 грн. 03 коп.,
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
щодо своєчасної оплати за надані
позивачем послуги встановлено судом та
доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з квартирно-експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська (49005,
м. Дніпропетровськ, вул.
Феодосійська, 13, ) на
користь комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
"Аульський водовід" (52300,
Дніпропетровська область,
Криничанський район, смт. Аули,
комплекс будівель та споруд 2, Аульська
селищна рада, ) основний
борг у розмірі 5829 грн. 24 коп., три
відсотки річних у розмірі 69 грн.03 коп.,
пеню у розмірі 282 грн. 22 коп. та суму
судового збору у розмірі 789 грн. 78 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повний текст складено 20.06.2014р.