ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Справа № 913/3373/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Кота О.В.,
Кочерової Н.О., Саранюка В.І.розглянувши
у відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуДержавного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень"на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014у
справі№ 913/3373/13за позовом до
проДержавного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Збагачувальна фабрика "Михайлівська"
стягнення 49 460,00 грн.за участю
представників:позивача:
відповідача:не з'явилися Ареф'єва А.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Державне
територіально-галузеве об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" (надалі - ДТГО
"Львівська залізниця" в особі ВП
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень") звернулося до
господарського суду Луганської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Збагачувальна фабрика "Михайлівська"
(надалі - ТОВ "ЗФ "Михайлівська")
про стягнення штрафу в сумі 49 460,00 грн.
згідно зі статтями 118, 122 Статуту
залізниць України за невірне
зазначення маси вантажу в залізничній
накладній.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 13.02.2014 (суддя
Василенко Т.А.) позов задоволено:
стягнуто з ТОВ "ЗФ "Михайлівська" на
користь ДТГО "Львівська залізниця" в
особі ВП "Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" 49 460,00 грн.
штрафу та судові витрати.

Задовольняючи позов, господарський суд
виходив з його обґрунтованості та
підтвердженням доводів позивача
належними та допустимими доказами
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 (судді:
Шевкова Т.А., Бойченко К.І., Чернота Л.Ф.)
рішення господарського суду
Луганської області від 13.02.2014
скасовано, прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції мотивував
свої доводи наступним: перевізником не
виконані вимоги за розділом IV Правил
оформлення перевізних документів,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 № 644
та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, щодо
незазначення в накладній № 53385282 (у
разі переадресування) в графі 49
відповідних відомостей; залізницею не
дотримано вимог за пунктом 6.9 Правил
оформлення перевізних документів.

Не погоджуючись із прийнятою у справі
постановою апеляційного
господарського суду, ДТГО "Львівська
залізниця" в особі ВП
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" звернулося до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою про її скасування,
просить залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Скаржник посилаються на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, зокрема розділу
IV Правил оформлення перевізних
документів, статей 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України.

Сторони згідно з приписами статті 1114
ГПК України сторони були належним
чином повідомлені про день, час і місце
розгляду касаційної скарги, однак,
позивач не скористався передбаченим
законом правом на участь у перегляді
справи в касаційній інстанції.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши повноту
встановлення апеляційним
господарським судом обставин справи та
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 12.06.2013 зі станції Маріївка
Донецької залізниці ТОВ "ЗФ
Михайлівська" здійснило відправлення
вагону № 65336265 на станцію призначення
Ямниця Львівської залізниці
вантажоодержувачу - ПАТ
"Івано-Франківськцемент".

14.06.2013 при прибутті вагону на транзитну
станцію Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці проведено
переважування маси вантажу у вагоні,
відправленому за накладною № 53385282.

За результатами переважування
встановлено, що фактична вага вантажу
у вагоні № 65336265 не відповідає
заявленій у супровідній накладній;
виявлено, що маса нетто складає 75 600 кг,
замість 66 000 кг, що на 9 600 кг більше,
ніж визначено у накладній, та на 6 600 кг
більше вантажопідіймальності вагону.

Переважування здійснено за участю
представників станції і за
результатами складено комерційний акт
АА № 048988/379 від 14.06.2013.

Надлишки вантажу у кількості 9 600 кг
були перевантажені у вагон № 65396608 та
відправлені вантажоодержувачу за
досилочною накладною № 45887155 від
18.06.2013.

На станції призначення Ямниця
Львівської залізниці в розділі "Є"
комерційного акта АА № 048988/379 від
14.06.2013 зазначено, що при переважуванні
вантажу різниці проти цього акта не
виявлено.

У комерційному акті також зазначено, що
переважування вагону здійснювалась на
справних 150-тонних вагонних вагах
станції Нижньодніпровськ-Вузол,
навантаження рівномірне, вище бортів
на 10-20см, без заглибин, маркування
подовжніми борознами, маркування не
порушено, торцеві двері та
вивантажувальні люки з обох боків
зачинені, течі вантажу немає, у
технічному відношенні вагон справний
тощо.

Відповідно до статті 129 Статуту
залізниць України обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Комерційний акт складається для
засвідчення, зокрема, невідповідності
найменування, маси і кількості місць
вантажу, багажу чи вантажобагажу
натурою з даними, зазначеними у
транспортних документах.

Суд першої інстанції правомірно визнав
комерційний акт АА № 048988/379 від 14.06.2013
належним доказом у справі на
підтвердження доводів позивача.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
висновку про невиконання перевізником
вимог за розділом IV Правил оформлення
перевізних документів щодо не
зазначення в накладній № 53385282 у разі
переадресування в графі 49 відповідних
відомостей та недотримання залізницею
вимог пункту 6.9 цих Правил. При цьому, як
встановлено судом першої інстанції та
апеляційним господарським судом, а
також вбачається з матеріалів справи -
у технічному відношенні вагон справний
та надлишок вантажу в кількості 9 600 кг
перевантажений в інший вагон та
відправлений вантажоодержувачу за
досилочную накладною.

З огляду на встановлені обставини
справи Донецький апеляційний
господарський суд неправомірно
застосував пункт 4.4 розділу IV Правил
оформлення перевізних документів,
оскільки даний пункт передбачає
зазначення в накладній відомостей у
разі переадресування вантажу за новими
документами, та пункт 6.9 Правил
оформлення перевізних документів, який
передбачає складання акта загальної
форми та досильного перевізного
документа у разі відчеплення вагона
через його несправність.

Відповідно до частини 1 статті 24
Статуту залізниць України
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній.

Згідно зі статтею 122 цього Статуту за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому, відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Отже, судом першої інстанції
встановлено та відповідачем не
спростовано факт неправильного
зазначення ТОВ "ЗФ "Михайлівська" маси
вантажу в накладній № 53385282,
що підтверджується належним доказом -
комерційним актом АА № 048988/379 від
14.06.2013.

На підставі викладеного, суд першої
інстанції дійшов законного висновку
про стягнення з відповідача на користь
позивача штрафу відповідно до статей
118, 122 Статуту залізниць України та
правомірно задовольнив позов.

Відтак, постанова апеляційного
господарського суду підлягає
скасуванню, а скасоване нею законне та
обґрунтоване рішення місцевого
господарського суду - залишенню в силі.

У силу приписів статей 44, 49 ГПК України
відшкодування судових витрат,
понесених у зв'язку з оплатою судового
збору за подання касаційної скарги,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 1115, 1117, 1119-11111
ГПК України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" у справі №
913/3373/13 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 01.04.2014
у справі № 913/3373/13 скасувати.

Рішення господарського суду
Луганської області від 13.02.2014 у справі
№ 913/3373/13 залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Збагачувальна
фабрика "Михайлівська" (93299, Луганська
область, м. Первомайськ, м. Золоте,
ідентифікаційний код 33623481) на користь
Державного територіально-
галузевого об'єднання "Львівська
залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1,
ідентифікаційний код 01059900), в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" (76001, м.
Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, 15,
ідентифікаційний код 25910967) у рахунок
відшкодування судових витрат,
понесених у зв'язку з оплатою судового
збору за подання касаційної скарги, 913,50
грн.

Доручити господарському суду
Луганської області видати відповідний
наказ.

Головуючий суддя:
О. Кот

судді:
Н. Кочерова

В. Саранюк