ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2014 року Справа № 4/30/5022-308/2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Іванової
Л.Б.суддів:Гольцової Л.А., Козир
Т.П.розглянувши касаційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4на
рішеннягосподарського суду
Тернопільської області від 31.10.2013та
постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 у
справі№ 4/30/5022-308/2012господарського суду
Тернопільської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Українська торгова
компанія"до1. Тернопільської міської
ради; 2. Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачаГоловне управління
Державного казначейства України у
Тернопільській області Відділ
Держземагенства у м. Тернополі Головне
управління Держземагенства у
Тернопільській областіпро визнання
недійсним рішення 20 сесії 6 скликання
Тернопільської міської ради від 30.03.2012
№ 6/20/50 "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,01444 га за адресою
АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4" та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 1111
Господарського процесуального кодексу
України особа, яка подала касаційну
скаргу, надсилає іншій стороні у справі
копії касаційної скарги і доданих до
неї документів, які у цієї сторони
відсутні.

Належними доказами надіслання копії
касаційної скарги іншій стороні
(сторонам) у справі визнаються
оригінали квитанцій чи фінансових
чеків установ зв'язку, а не їх копії
(ксерокопії).

Проте, в матеріалах поданої касаційної
скарги присутні лише копії (ксерокопії)
описів вкладення про направлення копії
касаційної скарги Тернопільській
міській раді, Відділу Держземагенства
у м. Тернополі Тернопільської області,
Головному управлінню Держземагенства
у Тернопільській області та взагалі
відсутні докази направлення Головному
управлінню Державного казначейства
України у Тернопільській області. Крім
того в розділі "додатки" касаційної
скарги зазначено, що подані копії
описів вкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії,
тому копії (ксерокопії) квитанцій не
можуть визнаватися доказом
відправлення касаційної скарги
сторонам по справі.

Неповідомлення сторін у справі про
подання касаційної скарги порушує
процесуальні права цих сторін,
принципи рівності та змагальності
сторін, закріплені статтями 42, 43
Господарського процесуального кодексу
України.

Отже, відсутність доказів повідомлення
сторони у справі про подання
касаційної скарги є підставою для її
повернення.

Крім того, у поданих до Вищого
господарського суду України
матеріалах касаційної скарги Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 відсутні
докази сплати судового збору у
встановленому законодавством порядку
та розмірі, проте зазначено, що
останній звільнений від сплати
судового збору.

Відповідно до статті 5 Закону України
про "Судовий збір" від сплати судового
збору зокрема звільняються громадяни,
які мають статус інвалідів Великої
Вітчизняної війни і прирівняні до них у
встановленому порядку особи.

Оскільки, скаржник звертається із
касаційною скаргою як підприємець,
пільги, передбачені статтею 5 Закону
України про "Судовий збір" не
застосовуються.

Відсутність доказів сплати судового
збору у встановленому законодавством
порядку є підставою для повернення
касаційної скарги відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 1113 ГПК України.

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до приписів ч. 3 ст. 1113 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 на рішення
господарського суду Тернопільської
області від 31.10.2013 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 у справі
№4/30/5022-308/2012 повернути скаржнику.

Головуючий суддя
Л.Б. Іванова

Судді
Л.А. Гольцова

Т.П. Козир