ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Справа № 909/8/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Скрипчук О.С.

суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

при секретарі судового засідання
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 б/н
від 03.04.2014 року

на рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року

у справі № 909/8/14

за позовом: Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, м.
Івано-Франківськ

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Івано-Франківськ

про стягнення коштів в сумі 7 002,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Челах А.В. - довіреність
№16/01-20/66-с від 09.01.2014 року;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради
звернувся до Господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення 7 002,00 грн. збитків.

18.03.2014 року Виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради було
подано до суду заяву про зміну предмета
позову, в якій просив стягнути з ФОП
ОСОБА_2 кошти в сумі 7 002,00 грн. Дана заява
була прийнята судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року у справі № 909/8/14 (суддя Деделюк Б.В.)
позов Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
задоволено. Суд виніс рішення, яким
стягнув з ФОП ОСОБА_2 на користь
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради 7002,00
грн.

Не погоджуючись з даним рішенням ФОП
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу б/н від
03.04.2014 року, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення порушено норми матеріального і
процесуального права. А саме скаржник
стверджує, що при винесенні рішення
судом першої інстанції не надано
правої оцінки рішенню виконавчого
комітету щодо необхідності сплатити
кошти в сумі 7 002,00 грн.

Позивачем подано до суду відзив на
апеляційну скаргу № 667/09-14/в від 30.04.2014
року, в якому просить рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року залишити без змін.

Відповідачем було подано до суду
клопотання б/н від 06.06.2014 року, в якому
просив розглядати справу за його
відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.07.2013 року відповідач звернувся до
міського голови Івано-Франківської
міської ради із заявою б/н від 15.07.2013
року про надання дозволу на
розташування літнього майданчика
поруч з кафе «Наталі» за адресою площа
Вічевий майдан, м. Івано-Франківськ.

Рішенням Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради № 419
від 07.08.2013 року було вирішено, що для
надання дозволу на право розміщення та
облаштування літніх торгових
майданчиків відповідач у семиденний
термін з моменту прийняття рішення
виконавчого комітету міської ради
повинен сплатити до міського бюджету
кошти в сумі 7 002,00 грн. за розміщення
літнього торгового майданчика.

Згідно акту обстеження № 93 від 26.09.2013
року, на виконання розпорядження
міського голови від 08.07.2013 року № 282-р.,
рейдовою групою було проведено
обстеження літнього торгівельного
майданчика за адресою Вічевий майдан
поруч з кафе «Наталі» та встановлено,
що ОСОБА_2 було розміщено літній
майданчик за вказаною адресою.

29.09.2013 року позивачем було скеровано на
адресу відповідача лист № 1573/01-11/48в від
23.09.2013 року, в якому просив відповідно
до рішення виконавчого комітету від
07.08.2013 року № 419 в термін до 01.10.2013 року
здійснити оплату до місцевого бюджету
в сумі 7007,00 грн. у зв'язку із розміщенням
літнього майданчика.

Даний лист був залишений відповідачем
без відповіді та належного реагування,
у зв'язку з чим, позивач звернувся до
суду із позовом про стягнення збитків в
сумі 7002,00 грн.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 3.12. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" також унормовано, що
право позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви, яка
за формою і змістом має узгоджуватися
із статтею 54 ГПК з доданням до неї
документів, зазначених у статті 57
названого Кодексу. Невідповідність
згаданої заяви вимогам цих норм
процесуального права є підставою для
її повернення з підстав, передбачених
частиною першою статті 63 ГПК.

Початок розгляду справи по суті має
місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснення (за
необхідності) сторонам та іншим
учасникам судового процесу їх прав та
обов'язків і розгляду інших клопотань і
заяв (про відкладення розгляду справи,
залучення до участі в ній інших осіб,
витребування додаткових доказів, тощо)
переходить безпосередньо до розгляду
позовних вимог, про що зазначається в
протоколі судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради звернувся до
Господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення 7 002,00 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 11.01.2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду на призначено розгляд справи
на 28.01.2014 року.

Ухвалами Господарського суду
Івано-Франківської області від 28.01.2014
року, 04.02.2014 року, від 18.02.2014 року, 06.03.2014
року відклався розгляд справи.

Згідно протоколів судових засідань від
28.01.2014 року від 28.01.25014 року, 04.02.2014 року,
від 18.02.2014 року, 06.03.2014 року представник
позивача у судових засіданнях
підтверджував обставини, які бути
викладені в позовній заяві.

Разом з тим, згідно протоколу судового
засідання від 06.03.2014 року,
представником позивача у судовому
засіданні (06.03.2014 року) були подано
додаткові пояснення до позовної заяви
та заявлено клопотання про продовження
строку вирішення спору та відкладення
розгляду справи, враховуючи складність
справи та необхідність подання
додаткових доказів.

З зазначених вище протоколів
вбачається, що судом першої інстанції
до 06.03.2014 року було розпочато розгляд
справи по суті.

Пізніше, як свідчать матеріали справи,
18.03.2014 року позивачем було подано до
суду заяву про зміну предмета позову, в
якій просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 кошти
в сумі 7 002,00 грн. Дана заява була
прийнята судом до розгляду.

Розгляд місцевим господарським судом
заяви позивача від 18.03.2014 року про зміну
предмета позову, поданої після початку
розгляду справи по суті, яке мало місце
28.01.2014 року є порушенням приписів ст. 22
ГПК України, якими передбачено, що
позивач має право лише до початку
розгляду справи господарським судом по
суті змінити предмет або підставу
позову шляхом подання письмової заяви.
Звернення позивача до суду із заявою
про зміну предмету чи підстав позову
після початку розгляду місцевим
господарським справи по суті виключає
можливість її прийняття до розгляду.

Враховуючи те, що місцевий
господарський суд немав правових
підстав приймати до розгляду заяву про
зміну предмета позову у даній справі
тому вирішуючи позовні вимоги згідно
останньої суд вийшов за межі позовних
вимог. За таких обставин, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовна вимога про стягнення коштів в
сумі 7002,00 грн. є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
позивач не позбавлений права
пред'явити відповідний позов у
загальному порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача 7002,00
грн. збитків колегія суддів зазначає
наступне.

Позивач при зверненні до суду першої
інстанції в позовній заяві стверджує,
що ОСОБА_2 не було виконано рішення
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради № 419
від 07.08.2013 року, щодо сплати до міського
бюджету коштів в сумі 7002,00 грн. Позивач
зазначає, що враховуючи те, що
відповідач не оплатив кошти в сумі 7 002,00
грн. до міського бюджету, настали
правові наслідки за порушення
виконання умов зобов'язання, зокрема у
вигляді відшкодування збитків
(упущеної вигоди).

За приписами статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення збитків
необхідна наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення:
протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. За відсутності хоча б
одного з визначених елементів цивільна
відповідальність не настає.

Однак, як видно з п.п. 1.1. п. 1 рішення
Виконавчого комітету від 07.08.2013 року №
419 «Про дозвіл на розміщення та
облаштування літніх торгівельних
майданчиків поруч об'єктів
ресторанного господарства на
території м. Івано-Франківська» дозвіл
на розміщення та облаштування літнього
майданчика надається суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2 за
умови сплати 7002,00 грн.

Згідно постанови № 10/390 від 18.07.2013 року
адміністративної комісії при
Виконавчому комітеті
Івано-Франківської міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення на ПП ОСОБА_2 було
накладено стягнення у вигляді штрафу в
сумі 170,00 грн. за порушення п.12.10, 17.14
Правил благоустрою м.
Івано-Франківська, а саме за самовільне
встановлення літнього майданчика на
Вічевому майдані.

Як вже вище зазначалось у вигляді
упущеної вигоди відшкодовуються
тільки ті збитки, які б могли бути
реально отримані. Пред'явлення вимоги
про відшкодування неодержаних доходів
(упущеної вигоди) покладає на
кредитора обов'язок довести, що ці
доходи (вигода) не є абстрактними, а
дійсно були б ним отримані в разі
використання земельної ділянки.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що вимога позивача про
стягнення упущеної вигоди базується на
розрахунку можливого прибутку, у разі
надання відповідачу дозволу на
розміщення і облаштування літнього
майданчика. Такий розрахунок є
теоретичним та побудований на можливих
очікуваннях отримання певного доходу,
який міг би і повинен був отримати
позивач, якщо б відповідач не
здійснював протиправні дії.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином заявлена до стягнення сума
не є упущеною вигодою, адже кошти, які
має сплатити відповідач за надання
дозволу на розміщення та облаштування
літнього майданчика не є такими
втратами позивача як збитки.

Отже, колегія суддів прийшла до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення 7 002,00 грн. збитків є
безпідставними та не підлягають до
задоволення.

Враховуючи вищенаведене, рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року слід скасувати, прийняти нове,
яким в позові відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу задоволити.

2.Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року скасувати, прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити.

3.Стягнути з Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради ,(76004,м.
Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21,
ідентифікаційний код 04054346) на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (76018,
АДРЕСА_1. Ідентифікаційний код НОМЕР_1)
913,50 грн. судового збору за перегляд
рішення в апеляційному порядку.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5. Справу направити в Господарський суд
Івано-Франківської області.

Головуючий - суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.