ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.06.2014
Справа № 905/2955/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі Павленко М.С., розглянув
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Високовольтні мережі» до Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
про стягнення боргу у сумі 1 383 907 грн. 26
коп.,

за участю представників сторін

від позивача: Перегудов І.В. за
довірен.;

від відповідача: Кізілова М.М. за
довірен.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі» звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом про
стягнення з КП «Компанія «Вода
Донбасу» заборгованості за активну
електроенергію за договором про
постачання електричної енергії від
01.05.2009р. № 3 0218 001 в розмірі 1 383 907 грн. 26
коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором № 3 0218 001, ст.ст. 509, 525, 526, 530
Цивільного Кодексу України, ст.193
Господарського Кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні пояснив, що розрахунки з
позивачем своєчасно не проведені, у
зв'язку з великою дебіторською
заборгованістю та збитковістю
підприємства. Підтвердив наявність
боргу перед позивачем № 3 0218 001 в
розмірі 1 383 907 грн. 26 коп.. Просив суд
надати розстрочку для виконання
рішення строком на 6 місяців.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

01 травня 2009р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Сервіс-Інвест» (постачальник) та КП
«Компанія «Вода Донбасу» (споживач)
було укладено договір про постачання
електричної енергії № 3 0218 001 (а.с.6-16), за
умовами якого постачальник постачає
електричну енергію споживачу, а
споживач оплачує постачальнику її
вартість та здійснює інші платежі
згідно з умовами договору (п.1.1).

03 січня 2014 року між сторонами Договору
№ 3 0218 001 була укладена додаткова угода
№2, за змістом якої, у зв'язку з
перейменуванням ТОВ «Сервіс-Інвест» на
ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», було
змінено найменування постачальника за
цим Договором на ТОВ «ДТЕК
Високовольтні мережі» (а.с.39).

Згідно з п. 2.3.3 Договору одним із
обов'язків Споживача є оплата
Постачальнику вартості електричної
енергії.

Пункт 3.1.1. Договору встановлює, що
Позивач має право нараховувати та
одержувати від Відповідача плату за
поставлену електричну енергію та
послуги з компенсації перетікання
реактивної електричної енергії та інші
платежі, передбачені Договором.

Згідно п. 7.6. Договору, обчислення
обсягів та вартості поставленої
активної електричної енергії, обсягів
перетікання та вартості послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, умови і порядок
здійснення розрахунків узгоджується
сторонами додатками «Порядок
розрахунків» та «Порядок розрахунку
вартості послуг з компенсації
перетікання реактивної
електроенергії».

Розрахунок розміру плати за поставлену
електричну енергію та надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електричної енергії визначається ТОВ
«ДТЕК Високовольтні мережі»
відповідно до Актів про покази
розрахункових приладів обліку, обсяги
та вартість активної електроенергії та
Актів про покази розрахункових
приладів обліку, обсяги та вартість
послуг з компенсації перетікання
реактивної електроенергії.

Відповідно до п. 1.4 Додатку № 2 до
Договору величина коштів, які має
сплатити відповідач за спожиту активну
електричну енергію, визначається як
добуток обсягу електричної енергії,
спожитої за розрахунковий період, на
тариф, який діє в цей розрахунковий
період, з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 3.2 Додатку № 2, Відповідач, до
10 числа поточного місяця, сплачує суму
остаточного рахунку за попередній
розрахунковий період.

Відповідно до п.9.4 договору, договір
набирає чинності з дня його підписання
і укладається на термін до 31.12.2009р.
Договір вважається продовженим на
наступний календарний рік, якщо за
місяць до закінчення дії терміну
договору не одна зі сторін не
сповістить іншу про припинення дії
договору.

З пояснень представників сторін та
матеріалів справи вбачається, що на
момент виникнення спірного боргу
сторони перебували у договірних
відносинах.

Відповідно до умов договору позивач у
спірний період постачав відповідачеві
електричну енергію, проте ТОВ
«Компанія «Вода Донбасу» свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконував. Так, за період
лютий-березень 2014 року відповідач має
заборгованість перед позивачем за
активну електроенергію у сумі 1383907,26
грн.

Наявність заборгованості відповідача
перед ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі»
підтверджується наступними
матеріалами справи: розрахунком суми
заборгованості за активну
електроенергію за період
лютий-березень 2014 року; рахунками,
виданими ТОВ «ДТЕК Високовольтні
мережі» на оплату активної
електроенергії з відмітками
представників Відповідача про
отримання за період лютий-березень 2014
року; актами про покази розрахункових
приладів обліку, обсяги та вартість
активної електроенергії за період
лютий-березень 2014 року.

Матеріали справи не містять доказів
оплати відповідачем отриманої
електроенергії.

У зв'язку з порушенням договірних
зобов'язань, позивач звернувся до суду
з позовом до ТОВ «Компанія «Вода
Донбасу» про стягнення заборгованості.

За приписами статті 26 Закону України
„Про електроенергетику" споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Відповідно до статті 180
Господарського кодексу України, зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. За приписами статей
525, 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Дана норма кореспондує з пунктом 1
статті 193 Господарського кодексу
України. Статтею 629 Цивільного кодексу
України унормовано, що договір є
обов'язковим до виконання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відтак, оскільки сторони визначили
умовами договору обсяг споживання
електричної енергії та розмір її
оплати за цей період, то відповідно до
наведених приписів норм права
зобов'язання у відповідача щодо оплати
отриманої за актами про покази
розрахункових приладів обліку у
розрахунковому періоді існує в межах
договірних відносин.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджено факт постачання
позивачем відповідачу у період
лютий-березень 2014 року активної
електроенергії на суму 1383907,26 грн., а в
матеріалах справи відсутні докази
оплати активної електроенергії
відповідачем, господарський суд
вважає, що позовні вимоги ТОВ «ДТЕК
Високовольтні мережі» про стягнення з
відповідача заборгованості за активну
електроенергію є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача надання
розстрочки виконання рішення на 6
місяців суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи клопотання про надання
розстрочки виконання рішення на 6
місяців відповідач посилається на
скрутне фінансове становище
підприємства.

Позивач проти клопотання відповідача
про надання розстрочки виконання
рішення заперечив, посилаючись також
на скрутне фінансове становище свого
підприємства.

За змістом статті 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
зокрема має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення. При
цьому суд зважає, що згідно приписів
частини 1, 3 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17.10.2012р. №9, підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ, одним з
видів діяльності за КВЕД КП «Компанія
«Вода Донбасу» є забір, очищення та
постачання води.. Серед основних
споживачів КП «Компанія «Вода Донбасу»
є населення та підприємства, що надають
комунальні послуги населенню та
підприємства, що фінансуються з
державного бюджету.

Згідно балансу та звіту про фінансові
результати за 2013 рік діяльність КП
«Компанія «Вода Донбасу» є збитковою.
Збиток складає 378,8 млн.грн.( а.с.66-67).
Непокриті збитки підприємства
складають 1096,2 млн.грн.

Аналіз фінансово-економічних даних
бухгалтерського обліку КП «Компанія
«Вода Донбасу» свідчить про те, що
підприємство не має в своєму
розпорядженні матеріальних і
фінансових ресурсів та джерел для
одночасної оплати боргу стягнутого за
рішенням суду по справі № 905/2955/14 у
розмірі 1383907,26 грн.

Враховуючи значний розмір стягнутої
суми боргу та відсутність на даний час
можливості КП «Компанія «Вода Донбасу»
сплатити зазначену суму одразу,
вищевикладені обставини можуть
призвести до банкрутства КП «Компанія
«Вода Донбасу», що в свою чергу
призведе до зупинення водопостачання
до житлових будинків, державних та
комунальних закладів Донецької
області.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що Донецькою обласною
державною адміністрацією підготовлене
розпорядження №502 від 30.05.2014р., яким
передбачене виділення КП «Компанія
«Вода Донбасу» фінансової підтримки у
розмірі 20000 тис.грн. Згідно пояснень
представника відповідача, ці кошти
будуть направлені підприємством на
погашення заборгованості за
електричну енергію.

З огляду на вищевикладене та норми
чинного законодавства, враховуючи
значний розмір заборгованості,
відсутність можливості у відповідача
сплатити зазначену суму одразу, суд
задовольняє клопотання в частині
розстрочення виконання рішення суду на
6 місяців.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін. За
змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач
не надав господарському суду доказів,
які спростовують позовні вимоги.
Матеріали справи не містять доказів
своєчасної повної оплати отриманої
відповідачем електроенергії.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначені основні процесуальні права
та обов'язки сторін. Зокрема,
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене господарський
суд вважає, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі» є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи,
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 44, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі» до КП «Компанія «Вода Донбасу»
про стягнення боргу у сумі 1 383 907 грн. 26
коп. - задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» (юридична
адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 85; п/р
№ 5209 в філії «Київське відділення
Промінвестбанку в м. Донецьк»; МФО 334271;
п/р № 3506 в філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Слов'янську», МФО
334561; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ
МЕРЕЖІ» (юридична адреса: 83001, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 11, ):

- на поточний рахунок із спеціальним
режимом використання № 16 в ДОУ АТ
«Ощадбанк», МФО 335106: суму
заборгованості, за спожиту активну
електроенергію у розмірі - 1 383 907 (один
мільйон триста вісімдесят три тисячі
дев'ятсот сім) грн. 26 коп.;

- на поточний рахунок № 16 в ДОУ АТ
«Ощадбанк», МФО 335106: суму судового
збору у розмірі - 27 678 грн. (двадцять
сім тисяч шістсот сімдесят вісім) 15 коп.

Розстрочити виконання рішення
господарського суду Донецької області
по справі № 905/2955/14 на суму 1 383 907 (один
мільйон триста вісімдесят три тисячі
дев'ятсот сім) грн. 26 коп. строком на
шість місяців починаючи з 01.07.2014 року по
01.01.2015 року - щомісяця рівними
платежами по 230651 грн. 21 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 16
червня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 19 червня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов