ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/1703/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора
Харківської області м. Харків в
інтересах держави в особі Васищівської
селищної ради, смт. Васищево (1-й
позивач) та Державної екологічної
інспекції у Харківській області, м.
Харків (2-й позивач) до ПП "В'ячеслав",
смт. Васищево про стягнення коштів за
участю представників сторін:

1- го позивача - не з'явився;

2-го позивача - Сосіна І.О., дов. №
01/01-26/05-14 від 08.01.14 р.;

прокурора - Здор Т.О., посв. від 06.12.12 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської
області звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом в
інтересах держави в особі Васищівської
селищної ради (далі - 1-й позивач) та
Державної екологічної інспекції у
Харківській області (далі- 2-й позивач),
в якому просить стягнути з відповідача
- Приватного підприємства "В'ячеслав" на
користь місцевого та державного
бюджетів збитки заподіяні державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки в розмірі 1832706,54 грн. та судові
витрати по справі.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 13.05.14 р. по 26.05.14 р., для надання
сторонами додаткових документів.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.05.14 р., за
клопотанням відповідача, розгляд
справи був відкладений на 10.06.14 р.

Представник 1-го позивача в судове
засідання 10.06.14 р. не з'явився, вимоги
суду не виконав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник 2-го позивача в судовому
засіданні 10.06.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник прокуратури в судовому
засіданні 10.06.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 10.06.14 р. не з'явився, письмовий
відзив не надав, через канцелярію суду
надав клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з розглядом
адміністративної справи у Київському
апеляційному адміністративному суді
за участю представника відповідача.
Докази розгляду адміністративної
справи за участю відповідача у
Київському апеляційному
адміністративному суді, останній не
надав.

Суд, дослідивши вищевказане клопотання
відповідача, вважає за необхідне в його
задоволені відмовити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 77 ГПК України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такою
обставиною, зокрема, є нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу.

Частини 1 п. 1 ст. 77 ГПК України не
встановлює обов'язок господарського
суду відкладати слухання у будь-якому
випадку нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу. Відкладення розгляду
справи обумовлено неможливістю
вирішення спору в зв'язку з
нез'явленням в засідання учасників
процесу. Тобто господарський суд у
кожному випадку визначає можливість чи
неможливість вирішення спору.

Враховуючи те, що ухвалою від 26.05.14 р.,
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи вже було
задоволено, а розгляд справи
відкладено, суд вважає, що повторне
надання відповідачем клопотання про
відкладення розгляду справи без
надання відповідних доказів
неможливості участі представника
відповідача в судовому засіданні,
спрямоване на свідоме, невиправдане
затягування судового процесу, порушує
права інших учасників судового процесу
та суперечить вимогам статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Оскільки вирішення спору можливо без
участі представника відповідача в
судовому засіданні, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами, визнаними судом
достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача та прокуратури, суд встановив
наступне.

15.06.11 р. Державною екологічною
інспекцією в Харківській області
здійснено позапланову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у діяльності
відповідача - Приватного підприємства
"В'ячеслав" у сфері поводження з
відходами за фактичною адресою
розташування: с. Васщеве, вул.
Промислова, 14.

Державним інспектором Чорноморець М.С.,
в присутності заступника Харківського
міжрайонного прокурора Попова Д.В.,
помічника Харківського міжрайонного
прокурора Шейки Р.П. та директора ПП
"В'ячеслав" Передерій С.В., було
здійснено обстеження території
відповідача.

В ході обстеження встановлені
порушення вимог природоохоронного
законодавства, а саме виявлено
двадцять засмічень земельних ресурсів
(морфологічний склад відходів:
промислові будівельні та тверді
побутові відходи на відкритій
земельній ділянці.

Даний факт порушення
природоохоронного законодавства
підтверджується Актом обстеження
засміченої земельної ділянки від 15.06.2011
за № 04-13-132 (а.с. 27-28).

Вищезазначений акт був підписаний
директором ПП "В'ячеслав" - Передерієм
С.В. без жодних зауважень.

Згідно акту на території ПП "В'ячеслав"
встановлено засмічення відходами 20-ти
земельних ділянок за адресою:
Харківська область, Харківський район,
с. Васищеве, вул. Промислова, 14, в тому
числі:

- земельна ділянка площею 30 кв.м.,
об'ємом 15 куб.м.;

- земельна ділянка площею 60 кв.м.,
об'ємом 102 куб.м.;

- земельна ділянка площею 100 кв.м.,
об'ємом 160 куб.м.;

- земельна ділянка площею 525 кв.м.,
об'ємом 1575 куб.м.;

- земельна ділянка площею 15,19 кв.м.,
об'ємом 24,304 куб.м.;

- земельна ділянка площею 50 кв.м.,
об'ємом 42,5 куб.м.;

- земельна ділянка площею 15 кв.м.,
об'ємом 1,8375 куб.м.;

- земельна ділянка площею 60 кв.м.,
об'ємом 24 куб.м.;

- земельна ділянка площею 3,6 кв.м.,
об'ємом 3,6 куб.м.;

- земельна ділянка площею 6 кв.м., об'ємом
2,4 куб.м.;

- земельна ділянка площею 21 кв.м.,
об'ємом 16,8 куб.м.;

- земельна ділянка площею 16,8 кв.м.,
об'ємом 15,12 куб.м.;

- земельна ділянка площею 247 кв.м.,
об'ємом 123,5 куб.м.;

- земельна ділянка площею 256 кв.м.,
об'ємом 256 куб.м.;

- земельна ділянка площею 100 кв.м.,
об'ємом 150 куб.м.;

- земельна ділянка площею 24 кв.м.,
об'ємом 14,4 куб.м.;

- земельна ділянка площею 108 кв.м.,
об'ємом 162 куб.м.;

- земельна ділянка площею 16 кв.м.,
об'ємом 19,2 куб.м.;

- земельна ділянка площею 105 кв.м.,
об'ємом 42 куб.м.

У зв'язку з виявленими порушеннями,
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Державної екологічної інспекції у
Харківській області матеріали
перевірки направлено до Харківської
міжрайонної прокуратури для вирішення
питання щодо притягнення до
відповідальності.

За результатами розгляду матеріалів,
20.06.2011 року Харківською міжрайонною
прокуратурою порушено кримінальну
справу № 50110166 за фактом службової
недбалості, тобто невиконання
посадовими особами ПП "В'ячеслав" своїх
службових обов'язків через несумлінне
ставлення до них, що заподіяло шкоду
охоронюваним законом інтересам
держави, за ознаками складу злочину,
передбаченого ч.2 ст.367 Кримінальним
кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищевказана кримінальна справа
направлена до Харківського районного
суду Харківської області, яким 13.09.11 р.
винесено постанову про звільнення
директора ПП "В'ячеслав" від
кримінальної відповідальності на
підставі ст.1 п. "в" Закону України "Про
амністію", тобто з нереабілітуючих
підстав (а.с. 29).

Крім того, за результатами перевірки
проведеної 15.06.11 р., фахівцями Державної
екологічної інспекції у Харківській
області на підставі Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельної
ділянки відходами будівництва, гуми,
металобрухту, твердих відходів та
скловати, що призвело до порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 року № 171 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за № 285/2725
05.05.1998 року (в редакції 2007 року згідно з
наказом Мінприроди України від 04.04.2007
року № 149, далі - Методика), розраховано
шкоду, завдану державі, розмір якої
склала 1832706,54 грн., яка до теперішнього
часу не відшкодована.

Розрахунки шкоди, заподіяні державі
внаслідок порушення природоохоронного
законодавства зумовленої засміченням
земельних ресурсів відходами разом з
претензіями за №№ 85-105 (окрім 90, 91) від
24.06.11 р. (а.с. 31-105) були надіслані
відповідачу, однак після отримання
претензій шкода добровільно сплачена
не була.

Станом на час розгляду справи, дії
Держекоінспекції щодо проведення
перевірки та складання акту обстеження
засміченої земельної ділянки від 15.06.2011
за № 04-13-132, представниками ПП
"В'ячеслав" не оскаржувалися.

На момент прийняття рішення по справі,
в матеріалах справи відсутні будь-які
докази погашення відповідачем шкоди,
завданої державі в розмірі 1832706,54 грн. в
добровільному порядку.

Після чого, 27.07.11 р. Державною
екологічною інспекцією у Харківській
області у присутності слідчого
Харківської міжрайонної прокуратури
складений акт обстеження дотримання
вимог природоохоронного законодавства
№04-13-175 від 27.07.2011 р. (а.с.26), в якому
зазначено, що станом на 27.07.2011 року, на
території ПП "В'ячеслав" розміщення
твердих побутових, промислових та
будівельних відходів не встановлено.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Правові і організаційні основи та
екологічні вимоги в галузі поводження
з відходами визначені Законам України
"Про відходи", "Про охорону земель" та
"Про охорону навколишнього природного
середовища".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
відходи" відходи - це будь-які речовини,
матеріали та предмети, що утворюються у
процесі людської діяльності і не мають
подальшого використання за місцем
утворення чи виявлення та яких їх
власник повинен позбутися шляхом
утилізації чи видалення.

Статтею 55 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
визначено, що розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людей.

Відповідно до вимог статті 42 Закону
України "Про відходи", статті 111
Земельного кодексу України за псування
сільськогосподарських угідь та інших
земель, їх забруднення хімічними та
радіоактивними речовинами і стічними
водами, засмічення промисловими,
побутовими та іншими відходами винні
особи несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільну чи
кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про
відходи", забороняється
несанкціоноване скидання і розміщення
відходів, у тому числі побутових, у
підземних горизонтах, на території
міст та інших населених пунктів, на
територіях природно-заповідного фонду,
на землях природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення, в
межах водоохоронних зон та зон
санітарної охорони водних об'єктів, в
інших місцях, що може створювати
небезпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людини.

Відповідно до частини 4, 5 статті 68
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів.

Згідно зі статтею 69 вищевказаного
Закону, шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

Відповідно до статті 13 Конституції
України, земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу,
згідно зі статтею 14 Конституції
України земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Відповідно до пункту 3.2 Методики, землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 22 Закону України
"Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення",
у процесі експлуатації виробничих,
побутових та інших приміщень,
споруд, обладнання, устаткування,
транспортних засобів, використання
технологій їх власник зобов'язаний
створити безпечні і здорові умови
праці та відпочинку, що відповідають
вимогам санітарних норм, здійснювати
заходи, спрямовані на запобігання
захворюванням, отруєнням, травмам,
забрудненню навколишнього середовища.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 32
та частиною 4 статті 33 Закону України
"Про відходи", з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється вести будь - яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
спеціально уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів. Зберігання та
видалення відходів здійснюються в
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
обсяги відходів відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання.

Аналогічні положення містяться у
частині 2 статті 55 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", згідно з якою розміщення
відходів дозволяється лише за
наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях у межах установлених
лімітів з додержанням санітарних і
екологічних норм способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища і здоров'я людей.

Проте, в порушення вищевказаних вимог
діючого законодавства, у відповідача -
Приватного підприємства "В'ячеслав"
відсутні дозвіл та ліміти на
розміщення відходів у 2011 році.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками процесу.

Згідно з пунктом 3.3 Методики, факти
забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Відповідно до приписів Закону України
"Про відходи", розміщення відходів -
зберігання та захоронення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи об'єктах.

Згідно з вищезазначеним Законом,
спеціально відведені місця чи об'єкти -
місця чи об'єкти (місця розміщення
відходів, сховища, полігони, комплекси,
споруди, ділянки надр тощо), на
використання яких отримано дозвіл
спеціально уповноважених органів на
видалення відходів чи здійснення інших
операцій з відходами.

Однак, під час здійснення перевірки
Державною екологічною Інспекцією було
встановлено відсутність у відповідача
дозволу та ліміти на розміщення
відходів на 2011 рік.

Згідно з пунктом 1.6 Роз'яснень Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із застосуванням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища",
вирішуючи спір про відшкодування
шкоди, заподіяної навколишньому
природному середовищу, господарському
суду слід виходити з презумпції вини
правопорушника. Отже позивач не
повинен доводити наявність вини
відповідача у заподіянні шкоди
навколишньому природному середовищу,
навпаки, відповідач повинен довести, що
у діях його працівників відсутня вина у
заподіянні шкоди.

Таким чином, оскільки відповідач не
спростував факту засмічення земельної
ділянки, суд приходить до висновку, що
посадові особи ПП "В'ячеслав" допустили
псування земельної ділянки за адресою:
Харківська область, Харківський район,
с. Васищеве, вул. Промислова, 14, через
засмічення земельних ресурсів
відходами.

Акт обстеження дотримання вимог
природоохоронного законодавства
№04-13-175 від 27.07.2011 р., в якому зазначено,
що, станом на 27.07.2011 року, на території
ПП "В'ячеслав" розміщення твердих
побутових, промислових та будівельних
відходів не встановлено, не спростовує
факту засмічення земельної ділянки, а
свідчить лише про відсутність відходів
на вищезазначеній земельній ділянці
станом на 27.07.11 р.

З вищевикладеного вбачається
наявність протиправної поведінки в
діях відповідача, яка полягає у
порушенні правових норм (ст. 17 Закону
України "Про відходи" та ст. 35 Закону
України "Про охорону земель") та у
здійсненні заборонених правовими
нормами дій - розміщення відходів не у
встановленому місці.

Крім того, вина відповідача у
засміченні відходами земельних
ділянок за адресою: Харківська область,
Харківський район, с. Васищеве, вул.
Промислова, 14, підтверджується
постановою Харківського районного
суду Харківської області від 13.09.11 р., в
якій зазначено про звільнення
директора ПП "В'ячеслав" від
кримінальної відповідальності на
підставі ст.1 п. "в" Закону України "Про
амністію", тобто з нереабілітуючих
підстав (а.с. 29).

Таким чином, відповідач не виконав
обов'язків щодо належного контролю за
безпечним поводженням з відходами на
своїй території та запобігання
негативному впливу їх на навколишнє
природне середовище і здоров'я людей, а
також щодо невжиття відповідних
заходів для ліквідації
несанкціонованих звалищ відходів.
Відповідальність за ці порушення
передбачена ст.42 Закону України "Про
відходи". При цьому цією нормою
визначено, що відповідальність настає
за порушення що призвело, або може
призвести до забруднення
навколишнього природного середовища,
прямого чи опосередкованого
шкідливого впливу на здоров'я людини та
економічних збитків.

Відповідно до 4.4,5 ст. 68 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів.

Згідно ст.35 Закону України "Про охорону
земель", власники та землекористувачі,
в тому числі орендарі, земельних
ділянок при здійсненні господарської
діяльності зобов'язані: дотримуватися
вимог земельного та природоохоронного
законодавства України; забезпечувати
використання земельних ділянок за
цільовим призначенням; забезпечувати
захист земель від забруднення та
засмічення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку що позовні вимоги про
стягнення збитків заподіяних державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки в розмірі 1832706,54 грн. є
обґрунтованими, підтверджуються
доданими до матеріалів справи
доказами, не спростовані відповідачем
та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи звільнення прокурора від
сплати судового збору, судові витрати в
сумі 36654,13 грн., відповідно до вимог ст. 49
ГПК України, підлягають стягненню з
відповідача до Державного бюджету
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
"В'ячеслав", (62495, Харківська область, с.
Васищеве, вул. Промислова, 14, ) на користь місцевого та
державного бюджетів р/р № 0436
Васищівської селищної ради
Харківського району УДКСУ у
Харківському районі, ,
банк одержувача ГУДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, символ звітності 331,
для зарахування по коду бюджетної
кваліфікації 24062100 "Грошові стягнення
за шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності" збитки, заподіяні державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки в сумі 1832706,54 грн.

Стягнути з Приватного підприємства
"В'ячеслав", (62495, Харківська область, с.
Васищеве, вул. Промислова, 14, ) на користь Державного бюджету
України (отримувач коштів - УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області, код за , МФО 851011, номер рахунку 3003,
банк отримувача ГУДКСУ у Харківській
області, код класифікації доходів
бюджету 22030001) - 36654,13 грн. судового збору.

Видати накази після набранням рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.06.2014 р.

Суддя Т.В. Інте