ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 915/21/14Одеський
апеляційний господарський суд у
складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів Мацюри П.Ф., Ярош А.І.

При секретарі судового засідання
Стеблиненко В.С.

За участю представника позивача - Бабій
С.А., за довіреністю № 8, від 06.06.2014р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Інгул"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 03.04.2014р.

у справі № 915/21/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Інгул"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про спонукання до укладання договору,

Встановив:

В січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство „Інгул" (Далі-ПАТ „Інгул")
звернулось до господарського суду
Миколаївської області із позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Далі
- ФОП ОСОБА_2.) про спонукання до
укладення договору про технічне
забезпечення електропостачання.

В процесі розгляду справи, 13.02.2014р. до
господарського суду надійшла від
позивача заява про зміну предмету
позову, в якій ПАТ „Інгул" просить
прийняти проект нової редакції
договору про технічне забезпечення
електропостачання споживача, за
редакцією типового договору
наведеного у Правилах користування
електричною енергією, затверджених
Постановою НКРЕ від 31.07.1996року „ 281 (зі
змінами та доповненнями).

Відповідач заперечує проти позову,
зазначаючи у відзиві, що попередній
договір про технічне забезпечення
електропостачання споживача від
31.01.2011р. №16 з додатковою угодою до нього
від 01.01.2013р. є дійсним до теперішнього
часу.

Частиною першою статті 651 Цивільного
Кодексу України передбачається що
зміна або розірвання договору
допускається лише за угодою сторін,
якщо інше не встановлено договором, або
законом.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 03 квітня 2014р.
(суддя Васильєва Л.І.) в задоволенні
позову було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення місцевий
господарський суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог
посилаючись на вимоги ст. 181
Господарського Кодексу України,
відповідно до якої господарський
договір, за загальними правилом
викладається у формі єдиного документа
підписаного сторонами та скріпленими
печатками. Допускається укладення
господарських договорів у спрощений
спосіб, тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою із сторін. У
разі, якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог ч.1 цієї
статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
дванадцятиденний строк після
одержання договору.

Тобто, станом на момент розгляду
позову, з врахуванням заяви про зміну
предмету позову, та фактично зміненої
редакції договору позивачем не
виконано вимог, ст. 181 Господарського
Кодексу України щодо надання стороні
двадцятиденного терміну для
надсилання відповіді.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
місцевого господарського суду, ПАТ
„Інгул" звернулось до апеляційної
інстанції із апеляційною скаргою, в
якій просить дане рішення скасувати,
прийняти нове, яким задовольнити позов
про спонукання до укладення договору.

На думку скаржника господарським судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, відповідно до
вимог п.1 ст.104 ГПК України. Крім того
стаття 43 ГПК України декларує
необхідність всебічного і повного
розгляду судом всіх обставин справи у
їх сукупності.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу вважає її безпідставною, яку
слід залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення господарського
суду - без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що рішення
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Як встановлено матеріалами справи, ФОП
ОСОБА_2 є субспоживачем ПАТ „Інгул" на
отримання електричної енергії від ПАТ
„Миколаївобленерго", згідно договору
про технічне забезпечення
електроспоживання №16 від 31.01.2011р., та
договору №44/5392 від 02.07.2009р. (а.с. 67-71).

Відповідно до умов даного договору,
Власник мереж (ТОВ „Інгул") забезпечує
технічну можливість передачі
електричної енергії споживачу (ФОП
ОСОБА_2.), в обсягах згідно з договором
про постачання або про купівлю-продаж
електричної енергії та рівня
дозволеної потужності за класами
напруги, а споживач дотримується
установленого режиму споживання
електричної енергії та своєчасно
сплачує за отримані послуги визначені
п.4.1. договору.

Відповідно до п.10.6 договору №16 сторони
встановили, строк його дії до 31.12.2011р.
Даний договір набирає чинності з дня
його підписання та вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
строку не буде заявлено однією зі
сторін про відмову від цього договору,
або його перегляду.

Договір може бути розірвано і в інший
термін за ініціативи будь-якої сторони,
у порядку, визначеному законодавством
України.

Матеріали даної справи не містять
доказів, які б свідчили про те, що
сторонами ставилось питання та
надавались заяви відмови від цього
договору та його перегляду за один
місяць до закінчення строку. Таким
чином, при відсутності вказаних
доказів слід вважати даний договір
чинним, оскільки він продовжувався на
наступний календарний 2013рік.

Відповідно до п.5 додаткової угоди №1
від 01 січня 2013року до договору №16 від
31.01.2011р. вбачається що сторони дійшли
згоди в тому, що всі положення
договорів, в які не було внесено змін
даною додатковою угодою, залишаються
чинними у попередній редакції і
сторони підтверджують щодо них свої
зобов'язання (а.с. 31).

Додатком №3 до договору №16 від 31.01.2011р.
сторони підписали протокол узгодження
договірної ціни, відповідно до якого,
вартість робіт складає 20 006, 40грн., а
оплата, відшкодування обґрунтованих
витрат на утримання технологічних
електричних мереж здійснюється
споживачем, щомісячно або один раз на
квартал у кінці розрахункового періоду
(а.с. 32).

10жовтня 2013 року ПАТ „Інгул" за вих. №925
направив на адресу ФОП ОСОБА_2 два
екземпляри договору про технічне
забезпечення електропостачання
споживача з додатками №№1-5, які не
підписані та не скріплені печатками
позивача (а.с. 9-20).

Із наданого ПАТ „Інгул"
рекомендованого повідомлення про
вручення поштової кореспонденції,
адресованої ФОП ОСОБА_2 від 15.10.2013р. не
вбачається ким саме були отримані
документи, на які посилається позивач.

Слід також зазначити, що матеріали
справи містять Пропозиції
Адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення №41-пр від
21.11.2013р., в яких вказується на те, що
споживач ФОП ОСОБА_2 має договір
технічного забезпечення
електропостачання від 31.01.2011р. №16, а
тому посилання ТОВ „Інгул" на
відсутність договірних відносин не
можуть бути взяті до уваги, та
суперечать наявним матеріалам справи.

Таким чином, посилання скаржника на те,
що договір про технічне забезпечення
електропостачання №16 від 31.01.2011р.
припинив свою дію, судовою колегією не
можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до п. 1.5 Правил користування
електроенергією, затверджених
Постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. за
№21 зі змінами та доповненнями, які
регулюють правові відносини, що
виникають у процесі продажу і купівлі
електроенергії, у разі підключення
електроустановок споживача до
електричних мереж, власник яких не є
постачальником електроенергії, та
виникнення у споживача відповідно до
законодавства зобов'язання вносити
плату за перетікання реактивів
електроенергії, між споживачем та цим
власником електричних мереж на основі
типового договору укладається договір
про технічне забезпечення
електропостачання споживача. Згідно
пункту 1.12 ПКЕЕ, укладання, внесення
змін, продовження чи розірвання
будь-якого із договорів здійснюється
відповідно до вимог законодавства та
цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст.188 ГК України, зміна
чи розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що
зміна, або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано з рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушеного договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених законом
або договором. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладанні договору.

Як встановлено матеріалами справи,
жодною із сторін не здійснювалось
ніяких намірів та заходів щодо
розірвання існуючого договору №16 від
31.01.2011р.

Судова колегія не приймає до уваги
доводи ПАТ „Інгул" щодо непідписання
ФОП ОСОБА_2 додаткової угоди від
01.01.2013р., оскільки матеріали справи
містять підписану та скріплену
печаткою додаткову угоду до договору
№16 від 31.01.2011р. (а.с. 31).

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
винесено при повному з'ясуванні та
дослідженні всіх обставин справи з
правомірним застосуванням норм
діючого законодавства, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99; 101-105 ГПК України, суд
-

Постановив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Інгул" -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 03.04.2014р. у
справі №915/21/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписано
13.06.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
А.І. Ярош