ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Справа № 5006/24/113/2012
Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і
Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", м.Дніпропетровськ

на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 12.03.2014

зі справи № 5006/24/113/2012

за позовом державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ (далі - Підприємство)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Лемтранс", м.Донецьк
(далі - Товариство)

про стягнення 608313,41грн.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Циберман М.В.;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року позивач звернувся з
позовом, згідно з яким просив стягнути
з відповідача збитків у розмірі
608313,41грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 21.01.2014 у справі
№ 5006/24/113/2012 (колегія суддів у
складі: суддя Величко Н.В. - головуючий,
судді Зекунов Е.В. і Тоцький С.В.),
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 (колегія
суддів у складі: суддя Бойченко К.І. -
головуючий, судді Діброва Г.І. і
Шевкова Т.А.), у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України
Підприємство просить скасувати
рішення господарського суду від 21.01.2014,
постанову апеляційного господарського
суду від 12.03.2014 та передати справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Скарга мотивована тим, що рішення
попередніх судових інстанцій прийняті
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України вважає
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Відповідного висновку суд дійшов на
підставі такого.

Як встановлено судами, 28.12.2007
Підприємством (виконавець) та
Товариством (замовник) було укладено
договір № ПР/В-072239/НЮдч про надання
послуг (далі-Договір), за умовами якого,
з урахуванням протоколу розбіжностей
до нього, виконавець зобов'язався
надавати послуги відповідно до
нормативно-технічної документації по
проведенню технічного контролю за
якістю ремонту, виготовленням і
комплектністю продукції, що
ремонтується, виготовляється та
поставляється.

Відповідно до пункту 2.1.2 Договору
виконавець зобов'язаний проводити
систематичний контроль за дотриманням
затвердженої технології на всіх
стадіях ремонту та виготовлення
продукції, а також брати участь у
комісії по вхідному контролю
матеріалів, сировини, напівфабрикатів
і комплектуючих виробів.

Судами також встановлено, що 16.05.2012 о 13:42
на 1407 км ПК7 парної колії перегону
Краснопартизанська-Урожайна під час
прямування вантажного поїзда № 3004
вагою 1164т, 208 вісей, локомотив ВЛ-8 №1361
(ТЧ-1 Нижньодніпровськ-Вузол) мало місце
сходження з рейок 19 порожніх вантажних
вагонів (з 18 до 36 з голови поїзда).

У цьому зв'язку Підприємством було
проведене службове розслідування
причин сходження вагонів, за
наслідками якого 23.05.2012 був складений
акт, згідно з яким причиною аварії
стало сходження з рейок першої
колісної пари першого за напрямком
руху візка 22-го з голови поїзда вагону
№56958549 через наявність різниці баз
бокових рам першого візка 10 мм, що
сприяло забіганню лівого за напрямком
руху колеса колісної пари № з
подальшим вкочуванням гребня правого
колеса на головку правої за напрямком
руху поїзда рейки та у сукупності з
понаднормативним зносом вузла
п'ятник-підп'ятник обох візків призвело
до надмірних коливань вагону,
остаточного руйнування лівого ковзуна
другого за напрямком руху поїзда візка
та подальшого сходження вагону з рейок.
Внаслідок сходження з рейок 22-20 з
голови поїзда вагону №56958549 відбулося
сходження з рейок чотирьох вагонів з 18
до 21 та 14 вагонів з 23 по 36. У процесі
сходження з рейок 19 вагонів відбувся
зсув колії в правий за напрямком руху
бік на дільниці 65 метрів.

Головним управлінням безпеки руху та
екології Державної адміністрації
залізничного транспорту України був
складений технічний висновок про
причини наведеної аварії, згідно з
яким, сходження вагону № 56958549 стало
можливим через порушення працівниками
вагонного депо Дніпродзержинськ ТОВ
"Лемтранс" вимог п.9.7 Інструкції ЦВ-0015 в
частині забезпечення максимально
допустимої різниці баз бокових рам
візка не більш ніж 2 мм при виконанні
деповського ремонту.

Наполягаючи на задоволенні позовних
вимог, Підприємство вказувало на те, що
у зв'язку з проведенням ним ремонтних
робіт з відновлення пошкодженого майна
у результаті сходу вагонів на загальну
суму 608313,41грн. означена
сума підлягає відшкодуванню
Товариством як збитки.

Сукупності встановлених за справою
обставин суди дали належну оцінку і
дійшли обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

При цьому суди, поклавши в
обґрунтування постановлених за
справою судових рішень висновок
судової комплексної експертизи, яка
була проведена за цією ж справою,
правильно виходили з того, що елементи
ходових частин вантажних вагонів № №
56113384, 56313984, 53502001, 53498390 безпосередньо
перед сходом вказаних вагонів з рейок
перебували у працездатному стані
згідно з ДСТУ 2860-94. Технічні
несправності вагонів № № 56113384,
53502001, 53498390 не забороняли їх
експлуатацію і повинні були бути
усунуті при наступному плановому виді
ремонту. Достовірно ж встановити, у
якому технічному стані перебували
елементи ходових частин і конструкцій
вагона № 56958549 безпосередньо перед його
сходом з рейок і чи відповідав цей стан
вимогам нормативних документів, що
діяли на залізничному транспорті
України, було неможливо, оскільки
елементи ходових частин і конструкцій
цього вагона під час його сходу з рейок
отримали ушкодження. Суди також взяли
до уваги, що відповідно до висновків
цієї ж експертизи колісні пари вагона
№ 56958549 у момент сходу з рейок
перебували у справному стані і не мали
ознак характерного для нормальних умов
експлуатації зносу, а, отже, ймовірно,
що елементи ходових частин і
конструкцій цього вагона
безпосередньо перед його сходом з
рейок перебували у працездатному
стані, при якому експлуатація даного
вагона була дозволена.

Твердження позивача про наявність у
діях відповідача складу цивільного
правопорушення, яке є підставою для
стягнення з останнього збитків в
означеній сумі, були перевірені
попередніми судовими інстанціями, які
обґрунтовано не взяли їх до уваги з
огляду на їх безпідставність.

Враховуючи зазначене, а також з огляду
на те, що інші наведені у касаційній
скарзі доводи висновків попередніх
судових інстанцій не спростовують, суд
не бере їх до уваги і вважає, що
оскаржувані судові рішення
відповідають вимогам чинного
законодавства і підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької
області від 21.01.2014 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 у справі
№ 5006/24/113/2012 залишити без змін, а
касаційну скаргу державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" - без задоволення.

Суддя Селіваненко В.П. Суддя
Бенедисюк І.М. Суддя Харченко В.М.