ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 916/539/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів Журавльова О.О., Мирошниченка
М.А.,

при секретарі судового засідання:
Селиверстовій М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Афонін В.Г., довіреність
№ 18, дата видачі : 31.03.14;

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. про день, час та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «С-Інжиніринг»

на рішення господарського суду
Одеської області від 11 квітня 2014 року

по справі № 916/539/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Високовольтний союз
- РЗВА»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «С-Інжиніринг»

про стягнення 1 915 485,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Високовольтний союз
- РЗВА» звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«С-Інжиніринг» 1 915 485,80 грн. за
договором поставки №3.1-28-12 від 27.07.2012
року.(згідно заяви про зменшення
позовних вимог від 03.04.2014 року).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 11.04.2014 р. (суддя Петров В.С.)
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Високовольтний
союз - РЗВА" до Товариства з обмеженою
відповідальністю „С-Інжиніринг" про
стягнення 1 915 485,80 грн. задоволено,
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю „С-Інжиніринг" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Високовольтний
союз - РЗВА" заборгованість по оплаті
вартості продукції у розмірі 1915485 грн.
80 коп., витрати по сплаті судового збору
у розмірі 38309 грн. 72 коп.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновків про те, що
на день розгляду справи заборгованість
відповідача за поставлений товар на
виконання умов договору № 3.1-28-12
становить 1915485,80 грн., з урахуванням
оплат відповідача в процесі розгляду
справі 200000,00 грн. та 100000,00 грн.

Наявність спірної суми заборгованості
відповідач не спростував, докази, які б
підтверджували факт повної сплати
відповідачем вартості поставленого
товару або неможливості виконання
цього зобов'язання з поважних причин, в
матеріалах справи відсутні, а тому суд
задовольнив уточнені позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «С-Інжиніринг»
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Одеської області
скасувати, та прийняти нове рішення,
яким припинити провадження по справі у
зв'язку з відсутністю предмету спору,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
апелянт посилається на те, що на дату
порушення провадження у справі для
відповідача не настав строк виконання
зобов'язання по проведенню розрахунку
з позивачем по договору, у зв'язку з
відсутністю документального
підтвердження факту усунення дефектів
Обладнання по договору поставки №3.1-28-12
від 27.07.2013р., передбаченого сторонами в
Акті приймання-передачі обладнання від
28.09.2013р.

У абз.3 вказаного акту сторони погодили,
що строк оплати по договору поставки
подовжується на строк усунення
дефектів.

На думку апелянта, сторонами у
відповідному акті було встановлено
неповне виконання усунення недоліків з
боку позивача і як наслідок, змінено
договірне зобов'язання відповідача по
оплаті по договору поставки, виконання
якого було визначено сторонами
вказівкою на подію (усунення дефектів
постачальником).

Скаржник зазначає, що позивач в
подальшому в цілому схвалив акт
приймання-передачі обладнання від
28.09.2013р., вчиненого від його імені
представником, доказами схвалення
правочину є відповідне письмове
звернення уповноваженого органу
позивача до відповідача та вчинення
позивачем дій, які свідчать про
схвалення правочину, вказаного у
відповідному Акті - замовленням
трансформаторів у виробника АВВ та
поставкою їх на місце експлуатації.

Акт приймання-передачі обладнання від
28.09.2013р. в частині зміни строку оплати
по договору поставки позивачем не
оскаржувався та в даному судовому
провадження немає вимоги позивача про
визнання його недійсним.

Таким чином, апелянт вважає, що
додаткові умови до договору, викладені
в акті приймання передачі обладнання, в
частині зміни строку оплати по
договору поставки є дійсними,
правомірними, та такими, що по формі
правочину повністю відповідають
додатковій угоді до договору, яка є
його невід'ємною частиною відповідно
до п.7.2 договору.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час, дату та місце
розгляду апеляційної скарги, оскільки
їх явка не визнавалась обов'язковою,
судова колегія дійшла висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутністю представників
сторін.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
липня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
„РЗВА-Електрик" (змінено на ТОВ
„Високовольтний союз - РЗВА")
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„С-Інжиніринг" (покупець) був укладений
договір поставки № 3.1-28-12 (а.с. 11-13),
відповідно до п. 1.1 якого постачальник
зобов'язується поставити і передати у
власність, а покупець зобов'язується
прийняти і оплатити продукцію (надалі -
товар) в асортименті, за описом, у
кількості та за цінами, вказаними у
специфікаціях, що укладаються
сторонами на кожну конкретну поставку
товару. Специфікації узгоджуються
уповноваженими представниками сторін,
засвідчуються печатками сторін та
являються невід'ємними частинами цього
договору.

Відповідно до п. 1.4 договору право
власності на товар переходить до
покупця з моменту передачі йому товару
від постачальника в результаті
поставки такого товару. Перехід права
власності на товар до покупця не
звільняє постачальника від зобов'язань
по усуненню недоліків (заміни браку)
якості, і кількості (допоставки) товару.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору покупець
сплачує товар, поставлений на підставі
специфікації шляхом перерахування
вартості поставленого товару
постачальнику на банківські реквізити
постачальника, вказані у цьому
договорі впродовж строку для оплати,
вказаного у специфікації на поставку
такого товару. Форма розрахунків -
безготівковий розрахунок шляхом
перерахування грошових коштів у
відповідності з банківськими
реквізитами постачальника. Пунктом 2.3
договору встановлено, що оплата по
цьому договору здійснюється в
українській національній грошовій
валюті - гривні.

Відповідно до п. 3.1. договору підставою
для узгодження поставки товару покупцю
являється передане постачальнику
замовлення у вільній (можливо в
електронній) формі, в якому
зазначаються наступні дані: дата, номер
замовлення-наряду, найменування,
асортимент, кількість необхідного
товару.

Згідно п. 3.2. договору постачальник на
підставі отриманого замовлення
покупця впродовж 2-х календарних днів
оформляє і передає покупцю рахунок,
засвідчений печаткою постачальника, в
якому вказує найменування, асортимент
товару, кількість, ціну і загальну
вартість замовлення, і направляє такий
рахунок по факсу. Рахунок являється
пропозицією постачальника про
погодження поставки окремої партії
товару по даним, вказаним у цьому
рахунку.

За умовами п. 3.3. договору покупець на
підставі отриманого рахунка
постачальника впродовж 2-х календарних
днів оформляє специфікацію, в якій
вказує номер і дату специфікації,
найменування, асортимент товару,
кількість, ціну, загальну вартість
замовлення, строк поставки і направляє
її постачальнику. Узгодження сторонами
істотних умов поставки по цьому
договору здійснюється в момент
підписання сторонами вказаної
специфікації.

В п. 3.4 договору сторони згідно п. 4 ст. 265
ГК України домовились, що умови
поставки товару відповідають умовам
поставки DDP м. Бахчисарай, вул. Саші
Чекаліна, 3 (Інкотермс 2010) в частині, яка
може бути застосована до зобов'язань по
цьому договору. За домовленістю сторін
поставка може здійснюватися на інших
умовах. Така домовленість узгоджується
сторонами в заявці та специфікації.

Датою поставки вважається дата,
вказана в документі про приймання
товару покупцем. Таким документом може
бути акт приймання-передачі товару,
товарна накладна, товарно-транспортна
накладна.

Строк дії договору визначено в п. 7.1.
договору, яким закріплено, що останній
набирає чинності з моменту його
підписання та діє до грудня 2012 року.

На виконання умов договору, сторонами
підписано специфікацію №3 від 07.05.2013 р.,
згідно якої сума товару, що
поставляється ТОВ „РЗВА-Електрик"
відповідачу, склала 2 351 190,00 грн., в тому
числі ПДВ 391865,00 грн.; а також
специфікацію № 4 від 07.05.2013 р. (а.с. 17) з
урахуванням змін, внесених до вказаної
специфікації, згідно додаткової угоди
№ 4 від 08.07.2013 р. (а.с. 19) сума товару, що
поставляється ТОВ „РЗВА-Електрик"
відповідачу, склала 2 256 291,60 грн., в тому
числі ПДВ 376 048,60 грн.

При цьому згідно умов п. 7 специфікацій
№ 3 та № 4 оплата товару здійснюється у
наступному порядку:

- попередня оплата в розмірі 30% від
вартості товару - протягом 10
банківських днів з моменту підписання
даної специфікації та погодження
опитувальних листів;

- оплата 20% - по факту готовності товару
до відвантаження після отримання
письмового повідомлення від
постачальника про готовність товару до
відвантаження;

- оплата в розмірі 50% від вартості
товару протягом 30 календарних днів з
моменту поставки товару згідно даної
специфікації на склад покупця в
повному обсязі.

В п. 8 специфікацій № 3 та № 4 до договору
поставки сторони погодили поставку на
умовах EXW м. Рівне, вул. Біла, 16.

ТОВ „РЗВА-Електрик" було виставлено
рахунок № РЕ204 СП3 від 20.05.2013 р. на оплату
обладнання по специфікації № 3 (а.с. 35),
та рахунок № РЕ205 СП 4 від 13.06.2013 р. (а.с.
36) на оплату обладнання по
специфікації № 4 .

Як встановлено судом першої інстанції,
на виконання договору та специфікації
№4, 01.08.2013р. позивачем було поставлено
відповідачу товар на загальну суму 2 256
291,60 грн., про що свідчать видаткова
накладна № НРЕ_393 від 01.08.2013 р. (а.с. 21) та
довіреність серії 12ААД № 745370 від 01.08.2013
р. (а.с. 22).

Також 02.08.2013 р. позивачем було
поставлено відповідачу згідно умов та
специфікації № 3 від 07.05.2013 р. товар в
загальній сумі 2 351 190,00 грн., про що
свідчать видаткова накладна № НРЕ_394
від 02.08.2013 р. (а.с. 23) та довіреність серії
12ААД № 745369 від 01.08.2013 р. (а.с. 24).

При цьому поставлений позивачем
вказаний товар був отриманий
відповідачем, що вбачається з підпису
уповноваженого представника
відповідача на вищезазначених
накладних, однак неоплачений, що й
послугувало підставою для звернення
позивача до суду.

В процесі розгляду справи в суді першої
інстанції відповідачем сплачено
позивачу 200000,00 грн. та 100000,00 грн. , у
зв'язку з чим позивач зменшив позовні
вимоги до 1 915 485,80 грн.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком
кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України встановлено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судова колегія повністю погоджується з
висновками суду першої інстанції про
обґрунтованість стягнення основного
боргу в сумі 1 915 485,80 грн., оскільки
заборгованість відповідача
підтверджена видатковими накладними,
довіреностями на отримання товару, та,
крім того, листами від 10.01.2014р. №05/10-01,
від 07.02.2014р. №01/07-02 відповідач визнав
свою заборгованість, пропонуючи
позивачу графік виплат боргу частками
по 30.04.2014р.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідач
зобов'язаний був здійснити остаточну
оплату вартості продукції по
специфікації № 4 від 07.05.2013 р. - до 31.08.2013
р., а по специфікації № 3 від 07.05.2013 р. - до
01.09.2013 р.; проте, станом на 15.01.2014 р.
відповідачем з метою виконання
зобов'язань по оплаті поставленої
продукції сплачено по специфікації № 3
від 07.05.2013 р. - 1125595 грн., а по
специфікації № 4 від 07.05.2013 р. - 1266400,80
грн., у зв'язку з чим за відповідачем
рахувалась заборгованість по
специфікації № 3 від 07.05.2013 р. - 1225595 грн.,
по специфікації № 4 від 07.05.2013 р. - 989890,80
грн.

Водночас, суд першої інстанції прийняв
до уваги часткову оплату відповідачем
боргу за обладнання під час розгляду
справи згідно рахунку № РЕ204СП3 від
20.05.2013 р. в сумі 200000,00 грн. - 17.01.2014 р.
(виписка Рівненського відділення № 2 АТ
„Сбербанк Росії" по особовому рахунку
позивача, а.с. 45-46), 100000,00 грн. - 28.03.2014 р.
(виписка Рівненського відділення № 2 АТ
„Сбербанк Росії" по особовому рахунку
позивача, а.с. 68-69).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованих висновків про те,
що заборгованість відповідача за
поставлений товар на виконання умов
договору № 3.1-28-12 становить 1915485,80 грн.

Відповідно до п.7.2 договору, при зміні і
доповненні умов договору, сторони
укладають додаткові угоди, які
являються невід'ємною частиною цього
договору.

Посилання апелянта на положення абз. 3
резолютивної частини акту
приймання-передачі обладнання від
28.09.2013 р. апеляційним судом не
приймаються до уваги, оскільки судом
першої інстанції надано повну оцінку
таким доводам, а саме зазначено, що в
матеріалах справи відсутні додаткові
угоди до договору, якими змінювався
графік та умови оплати поставленої
продукції відповідно до умов п.7.2
договору поставки № 3.1-28-12 від 27.07.2012 р.

Акт про приймання-передачу обладнання
по договору поставки № 3.1-28-12 від 27.07.2012
р., від 28.09.2013 р. яким встановлено
недоліки обладнання та термін їх
усунення протягом гарантійного строку
не замінює собою додаткову угоду, як
помилково вважає апелянт.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на те, що 21.10.2013 р. між представниками
сторін складено акт приймання-передачі
обладнання № 11/36/732, яким усунено
частину недоліків поставленого товару.

04.12.2013 р. ТОВ „Високовольтний союз -
РЗВА" забезпечено доставку трьох
трансформаторів напруги виробництва
ТОВ „АББ ЛТД" вартістю 52 923,60 грн. на
склад ТОВ „С-Інжиніринг".

Підтвердженням усунення недоліків
обладнання на ПС 35/10 кВ ТОВ „Дельма
Вільмар СНГ" є підписаний акт
технічного огляду № 1171/808, затверджений
26.03.2014 р. в.о. генерального директора ТОВ
„Дельма Вільмар СНГ", яким було
зроблено висновок по усунення
недоліків обладнання.

Таким чином, апеляційний суд
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що вищевказане
свідчить про виконання ТОВ
„Високовольтний союз - РЗВА" своїх
гарантійних зобов'язань по усуненню
недоліків поставленого на ТОВ
„С-Інжиніринг" обладнання.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновків про те, що матеріалами
справи доведена обґрунтованість
стягнення заборгованості у розмірі
1915485 грн. 80 коп, оскільки термін
виконання зобов'язання відповідача
настав станом на день звернення
позивача до суду, доказів укладання
додаткових угод щодо зміни строків
оплати відповідачем не надано, тобто не
доведено належними та допустимими
доказами відсутності обов'язку по
оплаті товару.

Крім того, відповідно до акту
технічного огляду № 1171/808,
затвердженого 26.03.2014 р., усі недоліки
поставленого обладнання позивачем
усунено, а тому підстави для звільнення
відповідача від відповідальності за
невиконання обов'язків за договором
відсутні.

За таких обставин, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не підтверджені належними
та допустимими доказами в розумінні
ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, передбачених ст.104 ГПК України,
для скасування рішення суду першої
інстанції та відмову у задоволенні
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«С-Інжиніринг» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 11 квітня 2014 року по справі
№ 916/539/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний
13.06.2014 року

Головуючий суддя
А.І. Ярош

Суддя
О.О. Журавльов

Суддя
М.А. Мирошниченко