ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

12 червня 2014 року
Справа № 913/1370/14

Провадження №5/913/1370/14

За позовом Державного підприємства
«Донецька залізниця» в особі
Луганської дирекції залізничних
перевезень, м. Луганськ Донецької
області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит», м. Свердловськ
Луганської області

про стягнення 12750 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Федорова О.А.,
юрисконсульт, довіреність від 09.01.2014 №
Н-01/23;

від відповідача - Шишкін О.В.,
представник за довіреністю від 08.01.2014 №
ББУ/СА65/ВП/14.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача штрафу в
сумі 12750 грн. 00 коп. за невірно зазначену
в залізничній накладній № 52989670 масу
вантажу у вагоні № 68716828.

Позов мотивований фактом
неправильного зазначення відповідачем
маси вантажу у залізничній накладній №
52989670 під час здійснення перевезення
вантажу у вагоні № 68716828, відправником
якого є відповідач у справі. За вказане
порушення позивачем у справі заявлено
до стягнення з відповідача суми штрафу
у розмірі п'ятикратної вартості
провізної плати за всю відстань
перевезення, а саме у сумі 12750 грн. 00 коп.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву від 10.06.2014 № 67-юр/14, відповідно до
якого проти позову заперечив, та заяву
№ 68-юр/14 від 10.16.2014 про зменшення
розміру штрафу, яким просить зменшити
розмір штрафу в десять разів.

Дослідивши обставини справи, надані
докази, суд встановив такі фактичні
обставини.

У січні 2014 року зі станції відправлення
Довжанська Донецької залізниці на
станцію Городній Донецької залізниці
за накладною № 52989670 Товариство з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» (далі за текстом -
відповідач) відправило вантаж
(антрацит) у вагоні № 68716828 одержувачем
за накладною відповідачем був
зазначений ТОВ «ДТЕК СхідЕнерго» ДТЕК
Луганська ТЕС.

На станції Дебальве-Сортувальна
Донецької залізниці було проведено
контрольне переваження вагону № 68716828
на 200-тоних тензометричних вагонних
вагах. За результатами такого
переваження було визначено, що у вагоні
№ 68716828 за накладною № 52989670 вказана
маса вантажу 71000 кг, фактично ж
встановлено, що маса вантажу складає
73000 кг, що на 2000 кг більше, ніж вказано у
накладній

По даному факту складено комерційний
акт БН № 726300/5 від 06.01.2014 (а. с. 8).
Викладене також підтверджується
випискою із книги контрольних
зважувань (а.с. 11-13).

В комерційному акті містяться
відомості про те, що завантаження
рівномірне нижче бортів 300мм, витікання
відсутнє. Вагон в комерційному
відношенні справний. Маркування не
порушено.

Надлишок вантажу було відправлено за
досильною накладною № 53047528 на станцію
призначення.

Належність відповідачеві вантажу у
вагоні № 68716828 на момент відправлення
вагону відповідачем не оспорюється.

За невірно зазначену в накладній масу
вантажу позивач на підставі
ст. ст. 118, 112 Статуту залізниць
України нарахував штраф на суму

12750 грн. 00 коп., який просить стягнути з
відповідача на свою користь.

Дослідивши обставини справи, надані
матеріали, оцінивши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та необхідність їх задоволення у
повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 908 Цивільного кодексу України
передбачено, що перевезення вантажу
здійснюється за договором перевезення;
загальні умови визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського
кодексу України умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
встановлюються транспортними
кодексами, транспортними статутами та
іншими нормативно - правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу
України укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту
залізниць України (далі за текстом -
Статут) накладна - це основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил перевезення вантажів
і наданий залізниці відправником разом
з вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Міністерством
транспорту Правила перевезень
вантажів, які є обов'язковими для всіх
юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п. 1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу
Міністерства інфраструктури України
від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503 (далі за текстом - Правила №
765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). Накладна згідно з
Правилами № 765/19503 може оформлятися і
надаватися в електронному вигляді (із
накладенням електронного цифрового
підпису). Порядок здійснення
електронного документообігу під час
перевезення вантажів залізничним
транспортом у внутрішньому сполученні
регламентується додатком до договору
про організацію перевезень вантажів і
проведення розрахунків за перевезення
та надані залізницею послуги.

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Правил 765/19503
відправник заповнює відповідні графи
накладної згідно з додатком 3 до цих
Правил. Маса вантажу згідно ст. 37
Статуту та п. 5 "Правила приймання
вантажів до перевезення",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі за
текстом - Правила № 861/5082),
визначається відправником.

У накладній № 52989670 вагон № 68716828
вказано спосіб визначення маси - на
150-тонних вагонних вагах; у графі
«Відправник» вказано найменування
відправника - ТОВ «ДТЕК
Свердловантрацит», тобто відповідача у
справі.

Представник відправника своїм
підписом підтвердив правильність
внесених у накладну відомостей, як це
передбачено п 2.3 Правил № 765/19503.

Згідно п. 28 Правил № 861/5082 вантажі,
завантажені відправником у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т.ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначений відправником у накладній на
станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що
залізниця не зобов'язана перевіряти
дані, зазначені у накладних, фактичним
даним при прийнятті вантажу до
перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів
(зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи,
контрольне переваження маси вантажу
проводилось на 200-тонних
тензометричних електронних вагах,
тобто таким же самим способом, яким цю
масу було визначено на станції
відправлення.

Згідно ст. 122 Статуту підставою для
покладання на відправника
відповідальності за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти
загальної форми та комерційні акти
складаються для засвідчення обставин,
які можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності сторін.

Матеріалами справи, її фактичними
обставинами підтверджено
невідповідність маси вантажу у вагоні
№ 68716828, що була зазначена відповідачем
у перевізному документі фактичній масі
вантажу.

Факт неправильного зазначення
відправником вищевказаних відомостей
засвідчено комерційним актом БН № 726300/5
від 06.01.2014 (а. с. 8), який складено з
дотриманням вимог чинного
законодавства та підписано
уповноваженими на це посадовими
особами.

Викладене також підтверджується
витягом з Книги контрольних зважувань.

Відповідно до ст. 24 Статуту
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній.

Якщо під час перевезення вантажу або на
станції його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту (п.
5.5 розділу 5 Правил № 765/19503).

У п. 3.15 Роз'яснень Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.02 №
04-5/601 (із змінами і доповненнями)
зазначено, що при застосуванні статті
118 Статуту штраф підлягає стягненню за
самий факт допущення
вантажовідправником порушень,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно ст. ст. 118, 122 Статуту за
неправильно зазначену в накладній масу
вантажу з відправника стягується штраф
в розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно залізничної
накладної № 52989670 за вагон
становить 2550 грн. 00 коп. З її розміру
позивачем у справі визначений розмір
штрафу за неправильне зазначення у
залізничній накладній маси вантажу, що
складає 12750 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 921 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язань,
що виникають з договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

У відповідності зі ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином, зокрема,
відповідно до договору.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць
України накладна - це основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил перевезення вантажів
і наданий залізниці відправником разом
з вантажем.

Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої особи - одержувача і
супроводжує вантаж до місця
призначення.

Разом з тим, відповідач подав заяву, за
якою просить зменшити розмір штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 233
Господарського кодексу України у разі
якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому,
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але
й інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Відповідно до п. 15.26 Правил технічної
експлуатації залізниць України,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 20 грудня 1996
року N 411, норми ваги й довжини вантажних
поїздів за напрямками і за кожною
ділянкою визначається графіком руху
та планом формування поїздів і мають
відповідати типу локомотива, профілю
колії на ділянках обертання поїздів
та корисній довжині
приймально-відправних колій на
станціях цих ділянок, а на
електрифікованих ділянках -
умовам електропостачання.

Порядок формування та
пропускання довгосоставних поїздів,
великовагових, з'єднаних поїздів, а
також вантажних поїздів підвищеної
ваги й довжини визначається
начальником залізниці відповідно до
інструкції Державної адміністрації
залізничного транспорту України.

Пунктом 15.27 вказаних правил
встановлено, що забороняється ставити
в поїзди вагони, що завантажені понад
їх вантажопідйомність.

При цьому слід зазначити, що
перевантаження вагонів негативно
впливає на основні засоби підприємства
позивача.

Внаслідок перевантаження відбувається
підвищений знос рухового складу,
залізничних колій і т.і.

Крім того, така обставина може впливати
на безпеку руху та завдати шкоду як
майну, так і життю і здоров'ю людей.

Розмір санкцій визначено чинним
законодавством та правильно
застосовано позивачем.

Крім того, згідно положень п. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшення у виняткових
випадках розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання є
правом, а не обов'язком судді при
прийнятті рішення.

Так, вказана процесуальна норма разом з
нормою ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України застосовуються на розсуд суду
першої інстанції, який розглядає спір.

Тому, оцінивши наведені відповідачем
доводи та надані ним докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку про відхилення заяви щодо
зменшення розміру штрафу.

Судові витрати у розмірі 1827 грн. 00 коп.
покладаються на відповідача у справі
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и
р і ш и в :

1. Позов Державного підприємства
«Донецька залізниця» в особі
Дебальцевської дирекції залізничних
перевезень до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит» про стягнення 12750
грн. 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Свердловантрацит», 94801, м. Свердловськ,
Луганської області, вул. Енгельса, буд.
1, ідентифікаційний код 37596090, на користь
Державного підприємства «Донецька
залізниця», м. Донецьк, вул. Артема, б. 68,
ідентифікаційний код за , в
особі в особі Луганської дирекції
залізничних перевезень,

м. Луганськ, вул. Кірова, б. 44, код за
, штраф у розмірі 12750 грн. 00
коп., витрати зі сплати судового збору у
сумі 1827 грн. 00 коп., видати позивачу
наказ після набрання рішенням законної
сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано -
12.06.2014.

Суддя
С.В. Вінніков