ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Справа № 925/625/14

За позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 23087 грн. 30 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю від
17.05.2013р.;

від відповідача: не з'явилися.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Черкаської області із позовною заявою
до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 про стягнення 25146 грн. 34 коп., у
тому числі: 20590 грн. 39 коп. основного
боргу за поставлений товар, 1352 грн. 77
коп. пені, 2059 грн. 04 коп. штрафу, 733 грн. 32
коп. інфляційних нарахувань та 410 грн. 82
коп. три проценти річних.

Також позивач просить відшкодувати
йому за рахунок відповідача 1827 грн.
витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань за договором
поставки від 17.07.2013р. Е9990 щодо оплати
поставленого йому позивачем товару в
установлений цим договором строк.

Ухвалою від 15.04.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до розгляду, порушив
провадження у даній справі і призначив
її розгляд у судовому засіданні на 11
годину 06.05.2014р. в приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Ухвалою від 06.05.2014р. господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
нез'явленням представників сторін в
судове засідання відклав розгляд
справи на 10 годину 03.06.2014р. у приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Заявою від 03.06.2014р. представник позивач
зменшив розмір позовних вимог на суму
заявленого штрафу у розмірі 2059 грн. 04
коп. та просив задовольнити позов в
решті заявлених вимог.

Право позивача на зменшення розміру
позовних вимог до прийняття рішення по
справі передбачене ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, тому зменшення представником
позивача розміру позовних вимог на 2059
грн. 04 коп. штрафу, а в цілому з 25146 грн. 34
коп. до 23087 грн. 30 коп. було прийнято
господарським судом.

У засіданні суду представник позивача
позов підтримав з урахуванням його
заяви від 03.06.2014р. про зменшення розміру
позовних вимог.

Відповідачу за вказаною у позові та у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
господарським судом Черкаської
області надсилалися рекомендованими
листами з повідомленнями про вручення
вказані вище ухвали від 15.04.2014р. і від
06.05.2014р., що в силу ч. 1 ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України є підставою вважати про
вручення відповідачу цих ухвал
належним чином і відповідно, що
відповідач був належним чином
повідомлений про дату час і місце
засідання суду.

В судове засідання ні сам відповідач ні
його представник не з'явилися і про
причини нез'явлення господарський суд
не повідомили. Відзив на позов до
господарського суду не надійшов.

Нез'явлення відповідача чи його
представника у судове засідання не
перешкоджає вирішенню спору за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2013р. фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, як постачальник, і фізична
особа - підприємець ОСОБА_2, як покупець,
уклали договір поставки Е9990 (далі -
договір від 17.07.2013р.), згідно з яким
постачальник зобов'язався передати у
власність покупцю, а останній прийняти
і оплатити товар (термінали мобільного
зв'язку, цифрову техніку, комп'ютерну
техніку, побутову техніку, аксесуари).
Найменування, асортимент, загальну
кількість, одиниці виміру, ціну одиниці
виміру, суму поставки товару сторони
домовилися визначати у заявках та у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору від 17.07.2013р.
покупець зобов'язався оплачувати
постачальнику вартість поставленого
товару шляхом готівкового розрахунку
або на поточний рахунок постачальника
на протязі чотирнадцяти днів.

Відповідно до 5.3 договору від 17.07.2013р. у
випадку порушення строків оплати
товару покупець зобов'язався сплатити
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від простроченої
суми за кожний день прострочення до
повного розрахунку за поставлений
товар.

На виконання договору від 17.07.2013р.
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 за
видатковими накладними від 17.07.2013р.
№RZZ0475216, від 18.07.2013р. №RZZ0475858 і №RZZ0475881,
від 19.07.2013р. №RZZ0475955 і №RZZ0476113, від
25.07.2013р. №RZZ0479157, від 26.07.2013р. №RZZ0480007,
№RZZ0480008 і №RZZ0480042, від 29.07.2013р. №RZZ0480922,
від 02.08.2013р. №RZZ0483065, від 07.08.2013р. №RZZ0485760,
від 08.08.2013р. №RZZ0485817, №RZZ0485874 і №RZZ0485991
передав фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2, а остання прийняла через свого
представника ОСОБА_4, який діяв на
підставі довіреності від 17.07.2013р. товар
на загальну суму 20590 грн. 39 коп.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
отриманий за вказаними вище
видатковими накладними товар в
установлений п. 3.3 договору від 17.07.2013р.
строк не оплатила, у зв'язку з чим
фізична особа - підприємець ОСОБА_1 17
лютого 2014р. надіслав фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2 претензію від
17.02.2014р. №15 з вимогою оплатити борг за
поставлений товар у сумі 20590 грн. 39 коп.,
пеню у сумі 1342 грн. 61 коп., штраф у сумі
2059 грн. 04 коп., інфляційні нарахування у
сумі 155 грн. 20 коп. та три проценти
річних у сумі 324 грн. 49 коп. Цю претензію
фізична особа - підприємець ОСОБА_2
залишила без задоволення.

Станом на день прийняття господарським
судом цього рішення фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 вартість
отриманого від фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 за вказаними вище
видатковими накладними товару у сумі
20590 грн. 39 коп. не оплатила і тим самим
порушила свої грошові зобов'язання за
договором від 17.07.2013р. на вказану суму.

За прострочення оплати товару фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 нарахував
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 до
сплати 1352 грн. 77 коп. передбаченої п. 5.3
договору від 17.07.2013р. пені у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України за період
прострочення з 01.08.2013р. по 22.02.2014р., 410
грн. 82 коп. передбачених ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України три
проценти річних за період прострочення
з 01.08.2013р. по 08.04.2014р. та 733 грн. 32 коп.
передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України інфляційних
нарахувань за період прострочення з
серпня 2013р. березень 2014р.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки та
відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором; учасники
господарських правовідносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
розумінні цього Кодексу визнає
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом
присудження до виконання обов'язку в
натурі та застосування штрафних
санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином
грошове зобов'язання за договором від
17.07.2013р. щодо оплати поставленого йому
позивачем на виконання цього договору
товару і тим самим порушив право
позивача на своєчасне одержання ним
плати у сумі 20590 грн. 39 коп. за
поставлений товар.

Відтак позивач в порядку захисту свого
порушеного права вправі вимагати
примусового виконання відповідачем
грошових зобов'язань в натурі шляхом
стягнення з відповідача на свою
користь боргу у сумі 20590 грн. 39
коп., а також передбаченої п. 5.3 договору
від 17.07.2013р. пені і передбачених ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України
інфляційних нарахувань і трьох
процентів річних.

Стягувані суми пені, інфляційних
нарахувань та трьох процентів річних
нараховані позивачем у відповідності з
умовами договору від 17.07.2013р.,
фактичними обставинами виконання
відповідачем грошових зобов'язань за
цим договором щодо оплати переданого
йому позивачем товару та вимогами
чинного законодавства.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок відповідача
підлягають відшкодуванню витрати на
сплату судового збору у сумі 1827 грн.
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 20700, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 54030,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) - 20590 грн. 39
коп. основного боргу, 1352 грн. 77 коп. пені,
733 грн. 32 коп. інфляційних нарахувань, 410
грн. 82 коп. три проценти річних та 1827
грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
06.06.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко