ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.06.14р. Справа № 904/4050/14

Суддя Панна С.П. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго", 58000, м.
Чернівці, вул. Прутська, 23а

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-торгівельної фірми "Авіас",
49044, м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 15-А

про зобов'язання забезпечити поставку
товару на суму 667869,00 грн. та стягнення
116209,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-торгівельної фірми "Авіас"
про зобов'язання забезпечити поставку
товару - бензину А-92 Energy у кількості 27870
л за ціною 11,70 грн. з ПДВ на суму 326079,00
грн., бензину А-95 Energy у кількості 24160 л за
ціною 12,00 грн. з ПДВ на суму 289920 грн.,
дизпалива Energy у кількості 4550 л за ціною
11,40 грн. з ПДВ на суму 51870,00 грн. та
стягнення пені в сумі 116209,11 грн.

Позов підлягає поверненню виходячи з
наступного:

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву
і додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України "Про судовий збір".

Статтею 55 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону
(п. 2.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року за № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 2.2.1 вищевказаної
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року за № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах ч. 5 ст. 216, ст. 1212
Цивільного кодексу України тощо)
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру.

Позивачем в якості доказу сплати
судового збору за подання даного
позову надано платіжні доручення № 8699
від 02.06.2014 року на суму 13357,38 грн., № 8698
від 02.06.2014 року на суму 1218,00 грн.

Однак, позивачем заявлено дві майнові
вимоги і сума судового збору, яку
підлягала сплаті позивачем становить
15681,56 грн., тоді як фактично сплачено
14575,38 грн., тобто позивачем не сплачено
судовий збір у повному обсязі.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

При цьому, відповідно до п. 3.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року за № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
господарський суд повинен повернути
позовну заяву без розгляду, зокрема,
якщо в позові об'єднано вимоги про
стягнення сум боргу, який виник з
різних договорів або інших правочинів.

Отже, позивачем порушено правила
об'єднання позовних вимог, оскільки в
одній позовній заяві об'єднано кілька
окремих та самостійних вимог до одного
відповідача за двома різними
договорами № 498/ю від 11.10.2012 року та № 196
від 11.04.2013 року про закупівлю товарів і
сумісний розгляд цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору по суті.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Однак, з доданого до позову опису
вкладення до цінного листа від 03.06.2014
року вбачається, що на адресу
відповідача направлені не всі додані
до позову матеріали.

Пунктом 3.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що у
разі, коли до позовної заяви додано
докази надсилання відповідачеві копії
позовної заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Отже, за змістом наведених положень
законодавства позивач при подачі
позову зобов'язаний надіслати
відповідачу додані до позову документи
в незалежності від того, чи має їх
відповідач.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.
6 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод від 04.11.1950 року
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом. Згідно практики Європейського
суду з прав людини, яка є джерелом права
згідно ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", - право на справедливий суд
охоплює не лише стадію розгляду справи
по суті, але також дотримання всіх
процедур, що передбачені національним
законодавством і повинні відбуватися
до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України
(ст. 56 Господарського процесуального
кодексу України) передбачено
забезпечення права відповідача на
інформацію про подану позовну заяву та
ознайомлення з її змістом і доданими
документами, а також передбачено
механізм реалізації такого права -
шляхом встановлення обов'язку позивача
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів до
порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд,
передбачене ст. 6 Конвенції, включає в
себе обов'язок позивача належним чином
інформувати відповідача про подання
позову до суду шляхом направлення на
його адресу копії позовної заяви з
додатками. При чому, таке інформування
повинно бути здійснене позивачем до
порушення судом провадження по справі.
Отже, порушення провадження у справі до
виконання позивачем вказаного
обов'язку, не буде відповідати ст. 6
Конвенції.

Також суд зазначає, що згідно правової
позиції Вищого господарського суду
України, викладеної, зокрема, у
постанові від 04.12.2012 року по справі №
5/5005/7237/2012, оцінка судом виконання
позивачем вимог процесуального
законодавства, які він зобов'язаний
вчиняти до подання позову, не може
здійснюватися після порушення
провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти
позовну заяву до розгляду, а потім
зобов'язувати позивача усувати вказані
недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, п. п. 4, 5, 6 ч. 1 ст.
63, ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява від 03.06.2014 року № 9/2859 з
додатками на 46-ти аркушах, у тому числі
оригінали платіжних доручень № 8699 від
02.06.2014 року на суму 13357,38 грн., № 8698 від
02.06.2014 року на суму 1218,00 грн. про сплату
судового збору;

- акт господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року за № 261;

- поштовий конверт.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Суддя С.П. Панна