КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" червня 2014 р. Справа №5011-4/4994-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко
О.В.

Чорної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Міністерства оборони України

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р. про відмову у
задоволенні заяви про поворот
виконання рішення

у справі № 5011-4/4994-2012 (суддя: Сівакова
В.В.)

За позовом Акціонерного товариства
холдингової компанії "Київміськбуд"

до Міністерства оборони
України

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Державна казначейська
служба України

про стягнення 1736878,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 р. у справі № 5011-4/4994-2012
відмовлено в задоволенні заяви
Міністерства оборони України про
поворот виконання рішення
Господарського суду міста Києва №
5011-4/4994-2012 від 07.08.2012.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
Міністерство оборони України
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначену ухвалу та зобов'язати
суд першої інстанції видати наказ про
поворот виконання рішення.

Вказана апеляційна скарга не
приймається до розгляду та
повертається Київським апеляційним
господарським судом, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до
апеляційної скарги, зокрема, додаються
докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначено Законом
України "Про судовий збір".

Статтею 4 названого Закону встановлено,
що за подання до господарського суду
апеляційної скарги на ухвалу
справляється судовий збір, який
становить 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

При зверненні з апеляційною скаргою
відповідачем не надано жодних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, натомість подано
клопотання про відстрочку сплати
судового збору.

У вказаному клопотанні скаржником
зазначено, що судовий збір не було
сплачено ним через скрутну економічну
ситуацію в державі. На думку апелянта,
вказана обставина є підставою для
відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про судовий збір" враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а
не обов'язок щодо відстрочки,
розстрочки або звільнення від сплати
судового збору.

За приписами зазначеної норми,
звільнення від сплати судового збору
може мати місце за наявності виключних
обставин.

Так, пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною
підставою для вчинення господарським
судом дій, зазначених у статті 8 Закону,
є врахування ним майнового стану
сторін.

При цьому, оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи з Державного бюджету України
та відсутністю у ньому коштів,
призначених для сплати судового збору,
зокрема, у зв'язку з важкою економічною
ситуацією в державі, не можуть
вважатися підставою для відстрочки або
звільнення від такої сплати
(аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13).

Враховуючи вищенаведене, беручи до
уваги незначну суму судового збору, а
також недоведеність обставин, які
перешкоджають сплаті судового збору
відповідачем, клопотання апелянта про
відстрочку сплати судового збору
відхиляється судом апеляційної
інстанції.

Разом з цим, відповідно до ст. 93 ГПК
України апеляційна скарга подається на
ухвалу місцевого господарського суду
протягом п'яти днів з дня її оголошення
місцевим господарським судом.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що апелянт звернувся зі
скаргою до місцевого господарського
суду 22.05.2014 (згідно вхідного штемпеля
канцелярії Господарського суду міста
Києва). Тобто з порушенням
встановленого законодавством строку
на апеляційне оскарження ухвали
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України
апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Згідно зі ст. 53 ГПК України за заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 клопотання про відновлення
строку подання апеляційної скарги з
огляду на приписи статті 53 ГПК повинно
містити обґрунтування поважності
причин пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

Разом з цим, відповідного клопотання
про відновлення пропущеного строку
апелянтом заявлено не було, що є
порушенням вищенаведених норм
законодавства та окремою підставою для
повернення апеляційної скарги без
розгляду.

Крім того, відповідно до ст. 95 ГПК
України особа, яка подає апеляційну
скаргу, надсилає іншій стороні у справі
копію цієї скарги і доданих до неї
документів, які у сторони відсутні.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України
передбачено, що до апеляційної скарги
додаються докази надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

В свою чергу, доказів направлення
апеляційної скарги позивачу та третій
особі по справі апелянтом надано не
було.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано доказів надсилання
її копії іншій стороні, якщо до скарги
не додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку та розмірі, а також, у разі, коли
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга Міністерство оборони України на
вищезазначену ухвалу Господарського
суду міста Києва не приймається до
розгляду і повертається Київським
апеляційним господарським судом.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зауважує, що копія довіреності, яка
була надана представником відповідача
до апеляційної скарги, належним чином
не завірена, а матеріали справи не
містять відомостей щодо повноважень
особи, яка видала зазначену
довіреність.

Враховуючи викладене, керуючись п.п. 2, 3,
4 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства
оборони України на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014 р. про відмову у задоволенні
заяви про поворот виконання рішення у
справі № 5011-4/4994-2012 повернути без
розгляду.

2. Матеріали справи № 5011-4/4994-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена до
касаційної інстанції у встановленому
законом порядку.

Головуючий суддя
І.А. Іоннікова

Судді
О.В. Тищенко

Л.В. Чорна