РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Справа № 918/1178/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Гудак А.В.

суддів
Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання
Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Комунальний заклад "Обласний
перинатальний центр" Рівненської
обласної ради на рішення
господарського суду Рівненської
області від 13.03.14 р.

у справі № 918/1178/13 (суддя Кочергіна В.О.
)

позивач Комунальний заклад "Обласний
перинатальний центр" Рівненської
обласної ради

відповідач Фізична особа- підприємець
ОСОБА_3

про розірвання договору оренди майна
від 05.10.2009р.

за участю представників сторін:

позивача - Чумака В.О.,Логвинчука
Г.Б.,представників , довіреність в
справі

відповідача - ФОП ОСОБА_3

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 13 березня 2014
року у справі № 918/1178/13 ( суддя
Кочергіна В.О.) відмовлено у
задоволенні позову Комунального
закладу "Обласний перинатальний центр"
Рівненської обласної ради до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про
розірвання договору оренди майна, що є
спільною власністю територіальних
громад Рівненської області від 05.10.2009
року.

Відмовляючи у позові з огляду на
ст. 11, 526,527, 627, 628,651,901,905,907 Цивільного
кодексу України, ст. 174 Господарського
кодексу України, ст. 4 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" місцевий господарський суд
дійшов висновків, що :

- об'єкт договору №110/09 від 05.10.2009 року -
0,5 кв.м. нежитлового приміщення - не є
річчю, що визначена індивідуальними
ознаками;

- правовідносинам, що виникли між
сторонами, притаманні ознаки, що
характеризують цивільні відносини, які
виникають з договорів послуг (послуги
по користуванню частиною нерухомого
майна, загальною площею 0,5 кв.м., що
розміщене в будівлі за адресою: м.
Рівне, АДРЕСА_1 на 1 поверсі для
розміщення торговельного автомату
"чистий крок" з метою реалізації бахіл) ;

- спірний договір за своєю правовою
природою не є договором оренди
державного та комунального майна, з
огляду на що на нього не поширюється
дія Закону України "Про оренду
державного та комунального майна";

- позивачем не доведено належними та
допустимими доказами наявності
підстав для розірвання укладеного між
сторонами договору №110/09 від 05.10.2009
року.

Комунальним закладом "Рівненський
обласний перинатальний центр"
Рівненської обласної ради подано
апеляційну скаргу та додаткові
пояснення до апеляційної скарги, якими
вважають оскаржуване рішення
ухваленим з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та за неповного
з»ясування обставин справи.

З покликанням на ст.184 ЦК України, ст.2, 4
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", рішення
Рівненської обласної ради № 1045 "Про
оренду майна спільної власності
територіальних громад області"
стверджують про помилковість висновку
місцевого господарського суду про те,
що спірний договір за своєю правовою
природою не є договором оренди, а
являється договором про надання
послуг, оскільки вважають, що об'єкт
оренди (частина не житлового
приміщення коридору вбудованого в
перший поверх чотириповерхової
будівлі загальною площею 0,5 м. кв., яка
знаходить за адресою: м. Рівне, АДРЕСА_1)
має свої індивідуально - визначені
ознаки та у разі знищення чи
пошкодження не може бути заміненим, а
відносини, які виникли між позивачем та
відповідачем в контексті Договору є
орендними та знаходяться в межах дії
норм чинного законодавства, яке
регулює відносини, що виникають з
приводу оренди комунального майна.

Не погоджуються із кваліфікацією судом
першої інстанції спірного договору, як
договору про надання послуг,оскільки
КЗ "Рівненський обласний перинатальний
центр" не виступає виконавцем послуг
чи виробником продукції, яку замовляє
Відповідач.

Звертають увагу на невідповідність
спірного договору нормам Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна".

Наводять і інші міркування, які, на
думку апелянта, вказують на
необґрунтованість оскаржуваного
рішення.

Просять скасувати рішення суду першої
інстанції від 13.03.2014 року у даній
справі та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 вказує на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у даній справі та
наводить свої міркування на
спростування доводів скаржника.

Просить залишити рішення
господарського суду Рівненської
області від 13 березня 2014 року у даній
справі без змін, а апеляційну скаргу
Комунального закладу «Обласний
перинатальний центр» Рівненської
обласної ради - без задоволення.

Справа попередньо розглядалася
судовими інстанціями неодноразово.
Так, рішенням господарського суду
Рівненської області від 07.10.2013 року,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 року у
задоволенні позову Комунального
закладу "Обласний перинатальний центр"
Рівненської обласної ради до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про
розірвання договору оренди майна, що є
спільною власністю територіальних
громад Рівненської області від 05.10.2009
року було відмовлено.

Відмовляючи у позові місцевий
господарський суд, з яким погодилася і
колегія суддів апеляційного
господарського суду, не вбачав
правових підстав для розірвання
укладеного між сторонами 05.10.2009 року
договору оренди майна, що є спільною
власністю територіальних громад
Рівненської області.

Однак, постановою Вищого
господарського суду України від 30
січня 2014 року рішення господарського
суду Рівненської області від 07.10.2013
року та постанова Рівненського
апеляційного господарського суду від
19.11.2013 року були скасовані, а справа
направлена на новий розгляд до
господарського суду Рівненської
області.

Скасовуючи судові акти, колегія суддів
касаційної інстанції зауважила, що
суди попередніх інстанцій невірно
кваліфікували наявні між сторонами
правовідносини, як орендні, оскільки
суб»єкт користування ( 0,5 кв.м.
нежитлового приміщення) не є річчю, що
визначена індивідуальними ознаками.
Також, являється помилковим і
застосування судами норм
законодавства, якими встановлені
вимоги щодо здійснення оцінки
орендованого майна та його страхування
і наслідки невиконання відповідних
вимог.

У судовому засіданні апеляційного
господарського суду представники
комунального закладу «Обласний
перинатальний центр» Рівненської
обласної ради апеляційну скаргу
підтримали з мотивів, що у ній
викладені , просили скасувати рішення
суду першої інстанції від 13.03.2014 року у
даній справі .

ФОП ОСОБА_3 під час апеляційного
перегляду справи вказував на
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, яке просив
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту з'ясування
та доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення, судова колегія прийшла до
наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи 05
жовтня 2009 року між позивачем та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3
підписано договір №110/09 оренди майна,
що є спільною власністю територіальних
громад Рівненської області від 05.10.2009
року , за умовами якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме майно,
загальною площею 0,5 м2, розміщене в
будівлі за адресою: м.Рівне, АДРЕСА_1 на 1
поверсі. Об'єкт оренди - нежитлове
приміщення - передається з метою
реалізації бахіл через автомат "Чистий
крок".

Відповідно до п.2.1 Договору орендар
вступає у строкове платне користування
майном у термін, вказаний у договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання - передачі майна, який
складається протягом десяти днів з
моменту підписання сторонами цього
договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що
орендна плата визначається на підставі
Положення про оренду майна, яке
належить до спільної власності
територіальних громад області,
затверджене рішенням Рівненської
обласної ради від 05.12.2008 року № 1045 "Про
оренду майна спільної власності
територіальних громад області", і
становить , з урахуванням індексу
інфляції на день підписання Договору 43,
49 грн. за перший базовий місяць оренди,
(орендна плата за 1 кв.м. в місяць - 87 грн.
18 коп.), без урахування ПДВ, з щомісячною
поправкою на коефіцієнт інфляції.

Згідно пункту 3.4. Договору визначену
орендну плату орендар зобов'язаний
сплачувати відповідно до умов Договору
не пізніше 10-го числа місяця,
наступного за звітним. Орендна плата
нараховується з моменту підписання
акта приймання-передачі.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що
орендодавець зобов'язаний передати
орендарю в оренду майно згідно з п.2.1.
цього Договору по акту
приймання-передачі.

Відповідно до п.9.5 договору при
невиконанні або порушенні однією із
сторін умов цього договору та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України, договір може бути
розірваний достроково на вимогу однієї
із сторін за рішенням суду.

Зміна або розірвання договору можуть
мати місце за погодженням сторін. Зміни
та доповнення, що вносяться
розглядаються сторонами протягом 20
днів (п.10.3 договору).

Пунктом 10.4 договору визначено, що
договір може бути розірваний в разі
невиконання його умов або на вимогу
однієї з сторін за рішенням
господарського суду у випадках,
передбачених чинним законодавством.

У відповідності до пункту 10.1. Договору,
цей договір набирає чинності з моменту
підписання сторонами Договору. Договір
діє з 05.10.2009 року до 04.10.2012 року.

Як вбачається з пункту 10.5. Договору у
разі відсутності заяви однієї з сторін
про припинення або зміну Договору
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, Договір
вважається продовженим на той самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені цим Договором.

Вказаний договір підписано
уповноваженими представниками та
скріплено печатками сторін.

Згідно акту прийому-передачі 05.10.2009
року позивачем було передано
відповідачу частину нежитлового
приміщення загальною площею 0,5 кв.м під
реалізацію бахіл через автомат "Чистий
крок".

В подальшому, між позивачем та
відповідачем складалися додаткові
угоди до Договору оренди майна, що є
спільною власністю територіальних
громад Рівненської області - без номеру
та дати та від 11 жовтня 2012 року за
умовами яких на період проведення
реконструкції (з 11.05.2012 року до 10.10.2012
року - відповідно до додаткових угод)
орендна плата не буде нараховуватись (
т.1, а.с. 15,16).

Аналізуючи встановлені обставини
справи Рівненський апеляційний
господарський суд вважає за необхідне
застосувати наступні положення
чинного законодавства

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України
господарсько-договірними
зобов'язаннями є майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів.

Статтями 174, 193 Господарського кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать та
повинні виконуватися суб»єктами
господарювання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Цивільний кодекс у ч. 1 ст. 509 ЦК України
також визначає зобов'язання як
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України
предметом договору найму (оренди) може
бути річ, яка визначена
індивідуальними ознаками і яка
зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ).

Згідно із положенням ч.1 ст. 4 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" об'єктами оренди
є, зокрема, нерухоме майно (будівлі,
споруди, нежитлові приміщення) та інше
окреме індивідуально визначене
майно підприємств.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" визначені істотні умови
договору оренди, якими являються:
об'єкт оренди (склад і вартість майна з
урахуванням її індексації); термін, на
який укладається договір оренди;
орендна плата з урахуванням її
індексації; порядок використання
амортизаційних відрахувань, якщо їх
нарахування передбачено
законодавством; відновлення
орендованого майна та умови його
повернення; виконання зобов'язань;
забезпечення виконання зобов'язань -
неустойка (штраф, пеня), порука,
завдаток, гарантія тощо; порядок
здійснення орендодавцем контролю за
станом об'єкта оренди;
відповідальність сторін; страхування
орендарем взятого ним в оренду майна;
обов'язки сторін щодо забезпечення
пожежної безпеки орендованого майна.

Тобто, до істотних умов договору оренди
серед іншого віднесено і чітке
визначення сторонами договору об'єкта
оренди з його ідентифікуючими
ознаками.

З огляду на наведені норми судова
колегія вважає, що об'єкт укладеного
між сторонами договору № 110/09 від
05.10.2009р. - 0,5 кв.м. нежитлового
приміщення, не являється річчю, що
визначена індивідуальними ознаками, а
тому не може являтися об'єктом оренди
відповідно до Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" .

Відмовляючи у задоволенні позову про
розірвання договору оренди, місцевий
господарський суд кваліфікував
правовідносини, що склалися між
позивачем та відповідачем, як
правовідносини, із наданням послуг та
застосував до цих правовідносин деякі
положення договору оренди майна, що є
спільною власністю територіальних
громад Рівненської області від 05.10.2009
року та не вбачав підстав для його
розірвання.

Так, відповідно до статті 638 Цивільного
кодексу України та статті 180
Господарського Кодексу України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу
України визначено, що у разі якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору,
такий договір вважається неукладеним
(таким, що не відбувся).

Що ж стосується договорів оренди
державного та комунального майна, то
стаття 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
визначає умови, які є істотними для
даних договорів, причому відповідно до
статті 12 цього Закону договір оренди
вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх
істотних умов і підписання сторонами
тексту договору. Отже, лише за
наявності у договорі істотних умов,
якщо їх не врегульовано чинним
законодавством, договір оренди майна
можна вважати укладеним.

Як вбачається із змісту договору
оренди майна, що є спільною власністю
територіальних громад Рівненської
області від 05.10.2009 року, при його
укладенні сторонами не було досягнуто
згоди по всіх істотних умовах,
передбачених ст.10 Закону України "Про
оренду державного майна", зокрема: не
визначено об»єкт оренди.

Також, факт допущення порушень при
укладенні спірного договору та не
відповідності його положень Закону
України "Про оренду державного майна"
не заперечується представником
позивача у додаткових поясненнях до
апеляційної скарги та у судовому
засіданні.

За таких обставин судова колегія
вважає договір оренди майна, що є
спільною власністю територіальних
громад Рівненської області від 05.10.2009
року - неукладеним.

Проте, на означені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув та
неправильно застосував норми
матеріального права.

В п.32 Інформаційного листа від 13
серпня 2008 року № 01-8/482 « Про деякі
питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року «
Вищий господарський суд України
зазначає, що якщо помилка місцевого
господарського суду у застосуванні
норм матеріального права не вплинула
на загальну правову оцінку обставин
справи та на правильність судового
висновку щодо вирішення спору, то у
суду апеляційної інстанції немає
підстав для скасування відповідного
судового рішення. Водночас апеляційний
господарський суд у мотивувальній
частині своєї постанови не лише вправі
, а й повинен зазначити власну правову
кваліфікацію спірних відносин та
правову оцінку обставин справи .

Крім того, у п.12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 17.05.2011р. « Про деякі питання
практики застосування розділу Х11
Господарського процесуального кодексу
України « зазначено, що не підлягає
скасуванню судове рішення, якщо
апеляційною інстанцією буде з»ясовано,
що його резолютивна частина є
правильною ,хоча б відповідні висновки
місцевого господарського суду й не
були належним чином обґрунтовані у
мотивувальній частині рішення.
Водночас апеляційний господарський
суд у мотивувальній частині своєї
постанови не лише вправі , а й повинен
зазначити власну правову кваліфікацію
спірних відносин та правову оцінку
обставин справи

Таким чином, позовні вимоги про
розірвання спірного договору не
підлягають задоволенню , оскільки в
силу приписів наведених положень
законодавства договір оренди майна, що
є спільною власністю територіальних
громад Рівненської області від 05.10.2009
року є неукладеним та не може бути
підставою встановлення, зміни або
припинення цивільних прав і обов'язків
між позивачем та відповідачем щодо
оренди нежитлових приміщень за
адресою: м. Рівне, АДРЕСА_1.

Враховуючи, що договір оренди є
фактично неукладеним, його не може бути
розірвано в судовому порядку, у
задоволенні позову необхідно
відмовити .

Враховуючи, що при постановленні
рішення суд першої інстанції відмовив
у задоволенні позову та враховуючи
положення п.12 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
17.05.2011р. « Про деякі питання практики
застосування розділу Х11
Господарського процесуального кодексу
України « , апеляційний суд залишає
оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 13 березня 2014
року у справі № 918/1178/13 залишити без
змін,а апеляційну скаргу комунального
закладу "Обласний перинатальний центр"
Рівненської обласної ради залишити без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.