ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.2014
Справа № 905/2709/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі Павленко М.С., розглянув
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1 про
стягнення 2240 грн.. -

за участю представників сторін:

від позивача: Жигальська Ю.Ю..;

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ВУСО»
звернувся до господарського суду з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» про стягнення
суми страхового відшкодування в
порядку регресу у розмірі 2240 грн.

В правове обґрунтування вимог позивач
посилається на статті 993, 1166, 1188, 1191
Цивільного кодексу України, статті 27
Закону України «Про страхування»,
статті 12, 22 Закону України «Про
обов?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
надав пояснення аналогічні викладеним
у позові.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Через канцелярію суду надав
відзив від 28.04.2014р., в якому посилався на
відсутність підстав для відшкодування
збитків в порядку регресу, а саме:

- на невідповідність державного номеру
застрахованого автомобіля державному
номеру автомобіля, вказаного у
постанові суду.

- на відсутність підтвердження дії
договору страхування на момент
страхової події, у зв'язку з
відсутністю доказів сплати
страхувальником страхового платежу;

- на відсутність погодження щодо
виплати суми страхового відшкодування
між потерпілою особою та страховиком;

- - не врахування позивачем суми
франшизи за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності № АВ/1464989;

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що ухвали суду направлені
відповідачу за адресою, зазначеною в
позові та спеціальному витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
господарський суд вважає, що
відповідач був повідомлений про
розгляд справи належним чином, проте
правом бути присутнім в судовому
засіданні не скористався, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 29.09.2011 року між
ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО»
(Страховик) та ОСОБА_3 (Страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземного транспортного
засобу № -01 (надалі - Договір
страхування), за яким Страховик
застрахував майнові інтереси
Страхувальника, пов'язані з
експлуатацією транспортного засобу
«Samand LX CNG», державний номер НОМЕР_1
(а.с.10-12).

25.01.2013 року у м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за
участю: а/м Honda CR-V д/н НОМЕР_2 та
застрахованого автомобіля а/м Samand LX CNG
д/н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4,

Вищезазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у ПрАТ
«Страхова компанія «ВУСО» виник
обов'язок виплатити страхувальнику
страхове відшкодування.

Статтею 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до Рахунку на оплату № 7 від
30.01.2013 року вартість відновлювального
ремонту пошкодженого ТЗ а/м Samand LX CNG д/н
НОМЕР_1 складає 2 240, 00 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції чинній станом на
час виплати позивачем страхового
відшкодування) передбачено право
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна.

Заявою від 25.01.2012 р. страхувальник
звернувся до із заявою до позивача про
настання страхового випадку та виплати
страхового відшкодування.

Листом від 25.01.2013р. ПАТ «Укрсоцбанк»
дозволив позивачу перерахувати кошти
для проведення відновлювального
ремонту забезпеченого транспортного
засобу на рахунок СТО або клієнту
готівкою. Отже, доводи відповідача щодо
відсутності погодження щодо виплати
суми страхового відшкодування від
вигодо набувача спростовується
матеріалами справи.

У зв'язку з настанням страхової події,
на виконання умов договору
страхування, на підставі страхового
акту №668-02 від 07.03.2013р.позивачем
здійснено виплату страхового
відшкодування на користь ОСОБА_3 на
рахунок ФОП ОСОБА_5 у розмірі 2240 грн. без
ПДВ, що підтверджується платіжним
доручення №2577 від 13.03.2013р. (а.с.25).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Ленінського районного суду
м. Харкова у справі № 642/962/13п від 26.02.2013
року винним у вчиненні ДТП, яке сталося
25.01.2013р., внаслідок чого було пошкоджено
застрахований автомобіль визнано
ОСОБА_1, яку на підставі ст. 124 КУаАП
притягнуто до адміністративної
відповідальності (а.с.17).

Розглянувши доводи відповідача про
невідповідність реєстраційного номеру
автомобіля НОМЕР_1, тому, що вказаний у
постанові суду про притягнення до
адміністративної відповідальності -
НОМЕР_1 та дослідивши матеріали
адміністративної справи відносно
ОСОБА_6, наданих Ленінським районним
судом м. Харкова (а.с.69-78), суд приходить
до висновку, що це є механічною
помилкою при складанні тексту
постанови, яка не впливає на зміст
позовних вимог.

Згідно полісу № АВ/1464989 діючому у
період з 04.02.2012р. по 03.02.2014р., цивільна
відповідальність власника автомобіля
Honda CR-V д/н НОМЕР_2 була застрахована в
ПрАТ «Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА». Цим полісом
встановлено ліміт відшкодування за
майнову шкоду у розмірі 50000 грн. та
франшиза 510 грн.

Відповідно до статті 21 Закону "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Samand LX CNG»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс №АВ/1464989), а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування відповідно до
договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів
№-01 перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 35 (п. 35.1), ст. 36
(п. 36.2) Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції
чинній з 19.09.2011.) виплата страхового
відшкодування здійснюється
страховиком не пізніш як через 90 днів з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування (п. 36.2).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся із регресною вимогою
від 25.10.2013р. до відповідача про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу на суму 2240 грн.(а.с.28), проте,
відповідач, кошти не перерахував, що
стало підставою для звернення позивача
до суду з вказаним позовом.

Згідно до статті 9 Закону України «Про
страхування» франшиза, це частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

У відповідності до п.12.1 ст. 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Отже, з урахуванням приписів статей
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про страхування», Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до полісу №АВ/1464989
у позивача виникло право регресної
вимоги до відповідача в сумі 1730 грн. 27
коп. (2240 грн.. - 510 грн. = 1730 грн.)

Щодо чинності договору добровільного
страхування №-01 суд зазначає,
згідно Довідки-підтвердження оплати
стразового платежу ПАТ «Страхова
компанія «ВУСО», страховий платіж,
визначений Договором у розмір 6476 грн. 86
коп. сплачений страхувальником у
повному обсязі 22.06.2012р.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, перелічені
обставини справи, оцінивши відповідно
до статті 43 ГПК України наявні в
матеріалах справи докази та обставини
справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку про
те, що позивач частково довів заявлену
до стягнення з відповідача суму, а
доводи відповідача, якими він
обґрунтовував свої заперечення не
знайшли свого підтвердження.

З огляду на зазначене, позовні вимоги
визнаються судом частково
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню на суму 1730 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» »,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1 про
стягнення 2240 грн.. - задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» (83052, м.
Донецьк, проспект Ілліча, будинок 100,
) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» (83001, м. Донецьк, вул.
Постишева, б.60, 7 пов., )
суму страхового відшкодування у
розмірі 1730 (одна тисяча сімсот
тридцять) грн.. та витрати по сплаті
судового збору у сумі 1411 (одна тисяча
чотириста одинадцять) грн. 03 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 4
червня 2014 року .

Повний текст рішення складено та
підписано 6 червня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов