КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. Справа№ 910/273/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

За розглядом апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014р. у справі № 910/273/14
(суддя Ковтун С.А.)

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»

до Державного підприємства
«Спецагролізинг»

про зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача (скаржник):

Рябець Л.В. (довіреність № 103Д-216/2014 від
14.03.2014р.);

від відповідача: Коваль В.Б.
(довіреність від 08.01.2014р.);

Сахненко Т.В.
(довіреність від 18.02.2014р.);

від Прокуратури міста Києва: Лиховид
О.С. прокурор відділу (посвідчення №
002628 від 05.09.2012р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014р. відмовлено у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» про зобов'язання
Державного підприємства
«Спецагролізинг» вчинити дії щодо
приймання від Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»
зернозбиральних комбайнів КЗС-812СХ у
кількості 120 штук.

Ухвалою суду від 23.05.2014р. прийнято до
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» у якій
скаржник просить скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
20.03.2014р. по справі № 910/273/14 повністю та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити вимоги ТОВ «ДПЗКУ-МТС» в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач не
погоджується з рішенням суду у справі,
стверджуючи, що воно було винесено при
неповному з'ясуванні обставин справи,
та є таким, що прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Доводи скаржника ґрунтуються на тому,
що в процесі розгляду справи
господарський суд не врахував докази
та не об'єктивно визначив зміст листів
ТОВ «ДПЗКУ-МТС», які було долучено до
матеріалів справи відповідачем, тоді
як позивач постійно виконував всі
вимоги відповідача, і навіть ті, які
виходили за рамки договору фінансового
лізингу від 18.04.2011р. № 86 та договору
заміни сторони у зобов'язанні від
09.06.2011р. № 14 та не були передбачені
жодним пунктом договору, а розділом 10
«Вилучення майна» процедура
повернення предмету лізингу у разі
дострокового розірвання договору
фінансового лізингу не визначена.

Ухилення відповідача від підписання
актів передавання-приймання
(повернення) зернозбиральних
комбайнів, за твердженнями скаржника,
свідчить про завдання збитків державі
та позивачу, оскільки техніка вже є
оглянутою та прийнятою «де факто», але
залишається за місцем її огляду,
позивач позбавлений права
користуватись даною технікою за її
призначенням.

Відповідачем до справи подано відзив
на апеляційну скаргу (зареєстровано за
вхідним суду № 09-11/9214 від 17.06.2014р.), у
якому відзначено про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги, законність винесеного судового
рішення при вірному встановленні всіх
обставин справи.

Перегляд прийнятого у справі рішення в
апеляційному порядку за апеляційною
скаргою позивача здійснювався за
участю Прокуратури міста Києва, згідно
отриманого повідомлення про вступ у
справу № 910/273/14 (зареєстровано за
вхідним суду № 09-12/459 від 18.06.2014р.).

За розглядом матеріалів справи, при
дослідженні наявних доказів,
враховуючи пояснення представників
сторін та доводи скаржника викладені в
апеляційній скарзі, судом
відзначається про відсутність підстав
для скасування судового рішення при
врахуванні наступного.

Матеріалами справи підтверджено, не
заперечується сторонами та
встановлено під час розгляду справи
судом першої інстанції, що відповідно
до умов укладеного 18.04.2011р. договору
фінансового лізингу № 86 з урахуванням
договору про заміну сторони у
зобов'язанні № 14 від 09.06.2011р., за актом
приймання-передачі від 12.07.2011р. (аркуш
справи 25) в користування позивача
передано техніку (зернозбиральні
комбайни КЗС-812СХ у кількості 120 штук),
що становить предмет лізингу.

Відповідно до умов договору (п. 2.1, 2.2)
термін користування
лізингоодержувачем предметом лізингу
(строк лізингу) встановлюється до 31
грудня 2017р. з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі
предмету лізингу при умові належної
сплати лізингоодержувачем лізингових
платежів та користування предметом
лізингу, відповідно до умов договору;

в разі дострокового розірвання
договору або в разі закінчення строку
(терміну) користування предметом
лізингу лізингоодержувач зобов'язаний
повернути предмет лізингу
лізингодавцю, а лізингодавець
зобов'язаний прийняти предмет лізингу
у лізингоодержувача.

Розділом 10 договору фінансового
лізингу № 86 від 18.04.2011р. передбачено
право лізингодавця вилучити майно у
випадках: лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж (частково або в
повному обсязі) та прострочення сплати
становить більше 30 календарних днів з
дня настання строку платежу,
встановленого на умовах, визначених
цим Договором (п. 10.1.1); лізингоодержувач
використовує майно не у відповідності
до умов Договору або його призначення
(п. 10.1.2); якщо лізингоодержувач не
виконує умови гарантії на майно, не
підтримує майно в справному стані (в
т.ч. не проводить капітальний ремонт в
разі, якщо такий ремонт потрібен), що
погіршує технічний стан майна (п. 10.1.3);
якщо лізингоодержувач не виконує або
неналежним чином виконує будь-яку з
умов цього Договору ( п. 10.1.4).

У випадку виникнення будь-якої з
підстав, передбачених в пунктах 10.1.1-10.1.4
Договору, лізингодавець направляє
лізингоодержувачу повідомлення про
вилучення майна із зазначенням строку
його передачі. Документом, що
підтверджує факт прийняття
лізингодавцем рішення про розірвання
Договору, є лист лізингодавця.
Лізингоодержувач зобов'язаний
протягом 7 робочих днів з дня вручення
представнику пошти для відправлення
або особисто представнику
лізигноодержувача відповідної вимоги
усунути порушення, оплатити всі
штрафні санкції, комісії, витрати, які
виникли і стали підставою направленої
вищезазначеної вимоги та за свій
рахунок повернути майно лізингодавцю
(п.10.2 Договору).

Як встановлено під час розгляду справи
судом першої інстанції у листі ТОВ
«ДПЗКУ-МТС» за вих. № 130-596/2013 від 27.11.2013р.
позивач просив розглянути можливість
дострокового розірвання договору
фінансового лізингу від 18.04.2011р. № 86, у
зв'язку з чим, погодити дату розірвання
договору (згідно вимог п. 16.4 договору)
та визначити місце передачі 120
зернозбиральних комбайнів КЗХ-812СХ.

Вказаною датою - 27.11.2013р. ДП
«Спецагролізинг» за вих. № 165 було
складено вимогу про повернення
предмету лізингу на виконання умов
договору фінансового лізингу № 86 від
18.04.2011р. у якій, з посиланням на
положення Закону України «Про
фінансовий лізинг» та умови договору
(ст. 10), відзначалось про наявність
заборгованості лізингоодержувача та
необхідність повернути ДП
«Спецагролізинг» у строк до 6 грудня 2013
року комбайни зернозбиральні КЗХ-812СХ у
загальній кількості 120 штук.

Листом за вих. № 172 від 03.12.2013р. позивача
повідомлено, що Державне підприємство
«Спецагролізинг» може розглянути
підписання додаткової угоди про
дострокове припинення договору
лізингу лише після врегулювання
питання про погашення простроченої
заборгованості по цим договорам.

Правове регулювання відносин сторін у
зв'язку з укладанням та виконанням
договору на законодавчому рівні
визначено ЦК України, ГК України,
спеціальним законом - Законом України
«Про фінансовий лізинг».

Право лізингодавця та
лізингоодержувача відмовитися від
договору лізингу передбачено статтею 7
Закону «Про фінансовий лізинг», а
згідно з п. 5 ч. 2 статті 10 Закону «Про
фінансовий лізинг» лізингодавець
зобов'язаний прийняти предмет лізингу
в разі дострокового розірвання
договору лізингу або в разі закінчення
строку користування предметом лізингу.

Вказані положення закону
кореспондуються з погодженими умовами
договору, де у п. 3.4.11 сторони визначили
обов'язок лізингоодержувача за умови
дострокового повернення предмету
лізингу повернути майно у стані, в
якому його було передано у володіння, з
урахуванням його нормального
фізичного зносу.

Відповідно до п. 3.4.7 Договору
лізингоодержувач зобов'язаний у разі
дострокового припинення дії Договору
за власні кошти, у строки вказані
лізингодавцем, доставити предмет
лізингу до визначеного лізингодавцем
місця передачі.

Предметом заявленого у справі позову є
вимоги позивача (лізингоодержувача
згідно договору) зобов'язати
відповідача (лізингодавця згідно
договору) вчинити дії щодо приймання
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»
зернозбиральних комбайнів КЗС-812СХ у
кількості 120 штук.

Спосіб захисту - примусове виконання
обов'язку в натурі (зобов'язання
вчинити певні дії), може бути
застосований саме у разі ухилення
однією із сторін правочину, від
виконання відповідного обов'язку
передбаченого законом, або ж договором.

Натомість, відповідне вчинення дій
щодо прийняття предмету лізингу
(зернозбиральних комбайнів) у разі
розірвання договірних відносин є
обов'язком лізингодавця (відповідача)
за договором, виконання якого
обумовлено вчиненням дій і самим
лізингоодержувачем (позивачем).

Питання передачі предмету лізингу
врегульовані у розділі 5 договору, де, у
п. 5.5 визначено, що у випадку
дострокового припинення договору, якщо
інше не передбачене згодою сторін,
лізингоодержувач зобов'язаний
повернути лізингодавцю майно в тому
стані, в якому він його одержав, з
врахуванням нормального фізичного
зносу, який виник в період дії договору;
в разі необхідності, на вимогу
лізингодавця, лізингоодержувач
зобов'язаний за власний рахунок
відновити майно до стану, в якому воно
було отримано лізингоодержувачем, з
врахуванням нормального фізичного
зносу.

Таким чином, заявляючи вимоги в
судовому порядку до відповідача про
зобов'язання прийняти від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» зернозбиральних комбайнів
КЗС-812СХ у кількості 120 штук, на позивача
покладено обов'язок довести обставини
ухилення від виконання вказаного
обов'язку відповідачем, з наданням
підтверджуючих документів щодо
знаходження предмету лізингу у
визначеному місці доставки у стані в
якому воно було отримано з врахуванням
нормального фізичного зносу.

При дослідженні в судовому порядку
представлених до справи листів, які
свідчать про вчинення дій щодо
врегулювання процедури прийняття
комбайнів, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
факту порушення відповідачем його прав
і охоронюваних законом інтересів,
оскільки, відповідачем визнається, не
заперечується і не оспорюється
виконання свого обов'язку перед
позивачем шляхом вчинення дій по
прийняттю від Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»
зернозбиральних комбайнів КЗС-812СХ у
кількості 120 штук, які були передані в
лізинг згідно договору фінансового
лізингу № 86 від 18.04.2011р..

10.02.2014р. сторони погодили та підписали
порядок передавання-приймання
(вилучення) техніки, яким, на підставі п.
3.4.11 договору фінансового лізингу від
18.04.2011р. № 86 та п. 3.4.11 договору від
30.08.2011р. № 2, прийняли на себе
зобов'язання:

- визначити відповідальних
працівників, які будуть входити до
робочої комісії для проведення
передавання-приймання (повернення)
зернозбиральних комбайнів;

- розглянути можливість залучення
представників незалежної експертної
компанії ТОВ «ЄСП Оцінка-Капітал» для
інспектування об'єктів оцінки
(зернозбиральних комбайнів)
безпосередньо за місцем їх
знаходження;

- визначити календарний графік
передавання-приймання (вилучення)
зернозбиральних комбайнів, за яким
буде працювати робоча комісія…

В матеріалах справи відсутні документи
підтверджуючі знаходження у
визначених місцях приймання-передачі
техніки (АР Крим, м. Джанкой; Одеська
обл., м. Біляївка; Дніпропетровська обл.,
м. Верхньодніпровськ) зернозбиральних
комбайнів у стані, що відповідає стану
в якому їх було отримано у лізинг з
врахуванням нормального фізичного
зносу, а представлені до справи листи
як позивача (№ 130юр-1016/2013 від 13.12.2013р., №
130юр-92/2014 від 24.01.2014р.), так і відповідача
(за вих. № 27 та № 29 від 11.03.2014р. № 180 від
05.12.2013р., № 28 від 11.03.2014р., № 89 від 06.06.2014р.,
№ 90 від 06.06.2014р. свідчать про зворотнє.

Окрім того, згідно повідомлених
відповідачем обставин, експертна
компанія ТОВ «ЄСП Оцінка-Капітал» не
завершила складання остаточного
висновку, що унеможливлює встановлення
стану зернозбиральних комбайнів, їх
оціночної вартості, і зазначене не
спростовано позивачем.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
з'ясовано обставини справи, рішення
ухвалено відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» та
скасування рішення Господарського
суду м. Києва від 20.03.2014 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014р. у справі № 910/273/14 - без
змін.

2. Матеріали справи № 910/273/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала