ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 червня 2014 року Справа № 5/5007/1121/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Мачульського
Г.М., Бакуліної С.В., Волковицької Н.О.,
Грейц К.В., Добролюбової
Т.В.,розглянувши заяву Житомирського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про перегляд Верховним Судом України

постанови Вищого господарського суду
України від 04.02.2014у справі№ 5/5007/1121/12за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Луцьк-Експо", до
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету
України,треті особи на стороні
позивача, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору1.Мале приватне
підприємство "Вік-Експо", 2.Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Славекс-Авто", проскасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луцьк-Експо"
звернулось до Господарського суду
Житомирської області з позовом про
скасування рішення адміністративної
колегії Відділення від 30.07.2012 № 1.16/-63р
"Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу" (далі - Рішення АМК
України).

Рішенням Господарського суду
Житомирської області від 17.12.2012,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.10.2013, позов
задоволено частково, визнано
недійсними пункти 1 і 4 Рішення АМК
України стосовно позивача.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.02.2014 у справі №
5/5007/1121/12 судові рішення попередніх
інстанцій залишено без змін.

Житомирське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
04.02.2014 у справі № 5/5007/1121/12, в якій
просить скасувати зазначену постанову
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Заяву мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах. В обґрунтування своїх
вимог заявником подано постанови
Вищого господарського суду України від
06.08.2013 у справі № 906/284/13-г, від 09.10.2012 у
справі № 5024/329/2012, від 08.10.2013 у справі №
919/515/13.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія судів
не вбачає підстав для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 ГПК України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд судових рішень є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета спору,
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 04.02.2014 у справі №
5/5007/1121/12, про перегляд якої просить
заявник, суд касаційної інстанції
залишив без змін судові рішення
попередніх інстанцій, якими задоволено
позов щодо визнання частково недійсним
рішення адміністративної колегії АМК
України стосовно позивача. При цьому
Вищий господарський суд України
виходив з положень статей 6, 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", зазначивши, що у спірному
рішенні АМК України не доведено
наявності в діях позивача
антиконкурентних узгоджених дій, які б
призвели до спотворення результатів
торгів, оскільки сама по собі схожість
у оформленні конкурсних пропозицій
учасників не є достатнім доказом
наявності попередньої змови
(антиконкурентних узгоджених дій) та
спрямованості дій учасників торгів на
усунення чи недопущення конкуренції,
спотворення результатів.

Проте в постановах від 06.08.2013 у справі №
906/284/13-г, від 09.10.2012 у справі № 5024/329/2012
Вищий господарський суд України
зазначив про безпідставність позовів
про визнання недійсним рішень
відділень Антимонопольного комітету
України, якими на позивачів було
накладено штраф за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції у вигляді
антиконкурентних узгоджених дій, що
потягло за собою спотворення
результатів торгів. При цьому суд
касаційної інстанції виходив з того,
що:

- сукупність встановлених обставин,
характер та кількість наведених
співпадіть у тендерній документації
ТОВ ВТФ "Авіас" і ТОВ "Сента Плюс"
виключають можливість того, що
пропозиції конкурсних торів
готувалися кожним з цих підприємств
окремо та без обміну між ними
інформацією; свідчить по спільну
підготовку ТОВ ВТФ "Авіас" і ТОВ "Сента
Плюс" пропозицій; при цьому названими
суб'єктами господарювання було
узгоджено ціни та дії під час
проведення процедури торгів з метою
забезпечення перемоги у них ТОВ ВТФ
"Авіас", що мало наслідком спотворення
торгів (справа № 5024/329/2012).

- діями позивача, які полягали в
узгодженості його поведінки з ТОВ
"Фактор Нафтогаз" під час участі у
тендері по закупівлі продуктів
нафтоперероблення рідких, було
порушено законодавство, що виявилось у
вигляді антиконкурентних узгоджений
дій, які призвели до спотворення
результатів торгів. При цьому характер
оформлення тендерної документації та
поведінки учасників тендеру, яка була
проявлена ними у цьому ж зв'язку, надали
підстави вважати про існуючу між ними
домовленість щодо усунення
конкуренції та змагальності (справа №
906/284/13-г).

Твердження про подібність
правовідносин у оскаржуваній
постанові та постановах, на які
посилається заявник, не має фактичного
обґрунтування, оскільки на відміну від
оскаржуваної постанови, при прийнятті
рішень у наданих для порівняння копій
постанов, Вищий господарський суд
України виходив з доведеності факту
наявності у діях позивача порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції у вигляді вчинення
антиконкурентних узгоджений дій, які
стосуються спотворення результатів
торгів, про які йдеться у ч. 1 ст. 5, п. 4 ч. 2
ст. 6 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

Крім того, не може бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах постанова Вищого
господарського суду України від 08.10.2013
у справі №919/515/13, якою рішення судів
попередніх інстанцій скасовані, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі, а тому на відповідну постанову
не може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116 - 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Житомирському обласному
територіальному відділенню
Антимонопольному комітету України у
допуску справи № 5/5007/1121/12 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя СуддіГ.Мачульський
С.Бакуліна Н.Волковицька К.Грейц
Т.Добролюбова