КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. Справа№ 15/417-б

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Новікова М.М.

при секретарі Фесенко А.В.

за участю представників

від ліквідатора: нез'явились

від ПП „Фарммаркет": нез'явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства „Фарммаркет"

на ухвалу Господарського
суду м. Києва

від 26.03.2014 р.

у справі № 15/417-б (суддя
Баранов Д.О.)

за заявою Дочірнього
підприємства „Трейд Лайн ЛТД"

про визнання
банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.03.2014р. у справі № 15/417-б заяву
Дочірнього підприємства „Трейд Лайн
ЛТД" в особі ліквідатора - арбітражного
керуючого Шаргала Р.В. задоволено
частково. Визнано за Дочірнім
підприємством „Трейд Лайн ЛТД" право
власності на нежитлові будівлі:

- прибудовану нежитлову будівлю
літ. «А-2», загальною площею 373,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/2;

- прибудовану нежитлову будівлю
літ. «В», загальною площею 546,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/3;

В задоволенні заяви в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нежитлових будівель: прибудовану
нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною
площею 373,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/2; прибудовану
нежитлову будівлю літ. «В», загальною
площею 546,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/3, укладеного
між Приватним підприємством
„Фарммаркет" та Дочірнім
підприємством „Трейд Лайн ЛТД".

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою,
Приватне підприємство „Фарммаркет"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Господарського суду м. Києва від
26.03.2014р. у справі № 15/417-б та відмовити в
задоволенні заяви.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до прийняття невірного
рішення.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.04.2014р. сформовано для розгляду
апеляційної скарги склад колегії
суддів для здійснення апеляційного
провадження колегії у складі:
головуючий суддя Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р. у
справі № 15/417-б у складі колегії суддів:
головуючий суддя Мартюк А.І., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М. апеляційну
скаргу Приватного підприємства
„Фарммаркет" прийнято до провадження
та розгляд справи призначено на 12.05.2014р.

26.05.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ліквідатора
Дочірнього підприємства „Трейд Лайн
ЛТД" надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні було оголошено
перерву до 26.05.2014р., відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р. у
справі № 15/417-б було продовжено строк
розгляду справи.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились. Враховуючи те, що в
матеріалах справи мають місце докази
належного повідомлення всіх учасників
судового процесу про час та місце
проведення судового засідання по
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів вважає можливим здійснити
перевірку рішення першої інстанції у
даній справі в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

В провадженні Господарського суду
міста Києва на стадії ліквідаційної
процедури знаходиться справа № 15/417-6
про банкрутство Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД",
визнаного банкрутом в порядку ст. 22
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" відповідно до
постанови від 03.08.2011 р.

04.12.2013р. судом було продовжено строк
ліквідаційної процедури Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД",
задоволено скаргу на дії ліквідатора,
усунуто арбітражного керуючого Ковезу
А.І. від виконання обов'язків
ліквідатора банкрута, новим
ліквідатором визначено арбітражного
керуючого Шаргала Р.В.

29.01.2014р.р. до Господарського суду м.
Києва надійшла заява ліквідатора
банкрута про визнання недійсним
договору купівлі-продажу нерухомого
майна боржника, відчуженого в межах
провадження у даній справі про
банкрутство, та визнання з боржником
права власності на це нерухоме майно,
яку було призначено до розгляду в
судовому засіданні на 12.02.2014 р.

Судом встановлено, що в ході
ліквідаційної процедури Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД" за
ініціативою його ліквідатора Ковези
А.І. 05.07.2012 р. відбувся аукціон з
виявленого ним продажу майна боржника,
а саме:

1) прибудованої нежитлової будівлі
літ. "А-2", загальною площею 373,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/2, оціненої на суму 55 561,00 грн.;

2) прибудованої нежитлової будівлі
літ. "В", загальною площею 546,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/3, оціненої на суму 90 370,00 грн.

За наслідками проведеного Українською
універсальною біржею "Капітал"
аукціону, оформленого протоколом
проведення аукціону № 1 від 05.07.2012 p.,
переможцем визначено Приватне
підприємство "Фарммаркет", яким було
сплачено гарантійний внесок на р/р
організатора аукціона в розмірі 14 593,10
грн.

В матеріалах справи наявна заява
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
від 06.08.2012 p., зареєстрованого в реєстрі
№ 2477, наступного змісту: заяву
Приватного підприємства "Фарммаркет"
було передано Дочірньому підприємству
"Трейд Лайн ЛТД" в особі його
ліквідатора - Ковези А.І. за допомогою
засобів поштового зв'язку із
повідомленням про вручення; заява
містила відомості щодо пропозиції
Приватного підприємства "Фарммаркет"
до ліквідатора боржника з'явитися до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 з
метою підписання договору
купівлі-продажу нерухомого майна, що
було об'єктом аукціону від 05.07.2012 p.;
ліквідатор Дочірнього підприємства
"Трейд Лайн ЛТД" в зазначений у заяві
час та місце не прибув, відповіді на
заяву не надав.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 14.02.2013 р. у
справі № 922/215/13-г позовні вимоги
Приватного підприємства "Фарммаркет"
до Дочірнього підприємства «Трейд
Лайн» задоволено в повному обсязі
шляхом визнання дійсним договору
купівлі-продажу нежитлових будівель:
прибудованої нежитлової будівлі літ.
"А-2", загальною площею 373,6 кв.м.,
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/2, прибудованої нежитлової будівлі
літ. "В", загальною площею 546,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/3, укладеного між Приватним
зиємством "Фарммаркет" та Дочірнім
підприємством "Трейд Лайн ЛТД", та
визнання за Приватним підприємством
"Фарммаркет" права власності на вказане
нерухоме майно.

Вказане рішення Господарського суду
Харківської області від 14.02.2013 р. у
справі № 922/215/13-г було скасовано
Харківським апеляційним господарським
судом постановою від 19.11.2013 р.

12.02.2014 р. Вищим господарським судом
України постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
19.11.2013 р. та рішення Господарського суду
Харківської області від 14.02.2013 р. у
справі № 922/215/13-г було скасовано, а
провадження у справі припинено,
оскільки спір має бути вирішено в межах
справи про банкрутство, а не в окремому
позовному провадженні.

Як вбачається з поданої заяви, з
протилежними заявленим до
Господарського суду Харківської
області вимогам Приватного
підприємства "Фарммаркет" до
Господарського суду міста Києва
звернувся ліквідатор Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД", за
твердженнями якого, недотримання
передбаченої цивільним законодавством
письмової форми, нотаріального
посвідчення та державної реєстрації
під час укладення договору
купівлі-продажу нерухомого майна між
Приватним підприємством "Фарммаркет"
та Дочірнім підприємством "Трейд Лайн
ЛТД" має наслідком нікчемність
договору, що не позбавляє можливості
визнавати його недійсним у судовому
порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 203 Цивільного кодексу
України правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно до статті 657 Цивільного
кодексу України договір купівлі-
продажу земельної ділянки, єдиного
майнового комплексу, житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню,
крім договорів купівлі-продажу майна,
що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до ч. 5 п. 3.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013р. № 11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
недодержання форми правочину, якої
вимагає закон, тягне за собою
недійсність правочину лише у разі, коли
це прямо передбачено законом, зокрема,
статтями 547, 981, 1055,1059,1107 ЦК України. У
зазначених випадках правочин є
нікчемним.

Пунктом 2.5.2 вказаної постанови
визначено, що за змістом частини другої
статті 215 ЦК України нікчемний
правочин, на відміну від оспорюваного,
є недійсним незалежно від наявності чи
відсутності відповідного рішення суду.
Однак це не виключає можливості
подання та задоволення позову про
визнання нікчемного правочину
(господарського договору) недійсним.

Отже, спори про визнання нікчемних
правочинів недійсними підлягають
вирішенню господарськими судами у
загальному порядку. З'ясувавши, що
оспорюваний правочин є нікчемним,
господарський суд зазначає в
резолютивній частині рішення про його
недійсність або, за відсутності
підстав для такого визнання, відмовляє
в задоволенні позову.

Посилаючись на зазначені положення
Цивільного кодексу України та
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України,
ліквідатор банкрута вважає
оспорюваний договір нікчемним, поряд з
цим, вказуючи на те, що договір
купівлі-продажу між сторонами спору у
письмовій формі не укладався, та
відповідно не посвідчувався
нотаріально та не реєструвався у
відповідному державному реєстрі, факт
чого також підтверджується
поясненнями Приватного підприємства
"Фарммаркет" та наявним в матеріалах
справи листом від нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про те, що Приватне підприємство
Фарммаркет" та Дочірнє підприємство
"Трейд Лайн ЛТД" за посвідченням
договору купівлі-продажу нерухомого
майна не звертались.

Частиною 3 ст. 640 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 Цивільного
кодексу України правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу
України, якщо договір про відчуження
майна підлягає державній реєстрації,
право власності у набувача виникає з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 2.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 11
від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" не може бути визнаний
недійсним правочин, який не вчинено
(договір, який не укладено). Зокрема, не
вважаються вчиненими правочини
(укладеними господарські договори), в
яких (за якими): відсутні передбачені
законом умови, необхідні для їх
укладення (не досягнуто згоди за всіма
істотними для даного правочину
умовами); не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства
необхідна його передача; не здійснено
державну реєстрацію або нотаріальне
посвідчення, необхідні для його
вчинення, тощо. Встановивши відповідні
обставини, господарський суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог як про
визнання правочину недійсним, так і про
застосування наслідків недійсності
правочину. Водночас господарським
судам необхідно враховувати таке.
Визначення договору як неукладеного
може мати місце на стадії укладення
договору, а не за наслідками виконання
його сторонами. Отже, якщо дії сторін
свідчать про те, що оспорюваний договір
фактично було укладено, суд має
розглянути по суті питання щодо
відповідності його вимогам закону; це
правило не стосується випадків, коли
для вчинення правочину необхідні його
державна реєстрація або нотаріальне
посвідчення, оскільки за відсутності
відповідної реєстрації чи посвідчення
договір в будь-якому разі не вважається
укладеним.

В матеріалах справи відсутні належні
докази на підтвердження факту
укладення договору купівлі-продажу
майна боржника, а саме: прибудованої
нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною
площею 373,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/2, прибудованої
нежитлової будівлі літ. «В», загальною
площею 546,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/3, в письмовій
формі, а також його нотаріального
посвідчення та державної реєстрації,
зі здійсненням чого пов'язується
момент укладення договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
оспорюваний договір купівлі-продажу не
може вважатися укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 р. у редакції від 30.06.1999 р. зі
змінами та доповненнями, встановлено,
що ліквідатор з дня свого призначення,
з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього
Закону, подає до господарського суду
заяви про визнання недійсними угод
боржника.

Згідно ч. 10 ст. 17 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 р. у редакції від 30.06.1999 р. зі
змінами та доповненнями зазначено, що
керуючий санацією в трьохмісячний
строк з дня прийняття рішення про
санацію має право відмовитися від
виконання договорів боржника,
укладених до порушення провадження у
справі про банкрутство, не виконаних
повністю або частково, якщо виконання
договору завдає збитків боржнику;
договір є довгостроковим (понад один
рік) або розрахованим на одержання
позитивних результатів для боржника в
довгостроковій перспективі, крім
випадків випуску продукції з
технологічним циклом, більшим за
строки санації боржника; виконання
договору створює умови, що
перешкоджають відновленню
платоспроможності боржника.

Як слідує зі змісту заяви ліквідатора
Дочірнього підприємства "Трейд Лайн
ЛТД", при обґрунтуванні своїх вимог
арбітражний керуючий взагалі не
посилається на вказані норми Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. у
редакції від 30.06.1999 р. зі змінами та
доповненнями, наявність підстав для
визнання договору недійсним за
приписами якого має пріоритетний
характер порівняно з іншими нормами
матеріального права.

Разом з цим, ліквідатор і Приватне
підприємство "Фарммаркет", наводять
норми Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. у
редакції від 22.12.2011 p., який до
правовідносин у справі про банкрутство
№ 15/417-6 застосуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції та вважає, що суд
правомірно відмовив в задоволенні
заяви ліквідатора Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД" в частині
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових будівель:
прибудованої нежитлової будівлі літ.
"А-2", загальною площею 373,6 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/2, прибудованої нежитлової будівлі
літ. "В", загальною площею 546,7 кв.м., що
знаходиться за адресою: Харківська
обл., м. Лозова, вул. Червоногвардійська,
48а/3, укладеного між Приватним
підприємством "Фарммаркет" та Дочірнім
підприємством "Трейд Лайн ЛТД".

Щодо вимоги ліквідатора про визнання
за боржником права власності на спірні
об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право вільно володіти,м
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду і захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України та ч. 2 ст. 20
Господарського кодексу України
способом захисту прав та інтересів
може бути, в тому числі, визнання права.

Статтею 391 Цивільного кодексу України
встановлено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, в
зв'язку з ухиленням Дочірнього
підприємства "Трейд Лайн ЛТД" від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, Приватне
підприємство»Фарммаркет" звернулося
до Господарського суду Харківської
області про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання за ним
права власності на описане вище майно,
що, переконаннями суду свідчить про
невизнання такою особою права
власності Дочірнього пдприємства
"Трейд Лайн ЛТД" на спірне нерухоме
майно.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

За змістом ст. 392 Цивільного кодексу
України, а також виходячи з загальних
положень ст. 15 цього кодексу та ст. 1
Господарського процесуального кодексу
України, необхідною умовою для
застосування відповідного способу
судового захисту (крім наявності
самого права, що захищається) є, зокрема
факт його порушення (невизнання або
оспорювання).

В матеріалах справи наявний
аудиторський висновок щодо оцінки
платоспроможності ДП «Трейд Лайн ЛТД»
від 30.07.2010р.; реєстр основних засобів ДП
«Трейд Лайн ЛТД»; баланси ДП «Трейд
Лайн ЛТД» станом на 31.12.2009р. та на
31.03.2010р.; технічні паспорти на нежитлові
приміщення, що знаходяться за адресами
Харківська обл., м. Лозова, вул.
Червоногвардійська, буд 48а/2 та вул. вул.
Червоногвардійська, буд 48а/3; протокол
зборів комітету кредиторів ДП «Трейд
Лайн ЛТД» від 01.02.2012р.; протокол
проведення аукціону № 1 від 05.07.2012р.;
висновки про вартість нежитлових
приміщень; скарга на дії ліквідатора
від 29.11.2012р., уточнення до скарги від
26.12.2012р. та від 09.01.2013р., що свідчить про
те, що ДП «Трейд Лайн ЛТД» є власником.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції та вважає, що вимога
Дочірнього підприємства "Трейд Лайн
ЛТД" підлягає задоволенню про визнання
за ним права власності на нежитлові
будівлі: прибудованої нежитлової
будівлі літ. "А-2", загальною площею 373,6
кв.м., що знаходиться за адресою:
Харківська обл., м. Іозова, вул.
Червоногвардійська, 48а/2, прибудованої
нежитлової будівлі літ. "В", загальною
лощею 546,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул.
Іервоногвардійська, 48а/3.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені скаржниками в
апеляційних скаргах, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
ухвалу Господарського суду м. Києва від
26.03.2014р. у справі № 15/417-б прийнято з
повним та всебічним дослідженням
обставин, які мають значення для
справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємство «Фарммаркет» залишити
без задоволення, а ухвалу
Господарського суду м. Києва від
26.03.2014р. у справі № 15/417-б - без змін.

2. Матеріали справи № 15/417-б повернути до
Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
Л.П. Зубець

М.М. Новіков