ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р.Справа № 922/1544/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз", м. Харків до
Зміївського районного комунального
водопроводно-каналізаційного
підприємства, м. Зміїв про стягнення
коштів в розмірі 785,77 грн. за участю :

Представник позивача - Засядко М.В. дов.
№3924 від 26.12.2013 року;

Предчставник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "Харківгаз" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Зміївського
районного комунального
водопроводно-каналізаційного
підприємства про стягнення основної
заборгованості у розмірі 718,44 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 21,38 грн. та
3% річних у розмірі 45,95 грн., а також
просить суд покласти на відповідача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1827,00 грн.. В обгрунтування
позовних вимог позивач вказує на
неналежне виконання з боку відповідача
своїх зобов'язань за Договором на
розподіл природного газу №05Т-74Х від
03.10.2011 року.

Ухвалою суду від 22.04.2014 року за позовною
заявою було порушено провадження по
справі №922/1544/14 та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 19 травня 2014 року.

Ухвалою суду від 19.05.2014 року розгялд
справи було відкладено на 02 червня 2014
року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримував в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, документів,
витребуваних судом та відзиву на
позовну заяву, не надав, про причини
неявки суд не повідомляв. Про час та
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (арк.
с. 33, 46).

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представником Позивача докази в
обгрунтування заявлених позовних
вимог, вислухавши пояснення
представника позивача судом
встановлено наступне.

03 жовтнгя 2011 року між позивачем -
Публічним акціонерним товариством
"Харківгаз (газорозподільне
підприємство) та відповідачем -
Зміївським районним комунальним
водопроводно-каналізаційним
підприємством (замовник) було укладено
договір №05Т-74Х на розподіл природного
газу (а.с. 10-13), відповідно до умов якого
позивач зобов"язався надати
відповідачу послугу з транспортування
природного газу газорозподільними
мережами до межі балансової належності
об'єктів замовника або його споживачів
відповідно до «Актів розмежування
балансової належності газопроводів та
експлуатаційної відповідальності
сторін», а відповідач зобов'язався
сплатити газорозподільному
підприємству вартість послуги з
транспортування газу ГРМ у розмірі, у
строки та у порядку, передбаченому
умовами цього Договору (п.п. 1.1.-1.2.
Договору).

Згідно п. 4.5 Договору, оплата послуг за
транспортування газу ГРМ здійснюється
замовником на умовах попередньої
оплати авансовими платежами планового
обсягу газу за 10 календарних днів до
початку місяця транспортування.

Відповідно до п.п.2.6.-2.9. Договору
послуги з транспортування газу ГРМ
підтверджуються підписаним сторонами
актом наданих послуг транспортування
газу ГРМ, що оформлений за даними
вузлів обліку, визначених у додатку
«Перелік комерційних вузлів обліку
газу та газоспоживаючого обладнання»
до цього договору. Газорозподільне
підприємство до 5-го числа, наступного
за звітним місяцем направляє
відповідачу два примірники акта
наданих послуг за звітний місяць, які
підписані уповноваженим представником
та скріплені печаткою
газорозподільного підприємства.
Замовник протягом двох днів з дати
одержання акта приймання-передачі
природного газу зобов'язується
повернути газорозподільному
підприємству один примірник оригіналу
акта, підписаного уповноваженим
представником та скріпленим печаткою
замовника, або надати в письмовій формі
мотивовано відмову від підписання акта
наданих послуг. У випадку відмови від
підписання акта наданих послуг
розбіжності підлягають урегулюванню
відповідно до законодавства. До
вирішення спірних питань обсяг та сума
послуг з транспортування газу ГРМ
встановлюються відповідно до даних
газорозподільного підприємства. Акти
наданих послуг є підставою для
остаточних розрахунків замовника з
газорозподільним підприємством.

У відповідності до п.4.1. договору
розрахунки за послуги з
транспортування газу ГРМ здійснюються
за тарифом на транспортування газу
розподільними трубопроводами за 1000
куб.м., затвердженим для
газорозподільного підприємства
Національною комісією регулювання
електроенергетики України, який на
момент укладення договору
встановлений в розмірі 284,30грн., крім
того ПДВ (20%) - 56,86грн., разом 341,16 грн. за
1000 м.куб. транспортованого природного
газу.

В п.4.3. Договору зазначено, що
розрахунковий період за договором
становить один місяць - з 09:00 години
першого дня місяця до 09:00 год. першого
дня наступного місяця включно. Місячна
вартість послуг з транспортування газу
визначається як добуток тарифу на
загальну кількість транспортованого
газу, розрахованого на умовах,
зазначених у розділі 3 цього договору,
та податку на додану вартість.

Договір набуває чинності з дня його
підписання та укладається на строк до
31 грудня 2012 року. Разом з тим, договір
вважається продовженим на аналогічний
період, якщо за місяць до закінчення
терміну дії Договору жодної із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов. При цьому
сторони мають переоформити додаток
«Договірні обсяги транспортування
природного газу ГРМ», у якому визначити
планові обсяги газу на продовжений
термін (п.10.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином, надав
відповідачеві послуги з
транспортування природного газу
газорозподільними мережами в період з
листопада 2011 року по квітень 2012 року на
загальну суму 718,44 грн., що
підтверджується підписаними сторонами
актами наданих послуг з розподілу
природного газу (а.с. 15-20).

Однак, відповідач за надані послуги не
розрахувався, внаслідок неналежного
виконання прийнятих на себе
зобов"язань щодо повної та своєчасної
оплати, у відповідача виникла
заборгованість у сумі 718,44 грн. (сума
основного боргу), що і стало підставою
позивачу для звернення до
господарського суду з відповідним
позовом.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
718,44 грн. основного боргу є
обґрунтованими, правомірними,
доведеними матеріалами справи та не
спростовані відповідачем, і такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
інфляційні втрати в розмірі 21,38 грн. та
3% річних у розмірі 45,95 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача в сумі 21,38 грн.,
нараховані за індексами інфляції на
суму основного боргу, а також 45,95 грн. - 3%
річних, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується п. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 65
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Зміївського районного
комунального
водопровідно-каналізаційного
підприємства (63404, Харківська область,
Зміївський р-н, м. Зміїв, вул.
Червоноармійська, буд. 24, код ЄДПОУ
21231318) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Харківміськгаз" (61109, м. Харків, вул.
Безлюдівська, 1, п/р № 4001 в ПАТ
"КБ""Надра" м. Київ, МФО 380764, ) 718,44 грн. основного боргу, 45,95 грн. 3%
річних, 21,38 грн. інфляційних витрат та
1827,00 грн. судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.06.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк