ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 червня 2014 року Справа № 906/249/13-г Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу
кооперативно-державного поліського
науково-виробничого селекційного
центру по м'ясному скотарству "Росія", в
особі ліквідатора арбітражного
керуючого Мельника В.О., м. Житомирна
рішення від 25.06.2013 господарського суду
Житомирської областіта постановувід
21.10.2013 Рівненського апеляційного
господарського суду у справі№ 906/249/13-г
господарського суду Житомирської
областіза
позовомкооперативно-державного
поліського науково-виробничого
селекційного центру по м'ясному
скотарству "Росія", с. Велика Рача
Житомирської областідотовариства з
обмеженою відповідальністю
"Рачанське", с. Велика Рача Житомирської
областітретя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача товариство з
обмеженою відповідальністю
"Селекційний центр "Україна", с. Велика
Рача Житомирської
областіпроповернення майна із чужого
незаконного користування

ВСТАНОВИВ :

Подана втретє 10.04.2014
кооперативно-державним подільським
науково-виробничим селекційним
центром по м'ясному скотарству "Росія"
в особі ліквідатора арбітражного
керуючого Мельника В.О. (далі - заявник,
позивач) касаційна скарга на рішення
господарського суду Житомирської
області від 25.06.2013 та постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 у справі
№ 906/249/13-г не може бути розглянута Вищим
господарським судом України, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з наступних
підстав.

Як вбачається, предметом судового
розгляду у даній справі є позовна
вимога про зобов'язання відповідача
повернути позивачу рухоме та нерухоме
майно - комплекс по переробці
сільськогосподарської продукції та 77
одиниць сільськогосподарської
техніки. Отже, даний спір за своєю суттю
є спором про витребування конкретного
майна з чужого незаконного володіння.

Слід зазначити, що судовий збір з
позовної заяви про витребування або
повернення майна визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому за змістом пункту 3 частини
другої статті 54 і статті 55 ГПК України
обов'язок щодо визначення вартості
майна, яке є предметом спору,
покладається на позивача.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
визначено розмір ставки судового збору
за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру, а
саме, 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

У свою чергу ставка судового збору за
подання касаційної скарги становить 70
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної суми
(пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Заявником не надано доказів сплати
судового збору за подання касаційної
скарги та одночасно заявлено
клопотання про розстрочення його
сплати у зв'язку з перебуванням
позивача у процедурі банкрутства на
стадії ліквідації та відсутністю у
нього коштів.

У той же час за нормою статті 8 Закону
України "Про судовий збір" суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою, зокрема, відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

При цьому розстрочення сплати судового
збору може мати місце на строк не довше
ніж до ухвалення судового рішення у
справі. Відповідно до ст. 1118 ГПК України
такий строк не може перевищувати
одного місяця з моменту прийняття
касаційної скарги до провадження.

У той же час заявник не надав жодних
доказів, які б давали підстави
стверджувати про поліпшення його
матеріального стану та спроможність
сплатити судовий збір у повному обсязі
протягом вищезазначеного місячного
строку.

Більше того, статтею 129 Конституції
України як одну із засад судочинства
визначено рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної
скарги є юридична особа - суб'єкт
господарювання, який здійснює
господарську (підприємницьку)
діяльність на власний ризик з метою
одержання прибутку (ст. 42
Господарського кодексу України).

У зв'язку з чим сама лише обставина,
пов'язана з відсутністю коштів на
рахунках такого суб'єкта
господарювання, не може вважатися
достатньою підставою для розстрочення,
відстрочення або звільнення від сплати
судового збору.

Отже, з огляду на імперативні приписи
ст. 8 Закону України "Про судовий збір"
суд касаційної інстанції не знаходить
підстав для задоволення клопотання
заявника про розстрочення сплати
судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги
не додано доказів сплати судового
збору у встановленому порядку та
розмірі, що є підставою для повернення
касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113
ГПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що
клопотання про відновлення
пропущеного процесуального строку для
подання касаційної скарги буде
розглянуто у випадку усунення
виявлених недоліків та повторного
звернення з касаційною скаргою в
загальному порядку.

З урахуванням наведеного та керуючись
129 Конституції України, ст. 8 Закону
України "Про судовий збір", ст. ст. 86, 1111,
п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити кооперативно-державному
поліському науково-виробничому
селекційному центру по м'ясному
скотарству "Росія" в особі ліквідатора
арбітражного керуючого Мельника В.О. у
задоволенні клопотання про
розстрочення сплати судового збору за
подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу
кооперативно-державного поліського
науково-виробничого селекційного
центру по м'ясному скотарству "Росія" в
особі ліквідатора арбітражного
керуючого Мельника В.О. на рішення
господарського суду Житомирської
області від 25.06.2013 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 у справі
№ 906/249/13-г повернути її заявнику.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич