ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Справа № 903/1128/13 Вищий
господарський суду України в складі
колегії

Овечкін В.Е. - головуючого, Чернов Є.В.
Цвігун В.Л.за участю представників:
приватного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" Державної
виконавчої служби України розглянув
касаційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5
товариства з обмеженою
відповідальністю "Екзітос"на
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 18 березня 2014
рокуу справі№ 903/1128/13 господарського
суду Волинської областіза
позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Екзітос"до
товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Феміда-Інтер";
Головного управління юстиції у
Волинській області в особі примусового
виконання рішень; Державної виконавчої
служби України в особі відділу
примусового виконання рішень;
приватного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра"провизнання
права власності на майно та виключення
майна з акта опису та арештуВ С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 21 січня 2014 року
(суддя Шум М.С.) у позові до Головного
управління юстиції у Волинській
області в особі відділу примусового
виконання рішень (надалі - відповідач 2),
Державної виконавчої служби України в
особі відділу примусового виконання
рішень (надалі - відповідач 3) про
визнання права власності на майно та
виключення майна з акта опису та арешту
майна відмовлено.

Позовні вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Феміда-Інтер" (надалі - відповідач 1),
Приватного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" (надалі -
відповідач 4) про визнання права
власності на майно та виключення майна
з акта опису та арешту майна
задоволено. Визнано за Товариством з
обмеженою відповідальністю "Екзітос"
(м.Луцьк, вул.Ковельська, 2, каб.421, ) право власності на лінію
підігріву, протирки і деаерації
яблучного та морквяного пюре; лінію
асептичної стерилізації і наповнювач
для яблучного і морквяного пюре; лінію
асептичної стерилізації і наповнювач
яблучного пюре; лінію екстрагування
яблучного пюре; лінію приймання ягід,
слив, вишень, мийка і екстрагування
пюре; лінію пастеризації етикировки та
упаковки соку 0.25 дмта 1 дм. (розливу в
скляні банки); лінію по виробництву та
розливу соку з м'якоттю 0,25 дм. Та 1 дм.;
станцію водоочистки (РКЗ) та виключено
з акту опису та арешту майна від 29
травня 2013 року відповідне майно (акт
опису та арешту майна при примусовому
виконанні наказу господарського суду
м. Києва №7/474-34/365-27/2 від 17.05.2012 року).

Вказане рішення обґрунтовано тим, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Екзітос" на момент
складання відділом примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
Управління юстиції у Волинській
області акту опису та арешту майна від
29.05.2013 року було власником спірного
майна згідно Договору купівлі-продажу
від 01.08.2011 року, тому вимоги позивача до
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Феміда-Інтер",
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Надра" про визнання
права власності та виключення майна з
акта опису та арешту майна є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 р. (судді:
Мамченко Ю.А., Саврій В.А., Дужич С.П.)
рішення господарського суду
Волинської області від 21.01.2014 року
скасовано.

Прийнято нове рішення. В позові
відмовлено.

Як зазначив апеляційний господарський
суд виходячи із змісту зазначених норм
власник або особа, яка вважає, що майно,
на яке накладено арешт, належить їй, а
не боржникові, може звернутися до суду
з позовом про визнання права на майно і
про звільнення майна з-під арешту, а
умовою задоволення
матеріально-правових вимог позивача
має бути встановлення факту належності
позивачеві права власності на спірне
майно та безпідставність включення
такого майна до опису боржника та
накладення на нього арешту. Твердження
позивача, що саме йому належить право
власності на включену державним
виконавцем до Акту опису та арешту
майна від 29.05.2013 року асептичну лінію по
переробці ягід та пюре FМС Food Tech 2008 року
випуску, Parma Italia, спростовується
доказами, з яких вбачається, що
арештована державним виконавцем
асептична лінія належить на праві
власності ТОВ фірма "Феміда-Інтер" на
підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13
березня 2008 року, укладеного між ТОВ
фірма "Феміда-Інтер" та FMC Technologies Italia
S.p.A., що знаходиться за адресою: виа
Мантова 63/А, 43100, Парма, Італія.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Екзітос" в
касаційній скарзі просить постанову
апеляційного господарського суду
скасувати з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права,
а рішення місцевого господарського
суду залишити без зміни.

В обґрунтування вимог скарги скаржник
доводить, що описане та арештоване
державним виконавцем майно належить
ТОВ «Екзітос» на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від
01 серпня 2011 року між продавцем -
Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Феміда-Інтер»
та покупцем - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Екзітос». Дане майно
не включене до акту опису та арешту
майна від 29 травня 2013 року, проте
обладнання, що було придбане у ТОВ
«Феміда-Інтер» по даний час
знаходиться на території
Рожищенського консервного заводу,
приміщення якого описані та арештовані
згідно акту опису та арешту майна від 29
травня 2013 року. ПАТ КБ «Надра» до
придбаного нами обладнання жодного
відношення не має, що встановлено
Рожищанським районним судом
Волинської області та Апеляційним
судом Волинської області у
кримінальній справі №0314/160/2012.

ТОВ "Феміда-Інтер" надіслало суду
клопотання про відкладення розгляду
справи з підстав знаходження його
представника у відпустці.

Суд вважає, що зазначене клопотання про
відкладення розгляду касаційної
скарги у цій справі підлягає
відхиленню з таких підстав.

Обставиною, яка зумовлює відкладення
розгляду справи є неможливість
вирішення справи в даному судовому
засіданні з врахуванням також підстав,
наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені
підстави оцінюються судом з метою
реалізації передбаченого
процесуальним законом права на
відкладення справи.

Заявником не надано суду доказів на
підтвердження обставин знаходження
представника у відпустці та
неможливості вжиття заходів для
забезпечення представлення своїх
інтересів в судовому засіданні.

З врахуванням приписів ст. 77 ГПК
України та враховуючи вимоги ст.ст. 111-5,
111-7 ГПК України щодо повноважень
касаційної інстанції та меж перегляду
справи в касаційній інстанції, суд не
вбачає у наведеній заявником обставині
об'єктивної перешкоди для касаційного
перегляду судового рішення у справі.

ТОВ "Екзітос" надіслало суду клопотання
про відкладення розгляду справи з
підстав хвороби свого представника та
необхідністю подання додаткових
доказів.

Суд вважає, що зазначене клопотання про
відкладення розгляду касаційної
скарги у цій справі підлягає
відхиленню з таких підстав.

Обставиною, яка зумовлює відкладення
розгляду справи є неможливість
вирішення справи в даному судовому
засіданні з врахуванням також підстав,
наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені
підстави оцінюються судом з метою
реалізації передбаченого
процесуальним законом права на
відкладення справи.

Доказів в обґрунтування певних
обставин, які заявник вважає такими, що
не дозволяють йому взяти участь в
судовому засіданні, зокрема, що
засвідчують обставини хвороби суду не
надано, з огляду на що такі обставини
суд не визнає необґрунтованими та до
уваги не бере.

З врахуванням вимоги ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК
України щодо повноважень касаційної
інстанції та меж перегляду справи в
касаційній інстанції, суд не вбачає у
наведеній заявником обставині щодо
необхідності подання додаткових
доказів об'єктивної перешкоди для
касаційного перегляду судового
рішення у справі.

Розпорядженням секретаря четвертої
судової палати Вищого господарського
суду України від 10.06.2014 р. № 05-05/579 у
зв'язку з виходом з відпустки судді
Овечкін В.Е. для розгляду справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий - Овечкін В.Е., Чернов Є.В.,
Цвігун В.Л..

Вищий господарський суд України,
розглянувши доводи касаційної скарги,
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2008 року
між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" було укладено кредитні
договори №11/2008/980/978-КЛ/01, №11/2008/978-К/01,
№11/2008/978-ЕКА/01.

В забезпечення вказаних вище кредитних
договорів між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ
фірма "Феміда-Інтер" 03 квітня 2008 року
було укладено:

- договір застави обладнання, у
відповідності до якого ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" передало в заставу ВАТ
"КБ "Надра" обладнання консервного цеху
розташованого за адресою: Волинська
область, м. Рожище, вул. Селянська, 9
згідно з переліком, що становить 227
(двісті двадцять сім) одиниць;

- договір застави майнових прав, у
відповідності до якого ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" передало в заставу ВАТ
"КБ "Надра" майнові права по Контракту
SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року,
укладений між ТОВ фірма "Феміда-Інтер"
та FMC Technologies Italia S.p.A., що знаходиться за
адресою: виа Мантова 63/А, 43100, Парма,
Італія, а саме: лінія розливу в скляні
банки; обладнання для екстрагування
яблучного пюре; обладнання для
нагрівання, протирання, деаерації
яблучного та морквяного пюре;
установка прийому ягід, слив, вишень,
мийка та екстрагування ягідного пюре;
обладнання для асептичної
стерилізації та наповнювання ягідного
пюре;

- договір іпотеки, у відповідності до
якого ТОВ фірма "Феміда-Інтер" передало
в іпотеку ПАТ "КБ "Надра" цілісний
майновий комплекс будівель та споруд
із 14 об'єктів, що знаходяться за адресою
Волинська область, м.Рожище,
вул.Селянська, 9 та 3 земельні ділянки.

Згідно п.1.3. Договору застави майнових
прав, ТОВ фірма "Феміда-Інтер" на
підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13
березня 2008 року належало право
власності на предмет застави.

У 2009 році ТОВ фірма "Феміда-Інтер"
звернулося до господарського суду
міста Києва із позовною заявою про
розірвання вказаних вище кредитних
договорів та договорів застави.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.03.2012 року у справі
№7/474-34/365-27/2, за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Феміда -
Інтер" до Приватного акціонерного
товариства "КБ "Надра", 3-я особа:
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про розірвання кредитних договорів,
договорів забезпечення виконання
зобов'язань та за зустрічним позовом
Приватного акціонерного товариства "КБ
"Надра" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феміда-Інтер" про
стягнення кредитної заборгованості,
позовні вимоги ТОВ фірма "Феміда-Інтер"
задоволено частково. Розірвано
кредитний договір №11/2008/980/978-КЛ/01 від
03.04.2008 року, укладений між Відкритим
акціонерним товариством Комерційним
банком "Надра" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Феміда-Інтер". Розірвано кредитний
договір №11/2008/978-ЕКА/01 від 03.04.2008 року
укладений між Відкритим акціонерним
товариством Комерційним банком "Надра"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Феміда-Інтер".
Розірвано кредитний договір №
11/2008/978-К/01 від 03.04.2008 року укладений між
Відкритим акціонерним товариством
Комерційним банком "Надра" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Феміда-Інтер". В
іншій частині первісних позовних вимог
відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.
На підставі рішення суду з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Феміда-Інтер" підлягає стягненню на
користь Відкритого акціонерного
товариства комерційного банку "Надра"
за кредитним договором №11/2008/980/978-КЛ/01
від 03.04.2008 року, укладеним між Відкритим
акціонерним товариством комерційним
банком "Надра" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Феміда-Інтер" суму в розмірі 23 352 923
(двадцять три мільйони триста п'ятдесят
дві тисячі дев'ятсот двадцять три) грн.
71 коп..

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.09.2012 року у
справі №7/474-34/365-27/2 рішення
господарського суду м.Києва від 26.03.2012
року по справі №7/474-34/365-27/2 в частині
часткового задоволення первісних
вимог залишено без змін. Резолютивну
частину рішення Господарського суду
м.Києва від 26.03.2012 року по справі
№7/474-34/365-27/2 в частині зустрічних
позовних вимог викладено у наступній
редакції: "Зустрічний позов
задовольнити частково. Стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Феміда-Інтер" (43010,
м.Луцьк, вул.Дубнівська, 36, ) на користь Відкритого
акціонерного товариства комерційного
банку "Надра" (04053, м. Київ, вул. Артема, 15,
) за кредитним договором
№11/2008/980/978-КЛ/01 від 03.04.2008 року,
укладеним між Відкритим акціонерним
товариством комерційним банком "Надра"
та Товариством з обмеженою від
повільністю "Феміда-Інтер" суму в
розмірі 23 318 194, 69 грн.; за кредитним
договором №11/2008//978-К/01 від 03.04.2008 року
суму в розмірі 1 762 753 грн. 15 коп.; за
кредитним договором №11/2008/978-ЕКА/01 від
03.04.2008 року суму в розмірі 42 529 693 грн. 88
коп.; заборгованість за договором на
відкриття та оплату документарного
акредитива № 613 у сумі 5 666 154 грн. 52 коп..
В іншій частині зустрічного позову
відмовити."

Колегією суддів Київського
апеляційного господарського суду,
зокрема, вказано, що враховуючи те, що
кредитні договори, в забезпечення
виконання зобов'язань по яким були
укладені вищезазначені договори
застави та договори іпотеки, судом
розірванні, договір застави обладнання
від 03.04.2008 року, договори іпотеки від
03.04.2008 року та договори застави
майнових прав від 03.04.2008 року
вважаються такими, що припинили свою
дію. Враховуючи вказане, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду зазначила, що
вимоги ТОВ фірма „Феміда-Інтер" про
зобов'язання приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 cкасувати заборони на
відчуження рухомого та нерухомого
майна, встановлені відповідно до
договорів застави та іпотеки, а також
вимоги про зобов'язання приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 вилучити з
Державного реєстру обтяжень та Єдиного
реєстру заборон відповідні записи є
передчасними.

11.06.2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження на
підставі наказу господарського суду
м.Києва №7/474-34/365-27/2 від 17.05.2012 року про
стягнення з ТзОВ "Феміда-Інтер" на
користь ПАТ КБ "Надра" боргу в розмірі 42
563 846 грн. 50 коп..

06.08.2012 року головою Державної
виконавчої служби винесено постанову
про утворення виконавчої групи щодо
виконання наказу господарського суду
м. Києва №7/474-34/365-27/2 від 17.05.2012 року до
складу якої увійшов, зокрема, старший
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області Самчук Олександр
Петрович.

09.04.2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень членам виконавчої
групи згідно з постановою від 06.08.2012
року доручено провести виконавчі дії
щодо опису та арешту майна ТзОВ "Фірма
"Феміда-Інтер".

29.05.2013 року державним виконавцем
Самчуком О.П. при примусовому виконанні
наказу господарського суду м.Києва
№7/474-34/365-27/2 від 17.05.2012 року складено Акт
опису та арешту майна за адресою:
м.Рожище, вул.Селянська, 9, відповідно до
якого описано та накладено арешт на
асептичну лінію по переробці ягід та
пюре FМС Food Tech 2008 року випуску, Parma Italia,
що належить ТОВ фірма "Феміда-Інтер", в
приміщенні №1.

В матеріалах справи наявний Договір
купівлі-продажу №19/09-3 від 19.10.2009 року
укладений між відповідачем 1 - ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" (Покупець) та ТОВ
"Будсинтез" (Продавець), відповідно до
пункту 1.1 якого продавець
зобов'язується передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити товар
згідно накладних, що є невід'ємними
додатками до даного договору. В додатку
№1 до Договору від 19.10.2009 року сторони
погодили порядок розрахунків за даним
договором.

Відповідно до видаткової накладної
№231101 від 23.11.2009 року /т.1, а.с.151/ ТОВ
"Будсинтез" відвантажило, а ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" отримало товар на
загальну суму 32 531 005 грн. 00 коп. Перелік
товару (консервне обладнання) в
кількості 50 одиниць наведено у
відповідній накладній.

10.04.2009 року та 03.08.2009 року між ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" та ПП "Термодистиляція"
укладено договори №08-09, №15-09 про
поставку та встановлення обладнання
для системи водоочистки.

01 серпня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю фірма
"Феміда-Інтер" (Продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Екзітос" (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу
консервного обладнання та станції
водоочистки загальною вартістю 52 462 041
грн. 20 коп..

Відповідно до видаткових накладних
№ЛНА-000045 від 24.11.2011 року на суму 48 201 437
грн. 02 коп. та №ЛНА-000046 від 28.11.2011 року на
суму 4 260 604 грн. 18 коп., що разом
становить 52 462 041 грн. 20 коп. ТзОВ фірма
"Феміда-Інтер" як постачальник передало
ТзОВ "Екзітос" на підставі договору від
01.08.2011 року наступний товар: лінію
підігріву, протирки і деаерації
яблучного та морквяного пюре; лінію
асептичної стерилізації і наповнювач
для яблучного і морквяного пюре; лінію
асептичної стерилізації і наповнювач
яблучного пюре; лінію екстрагування
яблучного пюре; лінію приймання ягід,
слив, вишень, мийка і екстрагування
пюре; лінію пастеризації етикировки та
упаковки соку 0.25 дмта 1 дм. (розливу в
скляні банки); лінію по виробництву та
розливу соку з м'якоттю 0,25 дм. та 1 дм.;
станцію водоочистки (РКЗ).

Згідно зазначених видаткових
накладних товар передано ОСОБА_8, який
відповідно до Довідки з ЄДРПОУ є
керівником ТзОВ фірма "Феміда-Інтер", а
отримано відповідний товар ОСОБА_9 на
підставі довіреностей №5 від 24.11.2011
року та №7 від 28.11.2011 року, виданих
ОСОБА_9 на отримання товару від ТзОВ
фірма "Феміда-Інтер" на підставі
накладних №ЛНА-000045 від 24.11.2011 року та
№ЛНА-000046 від 28.11.2011 року.

24 листопада 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Екзітос"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма "Феміда-Інтер"
укладено Договір про відповідальне
зберігання відповідно до умов якого
позивач передає, а відповідач 1 приймає
на тимчасове відповідальне зберігання
консервне обладнання та станцію
водоочистки відповідно до переліку,
викладеному в акті приймання-передачі
об'єкту на зберігання, адреса складу
зберігання: Волинська область,
м.Рожище, вул.Селянська, 9. Строк дії
цього договору обчислюється з моменту
передачі позивачем об'єкту зберігання
відповідачу 1, оформленого актом
передачі зберігання до моменту
повернення відповідачем 1 об'єкту
зберігання позивачу, оформленого актом
зняття із зберігання.

Відповідно до актів приймання-передачі
від 24.11.2011 року та 28.11.2011 року ТОВ
"Екзітос" передало, а ТОВ фірма
"Феміда-Інтер" прийняло на умовах
договору відповідального зберігання
№24/11 від 24.11.2011 року консервне
обладнання, а саме: лінію підігріву,
протирки і деаерації яблучного та
морквяного пюре; лінію асептичної
стерилізації і наповнювач для
яблучного і морквяного пюре; лінію
асептичної стерилізації і наповнювач
яблучного пюре; лінію екстрагування
яблучного пюре; лінію приймання ягід,
слив, вишень, мийка і екстрагування
пюре; лінію пастеризації етикировки та
упаковки соку 0.25 дмта 1 дм. (розливу в
скляні банки); лінію по виробництву та
розливу соку з м'якоттю 0,25 дм. та 1 дм.;
станцію водоочистки (РКЗ).

ТОВ "Екзітос" вимагає визнання права
власності на майно, яке згідно Договору
купівлі-продажу №319/09-03 від 19.10.2009 року
було придбане ТОВ фірма "Феміда-Інтер" у
ТОВ "Будсинтез", а також згідно Договору
№15-09 від 03.08.2009 року було придбано у ПП
"Термодистиляція", та доводить, що
обладнання не може бути предметом
Договорів застави обладнання та
застави майнових прав, на які
посилається ПАТ КБ "Надра".

Позивач ТОВ "Екзітос" стверджує, що саме
йому належить право власності на
включену державним виконавцем до Акту
опису та арешту майна від 29.05.2013 року
асептичну лінію по переробці ягід та
пюре FМС Food Tech 2008 року випуску, Parma Italia,
проте зазначене твердження
спростовується доказами наявними
справі, з яких вбачається, що
арештована державним виконавцем
асептична лінія належить на праві
власності ТОВ фірма "Феміда-Інтер" на
підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13
березня 2008 року, укладеного між ТОВ
фірма "Феміда-Інтер" та FMC Technologies Italia
S.p.A., що знаходиться за адресою: виа
Мантова 63/А, 43100, Парма, Італія.

Відповідно до пункту 2 статті 15
Цивільного кодексу України (далі за
текстом - ЦК України) кожна особа має
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК
України передбачено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями статті 319
Цивільного кодексу України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями статті 328 Цивільного
кодексу України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до вимог статті 60 Закону
України "Про виконавче провадження"
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду із
позовом про визнання права на майно та
про звільнення майна з-під арешту.

Отже, виходячи із змісту зазначених
норм власник або особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення майна з-під
арешту, а умовою задоволення
матеріально-правових вимог позивача
має бути встановлення факту належності
позивачеві права власності на спірне
майно та безпідставність включення
такого майна до опису боржника та
накладення на нього арешту. Відтак, до
предмету доказування у цій справі
відноситься, зокрема, дослідження
питання права власності позивача на
спірне майно.

Згідно пункту 5 Постанови Пленуму ВГСУ
№9 від 17.10.2012 року зазначено, що
відповідно до статті 60 Закону України
"Про виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові, може
звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на майно і про
зняття з нього арешту, відповідачами у
справах за цими позовами є стягувач і
боржник, а справи підлягають
розглядові за правилами
господарського судочинства, якщо вони
виникають у цивільних чи господарських
правовідносинах і суб'єктний склад
сторін у них відповідає вимогам статті
1 ГПК.

Як зазначалось вище, вказана у Акті
опису та арешту майна від 29.05.2013 року
асептична лінія з 2008 року, на підставі
Договору застави майнових прав 03.04.2008
року перебувала в заставі ПАТ КБ
"Надра", при цьому в матеріалах справи
відсутні докази cкасування заборони на
відчуження рухомого майна, встановлені
вказаним договором.

Крім того, з Договору купівлі-продажу
№319/09-03 від 19.10.2009 року було придбане ТОВ
фірма "Феміда-Інтер" у ТОВ "Будсинтез", а
також згідно Договору №15-09 від 03.08.2009
року було придбано у ПП
"Термодистиляція" та видаткових
накладних №ЛНА-000045 від 24.11.2011 року на
суму 48 201 437 грн. 02 коп. та №ЛНА-000046 від
28.11.2011 року на суму 4 260 604 грн. 18 коп. не
вбачається, що ТОВ "Екзітос" придбано
асептичну лінію по переробці ягід та
пюре FМС Food Tech 2008 року, оскільки у
первинних бухгалтерських документах
не зазначено будь-яких індивідуальних
ознак придбаного обладнання.

Відповідно до Договору іпотеки від
03.04.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, в іпотеку
передано цілісний майновий комплекс
Рожищенського консервного заводу із 14
будівель і споруд.

Згідно статті 33 ГПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Твердження позивача щодо знаходження
придбаного ТОВ "Екзітос" консервного
обладнання на території Рожищенського
консервного заводу на умовах договору
відповідального зберігання №24/11 від
24.11.2011 року за адресою: Волинська
область, м.Рожище, вул.Селянська, 9, суд
правомірно відхилив, оскільки такі є
недоведеними.

Таким чином, суд касаційної інстанції
визнає вірним висновок про не
доведенність позивачем факту
належності йому на праві власності
описаного та арештованого майна, а
відтак відсутні підстави для
виключення асептичної лінії по
переробці ягід та пюре FМС Food Tech 2008 року
з Акту опису та арешту майна від 29.05.2013
року, що є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Верховний Суд України у пункті 4
постанови Пленуму від 27.08.1976 року № 6
"Про судову практику в справах про
виключення майна з опису", пункті 16
постанови Пленуму №14 від 26.12.2003 року
"Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження", Вищий
господарський суд України у пункті 5
постанови пленуму від 17 жовтня 2012
року №9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" вказали,
що відповідно до статті 60 Закону
України "Про виконавче провадження"
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на майно і про зняття з нього арешту.
Відповідачами у справах за цими
позовами є стягувач і боржник, а справи
підлягають розглядові за правилами
господарського судочинства, якщо вони
виникають у цивільних чи господарських
правовідносинах і суб'єктний склад
сторін у них відповідає вимогам статті
1 ГПК.

Що ж до заперечень проти арешту (опису)
майна, які не пов'язані зі спором про
право на це майно, а стосуються
порушень вимог виконавчого
провадження з боку органів державної
виконавчої служби, то їх слід
розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду про
відмову у позові до Головного
управління юстиції у Волинській
області в особі відділу примусового
виконання рішень та до Державної
виконавчої служби України в особі
відділу примусового виконання рішень з
огляду на викладене.

Скаржник в цій частині з судовим
рішенням погодився ы в цій частині не
оскаржує.

Відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не має права
встановлювати інші обставини справи
стосовно того, що скаржник намагається
довести право на інше аналогічне майно.

Доводи скаржника про невірність
висновків апеляційного господарського
суду щодо встановлених обставин
мотивів застосування норм
матеріального права щодо встановлених
обставин не спростовують, зводяться до
вимог встановити інші обставини на
підставі відмінної від апеляційного
господарського суду оцінки доказів,
тому відхиляються з врахуванням
порядку розгляду касаційної скарги та
меж перегляду справи в касаційній
інстанції з огляду на норми ст.ст. 1115, 1117
ГПК України.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для зміни або
скасування оскаржуваної постанови
апеляційного господарського суду, у
зв'язку з чим скаргу залишає без
задоволення, а постанову - без змін.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 р. у
справі № 903/1128/13
господарського суду Волинської
області залишити без змін, а касаційну
скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В. Цвігун