Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" червня 2014 р.
Справа № 906/649/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового
засідання: Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Коваль І.Ю. - дов. №20-14/208
від 17.03.14 р., дійсна до 31.12.14 р.

від відповідача: не з'явився

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства
"Чайка" (м.Київ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(АДРЕСА_1)

про стягнення 37065,24 грн.

Державне підприємство "Чайка" ( м. Київ)
просить стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 заборгованість на
загальну суму 37065,24 грн., що виникла за
Договором постачання молочної
продукції № 04/14 від 04.03.2014року, з яких: 34
667,98 грн. основного боргу, 0, 75 грн. пені,
22, 79 грн. - 3% річних з простроченої суми, 2
373, 72 грн. - штрафу.

В обгрунтування поданого позову
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо сплати коштів за
відпущену молочну продукцію згідно
умов Договору №04/14 постачання молочної
продукції від 04.03.2014р.

В якості правових підстав позову
позивач посилається на ст.ст. 625, 655, 656,
662, 663, 1166 ЦК України, ст. ст. 179, 193, 199, 216-218,
220, 230-232 ГК України.

Ухвалою від 21.05.2014року порушено
провадження у справі та вжито заходи з
підготовки справи до розгляду
відповідно до ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті
позивачем не подано заяви про зміну
підстави та предмету позову.

Позивач позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позові, просить
суд їх задовольнити, на виконання вимог
суду надавала суду витребувані докази
та усні пояснення.

Відповідач відзиву на позов не подав;
до господарського суду повернулася
ухвала суду про порушення провадження
у справі від 21.05.14р. та від 03.06.14р.,
надіслан судом на його юридичну адресу:
12746, АДРЕСА_1 з відмітками органу зв'язку
про причини невручення "за закінченням
терміну зберігання".

У відповідності до п. 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 року особи,
які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У відповідності до п. 3.9.2 Постанови
Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 року
наголошується, що у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представника однієї із сторін справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3
ГПК України, господарський суд створив
сторонам необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, справу розглянуто за
відсутності представника відповідача
за наявними у ній доказами відповідно
до ст. 75 ГПК України та за відсутності
підстав для відкладення розгляду
справи, у судовому засіданні 17.06.14 р.
представникам позивача оголошено
вступну та резолютивну частину рішення
суду про задоволення позовних вимог.

Заслухавши уповноважених
представників позивача, повно і
всебічно з'ясувавши фактичні обставини
спору, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору по
суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2014р. між позивачем Державним
підприємством "Чайка" (як постачальник)
та відповідачем Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 був
укладений Договір №04/14 постачання
молочної продукції, відповідно до
якого позивач зобов'язався
систематично постачати, а покупець -
приймати та оплачувати молочну
продукцію відповідно до умов даного
Договору (надалі за текстом - Договір
№04/14).

Ціна, сума договору та порядок
розрахунків сторони погодили у розділі
2 Договору №04/14, зокрема, постачання
товару здійснюється за умови
розрахунку по факту поставки, готівкою
через касу постачальника (п. 2.3.
Договору №04/14).

Поставка продукції оформляється
видатковими накладними, відповідно до
вимог діючого законодавства України (п.
3.5. Договору №04/14).

Якість продукції, тара, право власності
сторони передбачили у розділах 4,5,6
Договору №04/14.

Відповідальність сторін передбачено
розділом 7 Договору №04/14, відповідно до
п. 7.3. якого передбачено, що за
прострочення платежу покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України (що діяла у весь період
прострочення) від суми боргу за кожен
день прострочення; 3% річних та пеню у
розмірі 0,1% від вартості товару за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі 7%
від вказаної вартості.

Строк дії Договору, відповідно до п. 10.2.
Договору №04/14, - по 31.12.2014р.

Позивачем виконано свої зобов'язання
по поставці молочної продукції
відповідачу на загальну суму 112 467, 98
грн., факт належного виконання
зобов'язань підтверджується відпуском
продукції Філією "Лісне", яка входить
до складу Державного підприємства
"Чайка", зокрема: видатковими
накладними в період з 05 березня 2014р. по
07 травня 2014р. (а.с. 16-55).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
коштів за отриману молочну продукцію
виконав частково лише на суму 77 800, 00
грн., що змусило позивача звернутися до
відповідача з претензією про сплату
заборгованості в досудовому порядку.

Неналежне виконання відповідачем
свого зобов'язання в досудовому
порядку зумовило позивача звернутися
за захистом свого порушеного права до
господарського суду з позовом.

У зв'язку з порушенням зобов'язання
відповідачем, позивач окрім суми
основного боргу, заявив суду додаткові
матеріально-правові вимоги про сплату
пені, 3% річних з простроченої суми та
штрафу.

Дослідивши матеріали справи в
сукупності за правилами ст. 43 ГПК
України, господарський суд дійшов
висновку задовольнити позовні вимоги,
з огляду на наступне.

З господарського договору виникають
господарські зобов'язання (ч.1 ст. 174 ГК
України). Господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання ( ч.1 ст. 173 ГК України).

Як вбачається з правовідносин, що
виникли між сторонами їм притаманні
ознаки договору поставки, тому спірні
відносини, регулюються главою 30
розділом 1 Господарського кодексу
України та главою 54 розділом 1
Цивільного кодексу України (ч.6 ст. 265 ГК
України).

Згідно з приписами статті 265
Господарського Кодексу України
встановлено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Зобов'язання, як це передбачено у
статтях 11 та 509 ЦК України, що виникли з
договору, інших юридичних фактів
мають виконуватися належним чином
відповідно до його умов, вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства (ст. 526 ЦК України).

Належне виконання зобов'язання - це
виконання зобов'язання, обумовленого,
насамперед, в договорі чи акті
цивільного законодавства способом,
предметом, у встановлений строк та в
певному місці, належній особі та
належною особою.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

За загальним правилом, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару
( ст. ст. 538 , 692 ЦК України).

Як зазначалося раніше, за фактично
переданий товар остаточний розрахунок
відповідачем здійснюється, згідно п. 2.3.
Договору №04/14, за умови розрахунку по
факту поставки, готівкою через касу
постачальника.

Таким чином сторони домовились про
одночасне зустрічне виконання
зобов'язання день в день ( ст. 538 ЦК
України).

У статті ст. 629 ЦК України зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З урахуванням наведеного, вимога
позивача про сплату коштів за
відпущену молочну продукцію
відповідачем в сумі 34 667, 98 грн. є
доведеною та такою, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Стосовно стягнення з відповідача 7%
штрафу в сумі 2373, 72 грн., визначеного із
загальної суми боргу 33910,30грн.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
ч. 2 ст. 231 ГК України.

Окрім того, згідно правової позиції
Верховного Суду України у межах одного
виду відповідальності може
застосовуватися різний набір санкцій
(постанова Верховного Суду України від
27 квітня 2012 року у справі № 06/5026/1052/2011,
постанова ВСУ від 06.11.13року за позовом
ПАТ "Перший Український міжнародний
банк").

Господарський суд, перевіривши
розрахунок позивача щодо нарахування
ним 7% штрафу, вважає з необхідне
вказати наступне.

У п. 7.3. Договору №04/14 сторони
домовились, що за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі 7% від вказаної
вартості.

Позивачем розмір штрафу визначено із
суми боргу в розмірі 33 910, 30 грн., що
існувала станом на 15.04.2014р. та 15. 05.
2014р. , відповідно.

Судом перевірено всі проведені
відповідачем розрахунки за отриману
продукцію та встановлено, що дійсно,
окремі з них, здійснені з
простроченням. Зокрема, судом
встановлено, у період з 05.03.14 р. по
28.03.14р. включно відповідач без
порушення понад 30 - денного строку
розрахунку з позивачем сплачував за
прибутковими касовими ордерами товар
на суму, визначену у видаткових
накладних. Загалом в такий спосіб
оплачено товар на загальну суму 22 531,99
грн. включаючи поставку за 20.03.14року.

Однак починаючи з 03.04.14року по 08.05.14року
відповідач сплачував за прибутковими
касовими ордерами довільну суму, а
невизначену у видаткових накладних. До
прикладу, за видатковою накладною від
21.03.14 необхідно було сплатити суму 2 935,20
грн. , тоді як позивач сплатив 03.04.14р. 2
668,01 грн. і так далі.

Позивач не подав до матеріалів справи
прибуткових касових ордерів з метою
перевірки судом визначеного у них
відповідачем призначення платежу.

У зв'язку з цим, господарський суд
виходить із правила ст. 534 ЦК України
про черговість погашення вимог за
грошовим зобов'язанням, у разі
недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов'язання у повному обсязі.

Одночасно позивач не спростував тих
обставин, що сплачені відповідачем з
простроченням суми були зараховані ним
не в погашення попередніх поставок , а
в погашення поточних.

З огляду на це , господарський суд
встановив, що станом на 15.04.14р. залишок
неоплаченого боргу становив загальну
суму 6610, 30 грн. ( 5033, 98 грн. - залишок
боргу за 15.04.14р. згідно видаткової
накладної №ЛІ 00004436 та 1576,32 грн. - борг
за поставку згідно видаткової
накладної №ЛІ 00004466).

Отже для розрахунку 7% штрафу повинен
прийматися борг в сумі 6610, 30 грн. ,
прострочення оплати якого до звернення
з позовом до суду становило понад 30
календарних днів. Це період з 15.04.14р. по
16.05.14р. ( дата звернення з позовом до
суду).

З урахуванням наведеного, 7% штрафу
становить 462, 72 грн. (6610, 30 грн. х 7% = 462, 72
грн.).

Всі інші поставки товару , які мали
місце у період з 17.04.14р. по 07.05.14р. на
загальну суму 28057,68 грн. та не оплачені
відповідачем не можуть приймати участь
у розрахунку штрафу, оскільки станом на
дату звернення з цим позовом до суду -
16.05.14року, строк прострочення за ними
становив менше 30-денного строку.

Відтак, у задоволенні 1911,00 грн. штрафу
слід відмовити.

Стосовно стягнення з відповідача пені
на суму 0,75 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового
зобов'язання передбачені, зокрема,
приписами ст.ст. 549-552, 611,625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Пунктом 7.3. Договору №04/14 передбачено,
що за порушення строку оплати,
відповідач сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в
загальній сумі 0,75 грн. Господарський
суд задовольняє зазначену позовну
вимогу.

Щодо стягнення 3% річних з простроченої
суми в сумі 22, 79 грн.

З огляду на те, що ст. 625 ЦК України
вміщена в розділ 1 книги 5 цього
Кодексу - "Загальні положення про
зобов'язання", ця стаття застосовується
до всіх грошових зобов'язань.

Положення ч.2 ст. 625 ЦК України в частині
сплати процентів річних
застосовується за наявності порушення
будь-якого грошового зобов'язання
(п.6.2 Постанови № 14).

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми не має характеру
штрафних санкцій і є способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові ( п.4.1 Постанови № 14).

Господарський суд, перевіривши
розрахунок позивача 3% річних з
простроченої суми, визнає його
арифметично правильним, відтак,
задовольняє його в розмірі 22, 79 грн.

Щодо стягнення судового збору.

Частиною 2 ст. 49 ГПК України
передбачено, що якщо спір виник
внаслідок неправомірних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7, 33,43, ч.2 ст. 49, 82-85
ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (12746, АДРЕСА_1, реєстраційний
номер особи - платника податків НОМЕР_1)
на користь Державного підприємства
"Чайка" (03067, вул. Гарматна, 38 , м. Київ, р/р
3256 в ПАТ "ВБР" МФО 380719, ):

- 34667,98 грн. основного боргу;

- 462,72 грн. штрафу;

- 22,79 грн. 3% річних;

- 0,75 грн. пені;

- 1872,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. Відмовити у стягненні 1911,00 грн.
штрафу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення
складено 20.06.14р.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу ( копію рішення разом з
наказом рек.)

3- відповідачу (рек. з повід)