КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Справа№ Б8/142-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

за участі представників

від кредитора (ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України") -

Будниченко О.В.
довір. №010-01/8434 від 27.12.2010р.;

Липська Н.В. довір.
№010-01/5421 від 05.07.2011р.;

від кредитора (ПАТ "НАК "Нафтогаз
України") -

Іванкіна Ю.Б.
представник за дов. №14-91 від 18.04.2014р.;

від кредитора (ДК "Газ України" "НАК
"Нафтогаз України") -

Жорова Л.М. довір.
№37/10 від 30.12.2013р.;

арбітражного керуючого (розпорядника
майна, ліквідатора боржника) -

Кочин Н.В. - посвідч.
арбітр. керуюч. НОМЕР_1 від 31.01.2013р.

від інших учасників - не з'явились;

розглядаючи апеляційні скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф."

та товариства з обмеженою
відповідальністю "ВВІКО"

на ухвалу господарського суду
Київської області

від 17.03.2014р.

у справі №Б8/142-12 (суддя:
Скутельник П.Ф.)

за заявою управління Пенсійного
фонду України у Миронівському

районі Київської
області

до боржника товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІК-Р.С.Ф."

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "ВІК-Р.С.Ф."
(ідентифікаційний код: 36263844,
місцезнаходження: 08800, Київська обл., м.
Миронівка, вул. Леніна, буд. 130), з
відповідним визначеним розміром вимог
включено до реєстру кредиторів
боржника управління Пенсійного фонду
України у Миронівському районі
Київської області, публічне акціонерне
товариство (далі - ПАТ) по
газопостачанню та газифікації
"Київоблгаз", ПАТ Національна
акціонерна компанія (далі - НАК)
"Нафтогаз України", ПАТ "Київобленерго",
ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО"
НАВІГАТОР Л", ТОВ "Цукоренергомонтаж",
Державне територіально-галузеве
об'єднання "Південно-Західна
залізниця", Дочірню компанію (далі - ДК)
"Газ України" НАК "Нафтогаз України",
Миронівську міжрайонну державну
податкову інспекцію Київської області
Державної податкової служби, ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України"; встановлено, що конкурсні
вимоги всіх кредиторів, що заявлені до
боржника після 20.06.2013р. або не заявлені
взагалі по даній справі вважаються
погашеними, продовжено строк
розпорядження майном боржника на шість
місяців, від раніше продовженого, інше.

Не погодившись з ухвалою, ТОВ "ВІК-Р.С.Ф."
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду, подавши
апеляційну скаргу на ухвалу
господарського суду Київської області
від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати оскаржену ухвалу, відмовити
ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України" в задоволенні заяви про
визнання грошових вимог в розмірі
569046305,74 грн. Не погодившись з ухвалою,
ТОВ "ВВІКО" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду,
подавши апеляційну скаргу на ухвалу
господарського суду Київської області
від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12, в якій
просить суд апеляційної інстанції
скасувати оскаржену ухвалу в частині
відмови включення ТОВ "ВВІКО" до
реєстру вимог кредиторів ТОВ
"ВІК-Р.С.Ф.", прийняти в цій частині нове
рішення, яким включити грошові вимоги
ТОВ "ВВІКО" на суму 71899126,5 грн. до реєстру
кредиторів ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду (в складі колегії
суддів: головуючий суддя: Верховень
А.А., судді: Доманська М.Л., Шипко В.В.) від
06.05.2014р. прийнято до провадження,
спільного розгляду апеляційні скарги
ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." та ТОВ "ВВІКО" на ухвалу
господарського суду Київської області
від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12, розгляд
скарг призначено на 20.05.2014р.

Наводячи підстави, з яких порушено
питання про перегляд оскарженої
ухвали, ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", посилалось на
неповне дослідження судом першої
інстанції обставин справи, вказуючи, шо
судом першої інстанції не враховано та
не досліджено тієї обставини, що
поручителями за генеральної угодою
№15106N4 від 31.03.2006р. виступали також ТОВ
"ВВІКО", ОСОБА_7, внаслідок чого
недослідженою залишилась обставина,
яка вказала би на можливість виконання
грошових зобов'язань поручителями,
наголошувало на незалученні до участі
у справі ОСОБА_7, що призвело до
неможливості встановлення
безпідставності заявлених ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" грошових вимог. Скаржником
наголошено на тому, що згідно із
рішеннями господарського суду
Київської області від 03.12.2013р. у справі
№16/070-12/2, від 15.04.2013р. у справі №4/138-12
загальна сума боргу боржника перед ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" за кредитними договорами
№151510К3, №№15106N4 складає 524156755,95 грн.,
наведена грошова сума є безспірною,
тоді як суд першої інстанції затвердив
вимоги в розмірі 569046305,74 грн. (з яких
44889549,74 грн. надлишкові: 569046305,74 грн. -
524156755,95 грн. = 44889549,74 грн.). Скаржником
також вказано, що судом першої
інстанції не прийнято той факт, що ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" під час дії мораторію, на
переконання скаржника протиправно, з
поточних рахунків боржника списав суму
грошових коштів у розмірі 580553,23 грн.,
наголошуючи на тому, що місцевий
господарський суд не зменшив суму
грошових вимог банку на відповідну
суму списаних грошових коштів.
Наведено інші доводи та міркування в
підтвердження викладених обставин.

Як вбачається зі змісту апеляційної
скарги, наведених в ній вимог та
підстав, з яких порушено питання про
перегляд ухвали господарського суду
Київської області від 17.03.2014р. у справі
№Б8/142-12, ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." не погоджується
з оскарженою ухвалою в частині вимог
ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України" до боржника та відповідно
пов'язаних із цим процесуальних дій. В
апеляційній скарзі наведено 2 (дві)
вимоги: скасувати оскаржену ухвалу та
відмовити ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" в
задоволенні заяви про визнання
грошових вимог в розмірі 569046305,74 грн.
Разом з тим, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає
необхідним відзначити, що п. 1
резолютивної частини оскарженої
ухвали визначено дещо інший зміст
визнаних судом першої інстанції
грошових вимог ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України", про
який наведено нижче.

Згідно з п. 1 резолютивної частини
ухвали господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12,
місцевим господарським судом ухвалено
заяву ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
№010-05/4383 від 20.06.2013р. (вх. №14025 від
25.06.2013р.) з грошовими вимогами у справі
про банкрутство ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", -
задовольнити частково, а саме
задовольнити в частині визнання вимог
та включення до реєстру вимог
кредиторів ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." вимоги в сумі
11982136,30 дол. США, в сумі 1461232,11 євро, в сумі
436139220,06 грн., з яких в сумі 27871345,85 грн. та
в сумі 9987774,00 грн. до першої черги
задоволення вимог кредиторів, як таких,
що забезпечені заставою; окремого
внесення до реєстру вимог кредиторів
ТОВ "ВІК-Р.С.Ф." відомостей про майно ТОВ
"ВІК-Р.С.Ф.", яке є предметом застави, в
іншій частині - відмовити.

Визнано вимоги ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України": в
сумі 27871345,85 грн. (двадцять сім мільйонів
вісімсот сімдесят одна тисяча триста
сорок п'ять гривень 85 коп.), які
підлягають включенню до першої черги
задоволення, як такі, що забезпечені
заставою та складаються: в сумі 22670378,00
грн., простроченої заборгованості за
кредитом; в сумі 1528688,07 грн. пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом; в сумі 2868509,13 грн.
заборгованості за процентами; в сумі
257479,48 грн. пені за несвоєчасну сплату
процентів; в сумі 90895,36 грн.
заборгованості за нарахованими
комісіями; в сумі 6604,99 грн. пені за
несвоєчасну сплату комісій; в сумі
375306,95 грн. 3% річних в зв'язку з
несвоєчасним погашенням кредиту, з
несвоєчасною сплатою процентів та
комісій; в сумі 73483,87 грн. витрати від
інфляції у зв'язку з несвоєчасною
сплатою кредиту, процентів, комісій, на
загальну суму 27871345,85 грн.; в сумі 10700794,72
дол. США (десять мільйонів сімсот тисяч
сімсот дев'яносто чотири долари США 72
центи), що за офіційним курсом НБУ
станом на 17.03.2014р. (курс НБУ станом на
17.03.2014р. за 1 дол. США = 9,6007 грн.) складає
102802534,88 грн. (сто два мільйони вісімсот
дві тисячі п'ятсот тридцять чотири
гривні 88 коп.), в сумі 1667016,94 євро (один
мільйон шістсот шістдесят сім тисяч
п'ятсот тридцять чотири євро 94 центи),
що за офіційним курсом НБУ станом на
17.03.2014р. (курс НБУ станом на 17.03.2014р. за 1
євро = 13,3296 грн.) складає 22220669,00 грн.
(двадцять два мільйони двісті двадцять
тисяч шістсот шістдесят дев'ять
гривень 00 коп.), в сумі 318195407,29 грн.
(триста вісімнадцять мільйонів сто
дев'яносто п'ять тисяч чотириста сім
гривень 29 коп.) (загальна сума у гривні -
443218611,17 грн. (чотириста сорок три
мільйони двісті вісімнадцять тисяч
шістсот одинадцять гривень 17 коп.)), -
основного боргу, з яких в сумі 9987774,00
грн. (дев'ять мільйонів дев'ятсот
вісімдесят сім тисяч сімсот сімдесят
чотири гривні 00 коп.) підлягають
задоволенню в першу чергу задоволення
вимог кредиторів, як такі, що
забезпечені заставою, в сумі 433230837,17
грн. (чотириста тридцять три мільйони
двісті тридцять тисяч вісімсот
тридцять сім гривень 17 коп.) - в четверту
чергу задоволення вимог кредиторів; в
сумі 1108817,29 дол. США (один мільйон сто
вісім тисяч вісімсот сімнадцять
доларів США 29 центів), що за офіційним
курсом НБУ станом на 17.03.2014р. (курс НБУ
станом на 17.03.2014р. за 1 дол. США = 9,6007 грн.)
складає 10645422,16 грн. (десять мільйонів
шістсот сорок п'ять тисяч чотириста
двадцять дві гривні 16 коп.), в сумі 151951,26
євро (сто п'ятдесят одна тисяча
дев'ятсот п'ятдесят один євро 26 центів),
що за офіційним курсом НБУ станом на
17.03.2014р. (курс НБУ станом на 17.03.2014р. за 1
євро = 13,3296 грн.) складає 2025449,52 грн. (два
мільйони двадцять п'ять тисяч
чотириста сорок дев'ять гривень 52 коп.),
в сумі 54818307,04 грн. (п'ятдесят чотири
мільйони вісімсот вісімнадцять тисяч
триста сім гривень 04 коп.), -
заборгованість за процентами, що на
загальну суму підлягають задоволенню у
четверту чергу задоволення вимог
кредиторів; 175169,29 дол. США (сто сімдесят
п'ять тисяч сто шістдесят дев'ять
доларів США 29 центів), що за офіційним
курсом НБУ станом на 17.03.2014р. (курс НБУ
станом на 17.03.2014р. за 1 дол. США = 9,6007 грн.)
складає 1681747,80 грн. (один мільйон
шістсот вісімдесят одна тисяча сімсот
сорок сім гривень 80 коп.), в сумі 29336,71
євро (двадцять дев'ять тисяч триста
тридцять шість євро 71 цент), що за
офіційним курсом НБУ станом на 17.03.2014р.
(курс НБУ станом на 17.03.2014р. за 1 євро =
13,3296 грн.) складає 391046,61 грн. (триста
дев'яносто одна тисяча сорок шість
гривень 61 коп.), в сумі 6550194,91 грн. (шість
мільйонів п'ятсот п'ятдесят тисяч сто
дев'яносто чотири гривні 91 коп.), - 3%
річних, які на загальну суму підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів; в сумі
1570589,07 грн. (один мільйон п'ятсот
сімдесят тисяч п'ятсот вісімдесят
дев'ять гривень 07 коп.) втрат від
інфляції які підлягають задоволенню у
четверту чергу задоволення вимог
кредиторів; в сумі 1535310,74 грн. (один
мільйон п'ятсот тридцять п'ять тисяч
триста десять гривень 74 коп.)
заборгованості за платою за управління
кредитом та платою за зміну умов
кредитного договору, які підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів; в сумі
822439,68 дол. США (вісімсот двадцять дві
тисячі чотириста тридцять дев'ять
доларів США 68 центів), що за офіційним
курсом НБУ станом на 17.03.2014р. (курс НБУ
станом на 17.03.2014р. за 1 дол. США = 9,6007 грн.)
складає 7895996,64 грн. (сім мільйонів
вісімсот дев'яносто п'ять тисяч
дев'ятсот дев'яносто шість гривень 64
коп.), в сумі 129588,46 євро (сто двадцять
дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят вісім
євро 46 центів), що за офіційним курсом
НБУ станом на 17.03.2014р. (курс НБУ станом
на 17.03.2014р. за 1 євро = 13,3296 грн.) складає
1727362,34 грн. (один мільйон сімсот
двадцять сім тисяч триста шістдесят
дві гривні 34 коп.), в сумі 27031218,90 грн.
(двадцять сім мільйонів тридцять одна
тисяча двісті вісімнадцять гривень 90
коп.), - пені, які на загальну суму
підлягають задоволенню в шосту чергу
задоволення вимог кредиторів; в сумі
101010,00 грн. (сто одна тисяча десять
гривень 00 коп.) судового збору, що
підлягає задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів; в сумі
1147,00 грн. (одна тисяча сто сорок сім
гривень 00 коп.) сплаченого судового
збору у справі № Б8/142-12, який підлягає
задоволенню у першу чергу задоволення
вимог кредиторів.

Зі змісту викладеного вище вбачається,
що загальний розмір вимог ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" до боржника, який визнаний
господарським судом Київської області,
становить 745160277,33 грн. (з яких 1147,00 грн. -
сума сплаченого судового збору у
справі № Б8/142-12), тоді як ТОВ "ВІК-Р.С.Ф."
просило суд скасувати оскаржену ухвалу
та відмовити ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" в
задоволенні заяви про визнання
грошових вимог в розмірі 569046305,74 грн. За
таких обставин вбачається
обґрунтованим висновок, що ТОВ
"ВІК-Р.С.Ф." не погоджується з оскарженою
ухвалою господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12 в
частині вимог ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" до
боржника в цілому, вважаючи, що ухвала
підлягає скасуванню у відповідній
частині вимог.

Наводячи підстави, з яких порушено
питання про перегляд оскарженої
ухвали, ТОВ "ВВІКО" посилалось на
неврахування судом першої інстанції
направлення 2 (двох) заяв ТОВ "ВВІКО" про
визнання грошових вимог та про
включення до реєстру кредиторів
боржника, відповідно 19.06.2013р. та 21.06.2013р.,
наголошуючи на тому, що граничний строк
подання заяв із грошовими вимогами до
боржника, який сплив 20.06.2013р., ТОВ "ВВІКО"
пропущено на було. Наведено інші доводи
та міркування в підтвердження
викладених обставин.

19.05.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.",
ТОВ "ВВІКО" надійшли клопотання про
відкладення розгляду апеляційних
скарг, обґрунтовані неможливістю
представників товариств взяти участь в
судовому засіданні 20.05.2014р.

20.05.2014р., перед початком засідання,
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від кредитора
боржника - ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
надійшли відзиви на апеляційні скарги
ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", ТОВ "ВВІКО", в яких
викладено доводи щодо
необґрунтованості скарг. Наголошено на
тому, що суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку про те, що жодних
інших заяв з грошовими вимогами, окрім
направленої 21.06.2013р., тобто з
пропущенням тридцятиденного строку з
моменту порушення провадження у даній
справі, до боржника від ТОВ "ВВІКО" та
долученими доказами на їх
підтвердження до господарського суду
Київської області не надходило,
заявником не доведено іншого належними
доказами. Зазначаючи про договірне
списання коштів (з поточних рахунків
боржника суми в розмірі 580553,23 грн.),
наголошено на тому, що вимоги, які
виникли після дати порушення
провадження у справі є поточними, на
які не розповсюджується дія мораторію.
Наведено інші доводи та міркування в
підтвердження викладених обставин.

В судовому засіданні 20.05.2014р.
представники кредитора боржника - ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" надали усні пояснення, в яких
заперечували проти задоволення
апеляційних скарг, посилаючись на їх
необґрунтованість, з мотивів,
викладених у відзивах на скарги.
Арбітражний керуючий (розпорядник
майна, ліквідатора боржника) надала
усні пояснення, в яких заперечувала
проти задоволення апеляційних скарг,
посилаючись на їх необґрунтованість.
Представник кредитора боржника - "НАК
"Нафтогаз України" надав усні
пояснення, висловив думку щодо
необхідності відкладення розгляду
апеляційних скарг у зв'язку з
нез'явленням в засідання представників
інших учасників судового процесу - ТОВ
"ВІК-Р.С.Ф.", ТОВ "ВВІКО", звернувся до
суду з клопотанням про подовження
строків розгляду апеляційних скарг на
п'ятнадцять днів, представники інших
учасників судового процесу проти
задоволення клопотання не
заперечували, поклавшись у його
вирішенні на розсуд суду.

Дослідивши матеріали оскарження
ухвали господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12,
колегією суддів суду апеляційної
інстанції встановлено, що, серед
іншого, в матеріалах справи наявні 2
(дві) копії ф.107 опису вкладення у цінний
лист ТОВ "ВВІКО" в адресу
господарського суду Київської області
(а.с. 22, 26), які містять відтиск штампу
відділень поштового зв'язку УДППЗ
"Укрпошта", датовані 21.06.2013р. та 19.06.2013р.
Матеріали оскарження також містять
копію конверту цінного листа ТОВ
"ВВІКО" в адресу господарського суду
Київської області (а.с. 23), який містить
відтиск штампу відділення поштового
зв'язку УДППЗ "Укрпошта", датований
21.06.2013р., а також ідентифікатор
внутрішнього поштового відправлення,
що складається з 13 цифр, а саме: 920.

Розглянувши клопотання про
відкладення розгляду справи,
продовження строків розгляду
апеляційної скарги на п'ятнадцять днів,
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014р.
продовжено строк розгляду апеляційних
скарг ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", ТОВ "ВВІКО" на
ухвалу господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12 на
п'ятнадцять днів та відкладено розгляд
на 03.06.2014р., витребувано з
господарського суду Київської області
матеріали справи №Б8/142-12. Матеріали
справи №Б8/142-12 надійшли до Київського
апеляційного господарського суду з
господарського суду Київської області
29.05.2014р.

02.06.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.",
ТОВ "ВВІКО" вдруге надійшли клопотання
про відкладення розгляду апеляційних
скарг, обґрунтовані неможливістю
представників товариств взяти участь в
судовому засіданні 03.06.2014р.

В судовому засіданні 03.06.2014р. присутні
представники учасників провадження
підтримали раніше викладені доводи та
заперечення. Представники інших
учасників у справі не з'явились, про час
та місце розгляду апеляційної скарги
були повідомлені належним чином,
відзиву на апеляційні скарги не надали,
іншими процесуальними правами не
скористались. Зважаючи на обмеженість
процесуальних строків перегляду
оскарженої ухвали, наявні у матеріалах
справи докази та інші обставини,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції дійшла висновку про
можливість розгляду апеляційних скарг
за відсутності представників
зазначених вище учасників даної
справи.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційних скарг,
відзивів на них, колегія суддів суду
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що апеляційні скарги ТОВ "ВІК-Р.С.Ф.", ТОВ
"ВВІКО" на ухвалу господарського суду
Київської області від 17.03.2014р. у справі
№Б8/142-12 підлягають залишенню без
задоволення, ухвала господарського
суду Київської області від 17.03.2014р. у
справі №Б8/142-12 підлягає залишенню без
змін, зважаючи на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи
ухвалою господарського суду Київської
області від 25.12.2012р. порушено
провадження у справі про банкрутство
боржника - ТОВ "ВІК-Р.С.Ф. за заявою
Управління Пенсійного фонду України у
Миронівському районі Київської
області. Ухвалою господарського суду
Київської області від 22.04.2013р. визнано
безспірні грошові вимоги Управління
Пенсійного фонду України у
Миронівському районі Київської
області (Кредитора 1), введено процедуру
розпорядження майном боржника та
призначено арбітражного керуючого
Кочин Н.В. розпорядником майна
боржника. Оголошення про порушення
справи про банкрутство боржника
опубліковано в газеті "Голос України"
№92 (5592) від 21.05.2013р.

До господарського суду Київської
області від ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Київоблгаз" (Кредитора 2),
ПАТ НАК "Нафтогаз України" (Кредитора 3),
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Південно-Західна залізниця"
(Кредитора 4), ПАТ "Київобленерго"
(Кредитора 5), ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ
ПІДПРИЄМСТВО "НАВІГАТОР Л" (Кредитора 6),
ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України" (Заявника 7), ТОВ
"Цукоренергомонтаж" (Кредитора 8), ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
(Кердитора 9), Миронівської міжрайонної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби (Кредитора 10), ТОВ
"ВВІКО" (Кредитора 11) та ініціюючого
кредитора надійшли заяви з вимогами до
боржника, які ухвалою господарського
суду Київської області від 28.06.2013р. були
призначені до розгляду у судовому
засіданні на 22.07.2013р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 22.07.2013р.
розглянуто по суті вимоги до боржника
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Київоблгаз", ПАТ НАК "Нафтогаз України",
ПАТ "Київобленерго", ТОВ
"НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО
"НАВІГАТОР Л", ТОВ "Цукоренергомонтаж";
продовжено строк, встановлений абз.абз.
4-6 п. 11 ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(надалі за текстом: "Закону про
банкрутство") на три місяці, відкладено
попереднє засідання у справі на
12.08.2013р., відкладено розгляд заяв
ініціюючого кредитора, Кредиторів 4, 7, 9,
10, 11 у судових засіданнях на 12.08.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.08.2013р. відкладено розгляд
заяв ініціюючого кредитора, Кредиторів
4, 7, 9, 10, 11, попереднє засідання у справі
у судових засіданнях на 02.09.2013р. Ухвалою
від 02.09.2013р. відкладено розгляд заяв
ініціюючого кредитора, Кредиторів 4, 7, 9,
10, 11, попереднє засідання у справі у
судових засіданнях на 16.09.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.09.2013р. відкладено
попереднє засідання у справі на
19.09.2013р., розглянуто вимоги Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця", ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України",
Миронівської міжрайонної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
України, відкладено розгляд заяв
ініціюючого кредитора, Кредитора 7, 11 у
судових засіданнях на 19.09.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.09.2013р. відкладено
попереднє засідання у справі на
20.09.2013р., розглянуто вимоги до боржника
Управління Пенсійного фонду України у
Миронівському районі Київської
області, відкладено розгляд заяв
Кредитора 7, 11 у судових засіданнях на
20.09.2013р

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.09.2013р. продовжено строк,
встановлений абз.абз. 4-6 п. 11 ст. 11 Закону
про банкрутство на три місяці,
відкладено попереднє засідання у
справі на 28.10.2013р., відкладено розгляд
заяв Кредитора 7, 11 у судовому засіданні
на 28.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.10.2013р. продовжено строк,
визначений ч. 7 ст. 13 Закону про
банкрутство на три місяці, в зв'язку з
чим продовжено повноваження
арбітражного керуючого Кочин Н.В. у
якості розпорядника майна боржника,
відкладено розгляд заяви Кредитора 7 у
судовому засіданні на 18.11.2013р.,
зобов'язано розпорядника майна
провести інвентаризацію майнових
активів боржника станом на поточну
дату, що виступають предметом застави;
зобов'язано вчинити інше певні дії,
відкладено попереднє засідання у
справі на 18.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.11.2013р. (з урахуванням
ухвали про виправлення описки)
відкладено розгляд заяви Заявника 7 у
судовому засіданні на 20.01.2014р. Ухвалою
від 20.01.2014р. продовжено строки,
встановлені абз.абз. 4-6 п. 11 ст. 11 Закону
про банкрутство на два місяці від
раніше продовжених; відкладено розгляд
заяви Кредитора 7 з вимогами до
боржника та попереднє засідання у
справі на 17.03.2014р.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у цій справі про
банкрутство порушено ухвалою суду від
25.12.2012р., відповідно, до набрання
чинності новою редакцією Закону про
банкрутство та у відповідності до п. 1-1
розділу Х "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в ред., що набрала чинності з 19.01.2013р.),
під час розгляду справи підлягають
застосовуванню положення Закону про
банкрутство, що діяв станом на дату
порушення провадження у справі
(останні зміни набули чинності 04.11.2012р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону про
банкрутство, провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Відповідно до абз.абз. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 14
Закону про банкрутство, конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Копії
зазначених заяв та доданих до них
документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майном.
Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними, про що
господарський суд зазначає в ухвалі,
якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 9 ст. 13 Закону про
банкрутство, розпорядник майна
зобов'язаний: розглядати разом з
посадовими особами боржника копії заяв
кредиторів про грошові вимоги до
боржника, які надійшли до
господарського суду у зв'язку з
порушенням справи про банкрутство та
надіслані боржнику в установленому цим
Законом порядку; вести реєстр вимог
кредиторів у встановленому порядку;
повідомляти кредиторів про результати
розгляду їх вимог боржником та
включення визнаних вимог до реєстру
вимог кредиторів або про відмову
визнання вимог боржником; вживати
заходів для захисту майна боржника;
аналізувати фінансову, господарську та
інвестиційну діяльність боржника, його
становище на товарних ринках; виявляти
ознаки фіктивного банкрутства чи
доведення до банкрутства; скликати
збори кредиторів; надавати державному
органу з питань банкрутства відомості,
необхідні для ведення єдиної бази
даних про підприємства, щодо яких
порушено справу про банкрутство;
надавати господарському суду та
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність, відомості про фінансове
становище боржника, пропозиції щодо
можливості відновлення
платоспроможності боржника;
виконувати інші функції, передбачені
цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 14 вказаного Закону,
боржник разом з розпорядником майна за
наслідками розгляду зазначених вимог
повністю або частково визнає їх або
відхиляє, з обґрунтуванням підстав
відхилення, про що розпорядник майна
повідомляє письмово заявників і
господарський суд.

Частиною 48 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 15 "Про судову практику в справах
про банкрутство" (надалі за текстом:
"Постанова № 15") встановлено, що
відповідно до частини третьої статті 14
Закону боржник разом з розпорядником
майна за наслідками розгляду вимог
повністю або частково визнає їх або
відхиляє з обґрунтуванням підстав
відхилення, про що розпорядник майна
письмово повідомляє заявників і
господарський суд. Рішення боржника
про невизнання вимог може бути
оскаржене до господарського суду, що
порушив провадження у справі про
банкрутство.

Пунктом 8.7. Рекомендацій Президії
Вищого господарського Суду України
"Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№04-5/1193 від 04.06.2004р. (надалі за текстом:
"Рекомендації"), передбачено, що боржник
разом з розпорядником майна розглядає
копії заяв кредиторів, які надійшли на
їх адресу. Боржник може визнати вимоги
повністю, частково або відхилити. Якщо
вимоги боржником визнаються повністю,
то вони включаються розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів.
Завдання розпорядника майна полягає в
перевірці обґрунтованості визнання
боржником грошових вимог. Розпоряднику
майна не надано право самостійно
включати до реєстру вимоги кредиторів,
за виключенням випадків, коли керівник
боржника ухиляється від розгляду вимог
кредиторів або взагалі відсутній і
місцезнаходження його невідоме. Про
наслідки розгляду заяв розпорядник
майна письмово повідомляє заявників та
господарський суд. Якщо боржник не
визнає вимоги кредитора або визнає
частково, він зобов'язаний письмово
обґрунтувати свої заперечення з
посиланням на відповідні докази і
норми закону, та подати ці докази і
заперечення до господарського суду.

Відповідно до п.п. 8.10. Рекомендацій,
вимоги кредиторів до боржника, щодо
визнання яких розпорядником майна чи
іншими кредиторами подані заперечення,
розглядаються господарським судом з
викликом боржника, кредитора, вимоги
якого оспорюються та інших кредиторів,
що заявили заперечення стосовно цих
вимог. Якщо господарський суд дійде
висновку, що спірні вимоги кредитора
обґрунтовані та підтверджені
відповідними документами, такі вимоги
визнаються судом; в іншому випадку у
задоволенні таких вимог суд відмовляє
повністю або частково. Про визнання чи
відмову у визнанні вимог кожного
кредитора судом виноситься ухвала.

Як вбачається з мотивувальної частини
оскарженої ухвали, при прийнятті
рішення щодо визначення кредиторів
боржника місцевим господарським судом
взято до уваги судову практику
застосування норм процесуального
права з питання повноважень
господарського суду на стадії
проведення попереднього засідання у
провадженнях справ про банкрутство.
Зокрема, правові висновки, наведені в
постанові Вищого господарського суду
України від 14.04.2009р. у справі №9/83, в
постанові Вищого господарського суду
України від 08.04.2009 у справі №Б11/314-07, в
постанові Вищого господарського суду
України від 27.06.2007р. у справі № 7/4-4/2

Частиною 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення приймається
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
іншими учасниками господарського
процесу, а також доказів, які були
витребувані господарським судом.

Колегії суддів суду апеляційної
інстанції вбачаються обґрунтованими
висновки місцевого господарського
суду, яких той дійшов в ході
дослідження вимог Кредитора 7,
викладених в заяві з грошовими
вимогами у справі №Б8/142-12 про
банкрутство боржника №010-05/4383 від
20.06.2013р., із урахуванням пояснень щодо
листа розпорядника майна -
арбітражного керуючого Кочин Н.В. щодо
грошових вимог Кредитора 7, листа
№010-5/208 від 28.10.2013р., листа від 18.11.2013р.,
листа №010-5/175 від 12.08.2013р., перевірки
обставин справи в їх сукупності на
підставі поданих Кредитором 7 до
господарського суду письмової заяви з
вимогами до боржника та документів на
їх підтвердження, що буди долучені в
тому числі листом №010-5/5 від 20.01.2014р.,
клопотанням від 20.01.2014р.

Так, зокрема, як вбачається з
матеріалів справи, публікація
оголошення про порушення провадження у
цій справі про банкрутство здійснена в
газеті "Голос України" № 92 (5592) від
21.05.2013р., заява Кредитора 7 подана до
господарського суду Київської області
в строк, визначений ч. 1 ст. 14 Закону про
банкрутство, тобто тридцятиденний
строк з моменту порушення провадження
у справі.

В своїй заяві №010-05/4383 від 20.06.2013р. з
грошовими вимогами Кредитор 7,
посилаючись на ст.ст. 11, 14 Закону про
банкрутство, просив суд: 1) прийняти
його заяву з грошовими вимогами до
боржника у розмірі 444163069,29 грн., 13006690,72
дол. США, 2006427,58 євро, що разом у
гривневому еквіваленті станом на
21.04.2013р. складало 569046305,74 грн.; 2) визнати
Кредитора 7 кредитором боржника з
вимогами в сумі 444163069,29 грн., 13006690,72 дол.
США, 2006427,58 євро, що разом у гривневому
еквіваленті станом на 21.04.2013р. складало
569046305,74 грн.; 3) включити до реєстру вимог
кредиторів боржника грошові вимоги
Кредитора 7 у сумі 444163069,29 грн., 13006690,72
дол. США, 2006427,58 євро, що разом у
гривневому еквіваленті станом на
21.04.2013р. складало 569046305,74 грн., з яких
внести окремо до реєстру вимог
кредиторів грошові вимоги за кредитним
договором №151310К13 від 22.07.2010р. у сумі
28370430,55 грн. та Генеральною угодою №15106N4
від 31.03.2006р. в сумі 9987774,00 грн., як такі, що
забезпечені заставою (іпотекою) майна
боржника; 4) окремо внести до реєстру
вимог кредиторів відомості про майно
боржника, яке є предметом
іпотеки/застави за: договором застави
№151310Z100 від 01.11.2010р., договором застави
№151310Z101 від 01.11.2010р., договором застави
№151310Z65 від 23.07.2010р. та Іпотечним
договором №151310Z64 від 23.07.2010р.,
укладеними між Кредитором 7 та
боржником з метою виконання
зобов'язань за кредитним договором
№151310К13 від 22.07.2010р.; договором застави
№151311Z26 від 25.07.2011р., укладеними між
Кредитором 7 та боржником з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
Генеральною угодою №15106N4 від 31.03.2006р..
Свої вимоги Кредитор 7 обґрунтовував
наявністю заборгованості боржника, що
виникла внаслідок невиконання
боржником кредитного договору №151310К13
від 22.07.2010р., договору поруки №151311Р13 від
15.08.2011р.; заборгованість боржника до
Кредитора 7 також підтверджена
рішенням господарського суду
Київської області від 03.12.2012р. у справі
№16/070-12/2; рішенням господарського суду
Київської області від 15.04.2013р. у справі
№4/138-12.

Відповідно до поданого розпорядником
майна боржника разом з листом №17/38 від
09.09.2013р. реєстру вимог кредиторів
боржника, розпорядником майна за
результатами розгляду боржником заяв
кредиторів, вимоги Кредитора 7 визнані
частково та внесені до реєстру вимог
кредиторів боржника в сумі 1147,00 грн.
судових витрат, що віднесені
розпорядником майна боржника до І
черги задоволення вимог кредиторів, в
сумі 101010,00 грн., що віднесені до ІV черги
задоволення вимог кредиторів, в сумі
530688101,09 грн., що не віднесені
розпорядником майна до відповідної
черги задоволення вимог кредиторів із
зазначенням причини - неможливо
визначити окремо основний борг та
неустойку, так як розраховані в євро та
доларах США; окремо внесені вимоги
кредиторів, забезпечених заставою в
сумі 26394224,18 (9987774,00) грн. основного боргу,
в сумі 1976206,37 грн. неустойки (пеня,
штраф); розпорядником майна боржника
окремо подано відомості про майно
боржника, що є предметом застави:
нежитлові будівлі (споруди) відповідно
до договору іпотеки №151310Z64 від 23.07.2010р.
з урахуванням договору про внесення
змін та доповнень №151310Z64-3 від 31.08.2011р.;
рухоме майно (транспортні засоби,
сільськогосподарська та інша техніка,
обладнання та інше майно) відповідно до
договору застави №151310Z65 (договір про
внесення змін та доповнень №151310Z65-2 від
25.03.2011р., договір про внесення змін та
доповнень №151310Z65-3 від 31.08.2011р. Згідно
листа боржника №77 від 29.08.2013р. вимоги
Кредитора 7 визнані боржником на
загальну суму 28370430,55 грн. Відповідно до
листа розпорядника майна боржника від
29.08.2013р., адресованого Кредитору 7,
розпорядник майна боржника повідомляв
Кредитора 7, що його вимоги визнані
боржником в сумі 28370430,55 грн., що виникли
з кредитного договору від 22.07.2010р.
№151310К13; окрім того, розпорядник майна
боржника зазначав, що при розрахунку
заборгованості Кредитором 7 було
заявлено вимоги, що виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство боржника, що є поточними та
заявляються лише в межах ліквідаційної
процедури; та про включення 1147,00 грн.,
сплаченого Кредитором 7 судового збору,
до реєстру вимог кредиторів.
Розпорядником майна боржника в
поясненнях до реєстру вимог кредиторів
№13/07 від 29.08.2013р. зазначено, що
розпорядник майна боржника не може
визначити суму грошових вимог
Кредитора 7, що виникли з кредитного
договору №151310К13 від 22.07.2010р. в зв'язку з
тим, що вимоги Кредитора 7 включають в
т.ч. поточні вимоги, та те, що 09.08.2013р.
Кредитором 7 було проведено договірне
списання коштів боржника на погашення
зобов'язань боржника за період з
25.12.2012р. по 08.08.2013р. по кредитному
договору від 22.07.2010р. №151310К13;
розпорядник майна вказував, що
розрахунки заборгованості боржника
частково здійснені в іноземній валюті,
в зв'язку з чим розпорядник майна
боржника не може визначитись із сумою
заборгованості, яка підлягає включенню
до реєстру вимог кредиторів боржника. В
додаткових поясненнях до реєстру вимог
кредиторів у справі №Б8/142-12 про
банкрутство боржника №09/28 від 25.10.2013р.,
окрім вище зазначеного розпорядник
майна боржника надав пояснення
стосовно того, що Кредитором 7 не надано
будь-яких доказів стосовно того, чи не
стягнута заборгованість за кредитними
договорами безпосередньо з ТОВ "Мольва
Метал Пак", ТОВ "ВВІКО", що унеможливлює
визначення розпорядником майна
Боржника суми боргу, що підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.07.2010р. між Кредитором 7 та боржником
укладено кредитний договір №151310К13 (із
змінами та доповненнями, внесеними:
додатковою угодою №151310К13-1 від 01.10.2010р.
до кредитного договору №151310К13 від
22.07.2010р.; додатковою угодою №151310К13-2 від
20.10.2010р. до кредитного договору №151310К13
від 22.07.2010р.; додатковою угодою №151310К13-3
від 03.11.2010р. до кредитного договору
№151310К13 від 22.07.2010р.; додатковою угодою
№151310К13-4 від 14.03.2011р. до кредитного
договору №151310К13 від 22.07.2010р.;
додатковою угодою №151310К13-5 від 18.04.2011р.
до кредитного договору №151310К13 від
22.07.2010р.; додатковою угодою №151310К13-6 від
15.07.2011р. до кредитного договору №151310К13
від 22.07.2010р.; додатковою угодою №151310К13-7
від 05.08.2011р. до кредитного договору
№151310К13 від 22.07.2010р.; додатковою угодою
№151310К13-8 від 29.08.2011р. до Кредитного
договору №151310К13 від 22.07.2010р.;
додатковою угодою №151310К13-9 від 07.10.2011р.
до кредитного договору №151310К13 від
22.07.2010р.; додатковою угодою №151310К13-10 від
28.08.2012р. до кредитного договору №151310К13
від 22.07.2010р., згідно п. 3.1 якого Кредитор 7
надавав позичальникові (боржнику)
кредит, а позичальник (боржник)
зобов'язався повернути кредит та
сплатити проценти за користування
кредитом, комісії та інші платежі за
договором.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 п.п. 3.2.4
кредитного договору №151310К13 від
22.07.2010р., проценти за користування
кредитом сплачуються позичальником,
виходячи зі встановленої банком
процентної ставки у розмірі 23,0% річних.
У разі невиконання позичальником
зобов'язань, визначених у п.п. 5.1.4.7. та
п.п. 5.1.12., процентна ставка збільшується
на 2,0% річних на період, починаючи з
першого дня місяця, наступного за
кварталом, у якому позичальником
порушені такі зобов'язання, та
закінчуючи останнім днем кварталу, в
якому позичальником виконані
зазначені зобов'язання. Згідно п.п. 3.2.5.2.
кредитного договору позичальник
сплачує банку комісію за управління
кредитом в розмірі 0,032% від суми кредиту
щомісяця. Згідно п.п. 3.5.1. кредитного
договору позичальник сплачує банку
проценти за користування кредитом у
розмірі, зазначеному в п. 3.2. Договору, у
валюті кредиту. Такі проценти
нараховуються щомісяця, в останній
банківський день місяця, на суму
фактичної заборгованості за кредитом
із розрахунку фактичної кількості днів
періоду нарахування процентів за
користування кредитом на основі
банківського року у валюті кредиту і
підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного
місяця (у січні та травні - до 15 числа) на
рахунок, зазначений у п. 3.8. Договору.
Протягом цього періоду сплачуються
проценти за користування кредитом за
попередній місяць. Проценти за
користування кредитом за останній
період нарахування процентів за
користування кредитом підлягають
сплаті не пізніше наступного
банківського дня після погашення
основного боргу за кредитом.
Відповідно до п.п. 3.9.1. кредитного
договору на дату надання кредиту
позичальник зобов'язався надати банку
забезпечення, на умовах, що
задовольняють банк, у розмірі,
зазначеному в пункті 3.2 Договору, та
укласти договір фінансової поруки.
Забезпечення у зазначеному розмірі
повинно підтримуватися позичальником
протягом усього строку чинності цього
договору.

В забезпечення виконання зобов'язань
боржника за кредитним договором
№151310К13 від 22.07.2010р., між Кредитором 7 та
боржником укладено: договір застави
№151310Z100 від 01.11.2010р., посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрованийв реєстрі за №5717;
договір застави №151310Z101 від 11.11.2010р.;
іпотечний договір №151310Z64 від 23.07.2010р.,
посвідчений нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу ОСОБА_11 та
зареєстрований в реєстрі за №4002;
договір застави №151310Z65 від 23.07.2010р.
посвідчений нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу ОСОБА_11 та
зареєстрований в реєстрі за №4024.

Відповідно до п.п. 1.1. договору застави
№151310Z100 від 01.11.2010р., заставою за цим
договором забезпечуються вимоги
заставодержателя (Кредитор 7), що
випливають з кредитного договору від
22.07.2010р. №151310К13 зі всіма змінами та
доповненнями, які укладені та будуть
укладені між заставодержателем та
заставодавцем (боржник згідно договору
застави №151310Z100 від 01.11.2010р.), відповідно
до якого заставодержатель, при
виконанні заставодавцем певних умов,
надає заставодавцю кредит в сумі 23000000,00
грн. на визначених кредитним договором
умовах, строком погашення 21.07.2015р., з
нарахуванням процентів, комісій та
інших платежів у відповідності до умов
кредитного договору.

Згідно п.п. 1.1. договору застави №151310Z101
від 11.11.2010р., заставою за цим договором
забезпечуються вимоги
заставодержателя (Кредитор 7), що
випливають з кредитного договору від
22.07.2010р. №151310К13 зі всіма змінами та
доповненнями, які укладені та будуть
укладені між заставодержателем та
заставодавцем (боржником), відповідно
до якого заставодержатель, при
виконанні заставодавцем певних умов,
надає заставодавцю кредит в сумі 23000000,00
грн. на визначених кредитним договором
умовах, строком погашення 21.07.2015р., з
нарахуванням процентів, комісій та
інших платежів у відповідності до умов
кредитного договору.

Відповідно до п.п. 1.1. іпотечного
договору №151310Z64 від 23.07.2010р.,
посвідченого нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу ОСОБА_11 та
зареєстрованого в реєстрі за №4002,
іпотекою за цим договором
забезпечуються всі вимоги
іпотекодержателя (Кредитор 7), що
випливають з кредитного договору від
22.07.2010р. №151310К13 зі всіма змінами та
доповненнями, які укладені та будуть
укладені, укладеного між
іпотекодержателем та іпотекодавцем
(боржник згідно іпотечного договору
№151310Z64 від 23.07.2010р.), відповідно до якого
іпотекодержатель, при виконанні
іпотекодавцем певних умов, надає
іпотекодавцю кредит в сумі 23000000,00 грн.
на визначених кредитним договором
умовах, строком погашення 21.07.2015р., з
нарахуванням процентів, комісій та
інших платежів у відповідності до умов
кредитного договору.

Згідно п.п. 1.1. договору застави №151310Z65
від 23.07.2010р. посвідченого нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу ОСОБА_11 та
зареєстрованого в реєстрі за №4024,
заставою за цим договором
забезпечуються вимоги
заставодержателя (Кредитор 7), що
випливають з кредитного договору від
22.07.2010р. №151310К13 зі всіма змінами та
доповненнями, які укладені та будуть
укладені, укладеного між
заставодержателем та заставодавцем,
відповідно до якого заставодержатель,
при виконанні заставодавцем певних
умов надає заставодавцю кредит в сумі
23000000,00 грн. на визначених кредитним
договором умовах, строком погашення
21.07.2015р., з нарахуванням процентів,
комісій та інших платежів у
відповідності до умов кредитного
договору.

На підставі кредитного договору
№151310К13 від 22.07.2010р., кредитором
заявлені вимоги до боржника, станом на
21.04.2013р., в сумі 28370430,55 грн., які
складаються: в сумі 22670378,00 грн.,
простроченої заборгованості за
кредитом; в сумі 1691430,65 грн. пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом; в сумі 2874617,53 грн.
заборгованості за процентами; 277800,20
грн. пені за несвоєчасну сплату
процентів; в сумі 90895,36 грн.
заборгованості за нарахованими
комісіями; в сумі 6975,82 грн. пені за
несвоєчасну сплату комісій; в сумі
622016,80 грн. 3% річних в зв'язку з
несвоєчасним погашенням кредиту, з
несвоєчасною сплатою процентів та
комісій; в сумі 136316,49 грн. витрати від
інфляції у зв'язку з несвоєчасною
сплатою кредиту, процентів, комісій.

Відповідно до листа боржника №77 від
29.08.2013р., адресованого розпоряднику
майна боржника та долученого до листа
розпорядника майна боржника №17/38 від
09.09.2013р., боржником визнано
заборгованість перед Кредитором 7 в
сумі 28370430,55 грн., та, відповідно до листа
розпорядника майна боржника від
29.08.2013р., боржником визнано вимоги перед
Кредитором 7, що виникли з кредитного
договору №151310К13 від 22.07.2010р.

Розпорядник майна боржника в
поясненнях до реєстру вимог кредиторів
від 29.08.2013р., листі №17/38 від 09.09.2013р.,
додаткових поясненнях до реєстру вимог
кредиторів від 25.10.2013р. - не заперечував
вимоги Кредитора 7, що виникли за
кредитним договором №151310К13 від
22.07.2010р., проте зазначав, що частково
вимоги Кредитора 7 за кредитним
договором №151310К13 від 22.07.2010р. є
поточними вимогами, 09.08.2013р. Кредитором
7 було проведено договірне списання
коштів в сумі 566762,09 грн. з рахунку
боржника в рахунок погашення
зобов'язань боржника за кредитним
договором №151310К13 від 22.07.2010р.
(інфляційні нарахування та 3% річних) за
період з 25.12.2012р. по 08.08.2013р.

В матеріалах справи також наявний лист
Кредитора 7 №010-5/208 від 28.10.2013р., до якого
додані розрахунки заборгованості
боржника перед Кредитором 7, в тому
числі за кредитним договором №151310К13
від 22.08.2010р., із розрахунком
заборгованості до дати порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника (25.12.2012р.), а саме до 24.12.2012р.
Відповідно до вказаного розрахунку,
загальна сума заборгованості боржника
перед Кредитором 7 по кредитному
договору №151310К13 від 22.07.2010р. станом до
дати порушення провадження у справі
про банкрутство боржника становить
27871345,85 грн., з яких: в сумі 22670378,00 грн.,
простроченої заборгованості за
кредитом; в сумі 1528688,07 грн. пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом; в сумі 2868509,13 грн.
заборгованості за процентами; в сумі
257479,48 грн. пені за несвоєчасну сплату
процентів; в сумі 90895,36 грн.
заборгованості за нарахованими
комісіями; в сумі 6604,99 грн. пені за
несвоєчасну сплату комісій; в сумі
375306,95 грн. 3% річних в зв'язку з
несвоєчасним погашенням кредиту, з
несвоєчасною сплатою процентів та
комісій; в сумі 73483,87 грн. втрати від
інфляції у зв'язку з несвоєчасною
сплатою кредиту, процентів, комісій.
Згідно листа Кредитора 7 від 18.11.2013р.,
останній надав пояснення стосовно
правових підстав договірного списання
ним коштів у сумі 566762,09 грн. з рахунку
боржника інфляційних нарахувань та 3%
відсотків річних, відповідно до яких
зазначає, що вимоги, які виникли після
дати порушення провадження у справі є
поточними вимогами і на них дія
мораторію не розповсюджується; в
зв'язку з тим, що інфляційні
нарахування на суму боргу та три
відсотки річних не являються санкціями
в розумінні чинного законодавства, а є
способом захисту майнового праву та
інтересу, Кредитор 7 вправі їх
нараховувати не зважаючи на дію
мораторію.

На підтвердження невиконання
боржником заборгованості перед
Кредитором 7 за договором №151310К13 від
22.07.2010р. Кредитором 7 також долучено
рішення господарського суду Київської
області від 03.12.2012р. у справі №16/070-12/2,
яке набрало законної сили, та
відповідно до якого стягнуто солідарно
з боржника та ТОВ "ВВІКО" на користь
Кредитора 7 - 22670378,00 грн. боргу по
кредиту; 2420202,41 грн. боргу по процентам
за користування кредитом; 82704,78 грн.
боргу по комісіям; 149555,48 грн. пені по
кредиту; 114780,37 грн. пені по процентам;
4568,36 грн. пені по комісіям; 52456,77 грн. 3%
річних; стягнуто з боржника на користь
Кредитора 7 - 32190,00 грн. судового збору.

З урахуванням викладеного вище,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується і з висновком
місцевого господарського суду про те,
що конкурсні вимоги Кредитора 7 за
кредитним договором №151310К13 від 22.07.2010р.
на загальну суму 27871345,85 грн., з яких: в
сумі 22670378,00 грн., простроченої
заборгованості за кредитом; в сумі
1528688,07 грн. пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом;
в сумі 2868509,13 грн. заборгованості за
процентами; в сумі 257479,48 грн. пені за
несвоєчасну сплату процентів; в сумі
90895,36 грн. заборгованості за
нарахованими комісіями; в сумі 6604,99 грн.
пені за несвоєчасну сплату комісій; в
сумі 375306,95 грн. 3% річних в зв'язку з
несвоєчасним погашенням кредиту, з
несвоєчасною сплатою процентів та
комісій; в сумі 73483,87 грн. витрати від
інфляції у зв'язку з несвоєчасною
сплатою кредиту, процентів, комісій, - є
обґрунтованими, підтвердженими
документально, визнаними боржником та
в цій частині підлягають задоволенню
та включенню до реєстру вимог
кредиторів у першу чергу задоволення
вимог кредиторів на загальну суму
27871345,85 грн., як такі, що забезпечені
заставою.

Щодо доводів скаржника про можливість
виконання грошових зобов'язань
поручителями, незалучення до участі у
справі ОСОБА_7, що призвело до
неможливості встановлення
безпідставності заявлених ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" грошових вимог, то колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає такі доводи необґрунтованими та
необхідним зазначити про таке.

Розглядаючи вимоги ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що з метою забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Мольва
Метал Пак», ТОВ «ВВІКО», ОСОБА_7 за
кредитними договорами в рамках
генеральної угоди від 31.03.2006р. №15106N4,
між ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України", ТОВ «Мольва Метал Пак»,
ТОВ «ВВІКО», ОСОБА_7 та боржником
(поручителем) було, зокрема, укладено
Договір поруки №151311Р13 від 15.08.2011р.,
відповідно до якого боржни
зобов'язався перед кредитором
солідарно відповідати за своєчасне та
повне виконання ТОВ «Мальва Метал ПАК»,
ТОВ «ВВІКО», ОСОБА_7 своїх зобов'язань
за генеральною кредитною угодою від
31.03.2006р. №15106N4. ТОВ «ВВІКО» несе
солідарну відповідальність та
відповідає перед кредитором в тому ж
обсязі, що і зазначені позичальники.

На виконання вимог ухвали
господарського суду Київської області
від 28.10.2013р. у справі №Б9/142-12 ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" 18.11.2013р. та 20.01.2014р. було надано
до суду інформацію щодо стану
виконавчих проваджень, зокрема копію
листа відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України від 14.01.2014р. №13-05-35-4316/5-14,
відповідно до якого в ході здійснення
виконавчих проваджень фактичне
стягнення заборгованості з боржника
ТОВ «ВІК-Р.С.Ф.», а також з ТОВ «Мальва
Метал Пак», ТОВ «ВВІКО», ОСОБА_12, ОСОБА_7
та ОСОБА_13 не було здійснено.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги
ТОВ "ВВІКО", наведені в ній підстави, з
яких порушено питання про перегляд
ухвали господарського суду Київської
області від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12,
колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає необхідним зазначити
про наступне.

Як було відзначено вище, дослідивши
матеріали оскарження ухвали
господарського суду Київської області
від 17.03.2014р. у справі №Б8/142-12, колегією
суддів суду апеляційної інстанції було
встановлено, що, серед іншого, в
матеріалах справи наявні 2 (дві) копії
ф.107 опису вкладення у цінний лист ТОВ
"ВВІКО" в адресу господарського суду
Київської області (а.с. 22, 26), які містять
відтиск штампу відділень поштового
зв'язку УДППЗ "Укрпошта", датовані
21.06.2013р. та 19.06.2013р. Матеріали оскарження
також містять копію конверту цінного
листа ТОВ "ВВІКО", направленого в адресу
господарського суду Київської області
(а.с. 23), який містить відтиск штампу
відділення поштового зв'язку УДППЗ
"Укрпошта", датований 21.06.2013р., а також
ідентифікатор внутрішнього поштового
відправлення, що складається з 13 цифр, а
саме: 920. Враховуючи викладене,
матеріали справи №Б8/142-12 були
витребувані з господарського суду
Київської області та надійшли до
Київського апеляційного
господарського суду 29.05.2014р.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи (а.с. 113-135, т. 3) ТОВ "ВВІКО"
звернулось із заявою про грошові
вимоги до боржника №20/06-1 від 20.06.2013р.
21.06.2013р., що, окрім всього іншого,
підтверджується відтиском штампу
відділення поштового зв'язку УДППЗ
"Укрпошта" на конверті, опису вкладення
у цінний лист ф.107, адресованим
господарському суду Київської області,
що датовані 21.06.2013р., згідно якого,
зокрема, в адресу господарського суду
Київської області надіслано: заяву про
грошові вимоги на 2 арк., копії
договорів від 07.11.2011р. на 5 арк., №28/11-11 на
4 арк., акту звірки на 1 арк., рішення суду
на 6 арк., довіреності на 1 арк.,
квитанцію 87-3307, копію чеку та опису
складення на 1 арк. З поміж іншого серед
додатків до відповідної заяви
скаржника, що надійшла до
господарського суду Київської області
та міститься в матеріалах справи, також
наявна квитанція про сплату судового
збору за подання заяви, копії
фіскальних чеків відділення поштового
зв'язку УДППЗ "Укрпошта" та описів
вкладення у цінні листи ф.107,
адресованих ТОВ "ВІК-РСФ" та
арбітражному керуючому Кочин Н.В.,
датовані 21.06.2013р. Таким чином,
вбачається доведеними факт звернення
із відповідною заявою 21.06.2013р.

Разом з тим, матеріали справи (а.с. 204- 206,
т.11) також містять клопотання про
долучення документів до справи та,
зокрема, доданий до нього опис
вкладення у цінний лист ф.107, згідно
якого 19.06.2013р. в адресу господарського
суду Київської області також
надіслано: заяву про грошові вимоги на 2
арк., копії договорів від 07.11.2011р. на 5
арк., №28/11 від 28.11.2011р. на 4 арк., акту
розрахунків станом на 14.11.2012р. на 1 арк.,
рішення господарського суду Київської
області від 07.12.2003р. на 6 арк.,
довіреність на 1 арк.

Дослідивши вказаний опис, приймаючи до
уваги доводи ТОВ "ВІК-РСФ", що інший
представник товариства, який
знаходився у службовому відрядженні в
АР Крим 19.06.2013р. направив в адресу
господарського суду Київської області
заяву про грошові вимоги, у зв'язку з
чим, зокрема, встановлений законом
тридцятиденний строк звернення до із
відповідними вимогами ТОВ "ВІК-РСФ" до
боржника не сплив, колегія суддів
відзначає, що матеріали справи не
місять іншої заяви про грошові вимоги
ТОВ "ВІК-РСФ" до боржника, окрім поданої
21.06.2013р., а так само не містять інших
документів, що згідно вимог Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (квитанція про
сплату судового збору, докази
безспірності вимог тощо), мають бути
додані до відповідної заяви, в
матеріалах справи лише наявний опис,
датований 19.06.2013р.

Колегія суддів відзначає, що вказаний
опис не містить посилання на особу, до
якої заявлені грошові вимоги (хоча й
опис містить підпис відправника, поруч
з яким міститься напис ТОВ "ВВІКО"),
неможна достеменно встановити, чи є
вказана вище надіслана суду заява про
грошові вимоги на 2 арк. безпосередньо
заявою ТОВ "ВВІКО" з грошовими вимогами
до ТОВ "ВІК-РСФ" у справі про
банкрутство останнього. Слід
відзначити, що зазначений опис було
подано представником ТОВ "ВВІКО" до
господарського суду Київської області
13.09.2013р., разом з тим, вбачається, що за
час, що минув до моменту розгляду
(відхилення) вимог ТОВ "ВВІКО", у т.ч. і
перегляду оскарженої ухвали в
апеляційному порядку, товариством не
було вчинено дій щодо розшуку
відповідного поштового відправлення
та подання суду будь-яких інших
належних та допустимих доказів того, що
ТОВ "ВВІКО" у межах встановленого
тридцяти денного строку звернулось з
грошовими вимогами до ТОВ "ВІК-РСФ" у
справі про банкрутство останнього
(товариством не надано фіскального
чеку відділення поштового зв'язку
УДППЗ "Укрпошта" чи-то принаймні
будь-якої іншої заяви, листа тощо
зазначеного підприємства в
підтвердження доводів щодо надсилання
(чи-то загублення) листа, не надано
доказів вчинення інших процесуальних
дій, з якими пов'язаний розгляд заяви
про грошові вимоги. Серед іншого,
матеріали справи не містять
яких-небудь доказів того, що
представник ТОВ "ВВІКО" знаходився у
службовому відрядженні в АР Крим
19.06.2013р., доказів того, що підпис,
наявний на вказаному описі вкладення у
цінний лист, виконаний відповідним
представником. За таких обставин, на
думку колегії суддів суду апеляційної
інстанції, доводи ТОВ "ВВІКО" є
безпідставними та непідтвердженими
належними та допустимими доказами.

Всебічно, повно і об'єктивно
розглянувши в судовому процесі всі
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, за
наслідками розгляду апеляційних скарг
та перевіряння законності та
обґрунтованості ухвали місцевого
господарського суду у повному обсязі,
повторно розглянувши справу, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
задоволення апеляційних скарг та
вважає оскаржену ухвалу такою, що
відповідає вимогам законності та
обґрунтованості. Доводи апеляційних
скарг правильності висновків суду
першої інстанції не спростовують, не
знайшли свого підтвердження та не є
підставою скасування оскарженої
ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІК-Р.С.Ф.»
та товариства з обмеженою
відповідальністю «ВВІКО» залишити без
задоволення, ухвалу господарського
суду Київської області від 17.03.2014р. у
справі №Б8/142-12 залишити без змін.

2. Матеріали справи №Б8/142-12 повернути до
господарського суду Київської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної

Повний текст постанови складено
05.06.2014р.

Головуючий суддя
А.А. Верховець

Судді
М.Л. Доманська

В.В. Шипко