ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

05 червня 2014 року
Справа № 913/1208/14

Провадження №4/913/1208/14

За позовом

Державного підприємства "Донецька
залізниця", м. Донецьк в особі
Дебальцівської дирекції залізничних
перевезень Донецької залізниці, м.
Дебальцеве Донецької області

до відповідача Приватного
акціонерного товариства "Янівське", м.
Красний Луч, Луганська область

про стягнення 15515 грн. 00 коп.

Суддя Старкова Г.М.,

Секретар судового засідання Варакута
Р.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Колесніков Ю.О.,
довіреність №б/н від 12.02.2014, Марченко
Ю.О., довіреність №б/н від 13.01.2014.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 15515 грн. 00 коп. за неправильно
зазначену масу вантажу у вагоні №67162685,
відправленому у листопаді 2013 року
Приватним акціонерним товариством
"Янівське" за накладною № 49524291 від
03.11.2013.

Представник позивача у судовому
засіданні 22.05.2014 підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав суду
05.06.2014 відзив на позовну заяву від
05.06.2014, в якому зазначив, що відправник
згідно п. 6 «Правил перевезення
вантажів у вагонах відкритого типу»
вжив усіх засобів для збереження
вантажу -поверхня вантажу була
маркована бороздами, про що була
зроблена відмітка в графі 7 накладної.
Станцією прийняття спірного вагону до
перевезення не було зроблено жодних
зауважень щодо кількості вантажу та
стану поверхні завантаження. Спірний
вагон проходив через станцію
«Брауновка», «Штер овка»
Донецької залізниці та ні на одній зі
станцій в динамічному положенні не
було зафіксовано випадку факту
завантаження вагону менше, ніж вказано
в документах понад норми природної
втрати і граничного розходження ваг.
Вказаний відзив судом розглянутий та
долучений до матеріалів справи.

Представник відповідача надав у
судовому засіданні 05.06.2014 клопотання,
яким просить суд зменшити розміру
штрафу за неправильно зазначену масу
вантажу, посилаючись на те, що на
підприємстві відповідача на той час
вагонні ваги вийшли з ладу, тому і
вказували невірну масу вантажу.
Підприємство відповідача перебуває у
складному економічному становищі.
Вказане клопотання судом розглянуте,
задоволене та разом з додатками
долучається до матеріалів справи.

Відповідач - Приватне акціонерне
товариство "Янівське", є фактично
підприємством, яке здійснює послуги зі
зберігання та відправлення вагонів
третіх осіб. Відповідач належним чином
виконує обов'язки вантажовідправника,
оскільки невірне зазначення маси
вантажу у накладній №49524291 від 03.11.2013 є
одиничним випадком протягом року.
Невірне зазначення маси вантажу у
вищевказаній накладній відповідачем є
винятковим.

На запит суду зі станції Брауновка
Донецької залізниці надійшов лист,
зареєстрований судом 20.05.2014 №8799/14, в
якому повідомляється про те, що
зважування вагону № 67162685,
відправленого за накладною № 49524291 від
03.11.2013 по станції не проводилось у
зв'язку з відсутністю станційних
вагонних ваг на даній станції.

Дослідивши обставини справи,
витребувані судом та надані
представниками позивача та
відповідача докази на підтвердження
своїх доводів, суд

В С Т А Н О В И В:

Так, 03.11.2013 зі станції відправлення
Брауновка Донецької залізниці на
станцію призначення Лиман Південної
залізниці за перевізним документом, а
саме, за накладною № 49524291 від 03.11.2013
Приватне акціонерне товариство
"Янівське" (відповідач) відправило
вантаж - антрацит у вагоні №67162685,
одержувач - Зміївська ТЕС ПАТ
«Центренерго».

При проходженні вагону через станцію
Дебальцеве-Сортувальна Донецької
залізниці 05.11.2013 на вказаній станції
при переважуванні вагону на вагонних 200
тонних вагонних тензометричних вагах
було виявлено, що маса вантажу
зазначена у накладній № 49524291 від 03.11.2013
не відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні.

На станції Дебальцеве-Сортувальна
Донецької залізниці було проведене
контрольне переваження і встановлено
що:

- у вагоні № 67162685 в накладній №
49524291 від 03.11.2013 вказана маса вантажу
нетто 69000 кг, фактично ж встановлено, що
маса вантажу складає брутто - 88600 кг,
нетто - 65400 кг, тара -23200 кг, що на 3600 кг
менше ніж вказано у накладній.

За даним фактом складено акт загальної
форми № 3089 від 05.11.2013 та комерційний акт
АА № 726210/575 від 05.11.2013 (а.с. 7-9).

Згідно акту загальної форми № 3089 від
05.11.2013 та комерційного акту АА № 726210/575
від 05.11.2013 вантаж навантажено у вагоні
нижче бортів 200 мм, розрівняний,
маркований бороздами, без виїмок та
заглиблень. Вагон технічно справлений.
Маркування не порушено. Течі вантажу не
має.

За невірно зазначену в накладній масу
вантажу, позивач, відповідно до ст.ст.
118, 112 Статуту залізниць України,
нарахував штраф на суму 15515 грн. 00 коп.,
який просить стягнути на свою користь.

Відповідач відзивом на позовну заяву
позовні вимоги відхилив, з підстав,
викладених у відзиві.

Оцінивши по матеріалам справи доводи
представників сторін у їх сукупності,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств, які
користуються залізничним транспортом
(ст. 2 Статуту). На підставі цього
Статуту затверджені Мінтрансом
Правила перевезень вантажів, які є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
(ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138) (z0763-11)
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила
24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правила приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за
№ 765/19503, своїм підписом підтверджує
представник відправника. Так,
правильність внесених відомостей до
вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Згідно із п. 28 "Правила приймання
вантажів до перевезення",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі,
завантажені відправником у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), а у даному випадку
вагон № 67162685 є напіввагоном,
приймаються залізницею до перевезення
шляхом візуального огляду вагона,
вантажу, його маркування (у т.ч.
захисного) та кріплення у вагоні без
перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Так, під час перевезення на станції
Дебальцеве-Сортувальна Донецької
залізниці, при переважуванні вагону на
вагонних вагах було виявлено, що маса
вантажу зазначена у накладній № 49524291
від 03.11.2013 не відповідає фактичній масі
вантажу у вагоні №67162685. Відповідно до
даного факту був складений акт
загальної форми № 3089 від 05.11.2013 та
комерційний акт АА № 726210/575 від 05.11.2013
(а.с. 7-9).

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правила
складання актів" (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855), комерційного акту АА № 726210/575
від 05.11.2013 (а.с.9) контрольне
переважування вагону №67162685
проводилось на 200 тонних вагонних
тензометричних вагах.

Перевіркою було виявлено наступне:

- у вагоні № 67162685 в накладній №
49524291 від 03.11.2013 вказана маса вантажу
нетто 69000 кг, фактично ж встановлено, що
маса вантажу складає брутто - 88600 кг,
нетто - 65400 кг, тара -23200 кг, що на 3600 кг
менше ніж вказано у накладній.

За даним фактом складено акт загальної
форми № 3089 від 05.11.2013 та комерційний акт
АА № 726210/575 від 05.11.2013 (а.с. 7-9).

Згідно акту загальної форми № 3089 від
05.11.2013 та комерційного акту АА №726210/575
від 05.11.2013 вантаж навантажено у вагоні
нижче бортів 200 мм, розрівняний,
маркування бороздами, без виїмок та
заглиблень. Вагон технічно справлений.
Маркування не порушено. Течі вантажу не
має.

Згідно відповіді зі станції Брауновка
Донецької залізниці повідомляється
про те, що зважування вагону №67162685,
відправленого за накладною № 49524291 від
03.11.2013 по станції не проводилось у
зв'язку з відсутністю станційних
вагонних ваг на даній станції.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту,
вантажовідправник несе
відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п.5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 №644 (z0861-00) (у
редакції наказу Міністерства
інфраструктури України від 08.06.2011 № 138)
(z0763-11) зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі -
Правила 24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України (457-98-п). Факт
неправильного зазначення відправником
указаних відомостей засвідчується
комерційним актом АА №726210/575 від 05.11.2013
(а.с. 9).

Згідно з ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену в
накладній масу вантажу з відправника
стягується штраф в розмірі згідно із
ст. 118 Статуту залізниць / 5-кратна
провізна плата за всю відстань
перевезення/, а саме:

- провізна плата вагону № 67162685 в
накладній № 49524291 від 03.11.2013 - 3103 грн. 00
коп., сума штрафних санкцій - 3103 грн. 00
коп. х 5 = 15515 грн. 00 коп.

Сума штрафу складає 15515 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць
України залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній на
станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Тобто наведені норми свідчать про те,
що залізниця не зобов'язана перевіряти
дані, зазначені у накладних фактичним
даним при прийнятті вантажу до
перевезення.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідачем невірно вказані
відомості у накладній № 49524291 від 03.11.2013,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 118,
122 Статуту залізниць України, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Згідно пояснень представника
відповідача контрольне переваження
вантажу за спірною накладною на
станції вантажовідправника не
проводилася.

Отже, позивачем переваження вантажу на
станції Дебальцеве-Сортувальна
Донецької залізниці було проведене
контрольне переваження маси вантажу,
яке 05.11.2013 проводилося на 200 тонних
вагонних тензометричних вагах,
модифікація ЗВВТ СВ 20000ВГ, яких
проведена повірка 24.10.2013 та вказано, що
ваги придатні до переважування, що
підтверджено матеріалами справи
(а.с.12-13).

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць
України передбачено право залізниці
перевіряти правильність відомостей,
зазначених у накладній та масу вантажу,
а не обов'язок. Також, відповідно до п.
3.15. роз'яснень Президії Вищого
господарського Суду України від 29.05.02 №
04-5/601 (із змінами і доповненнями) при
застосуванні статті 118 Статуту
залізниць штраф підлягає стягненню за
самий факт допущення
вантажовідправником порушень,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафу слід
зазначити наступне.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК
України передбачає можливість
зменшення за рішенням суду розмір
неустойки, що стягується з боржника за
порушення зобов'язання, якщо розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків. При цьому, відсутність чи
невисокий розмір збитків може бути
підставою для зменшення судом розміру
неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України
закріплено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Отже, якщо порушення зобов'язання
учасника господарських відносин не
потягло за собою значні збитки для
іншого господарюючого суб'єкта, то суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Аналогічна норма міститься й у п. 3 ст. 83
ГПК України, за якою господарський суд
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Таким чином, суд має право, виходячи з
конкретних обставин справи, зменшити
розмір штрафних санкцій, але не
звільнити повністю боржника від їх
сплати.

Враховуючи наведене та те, що
відповідач - Приватне акціонерне
товариство "Янівське" фактично
підприємством, яке здійснює послуги зі
зберігання та відправлення вагонів
третіх осіб. ПрАТ «Янівське» на протязі
року відправляє приблизно п'ять тисяч
вагонів на рік третім особам. Згідно
звіту про фінансові результати (звіт
про сукупний дохід) за 1 квартал 2014 року
- фінансові результати від звичайної
діяльності підприємство відповідача є
збитковим. Згідно довідки підприємства
відповідача від 05.06.2014 дебіторська
заборгованість складає 168648,00 тис. грн.,
кредиторська заборгованість - 207 862,00
тис. грн., заборгованість по платежам до
бюджету - 1163,00 тис. грн. та знаходиться у
тяжкому фінансовому стані. Відповідач
належним чином виконує обов'язки
вантажовідправника, оскільки невірне
зазначення маси вантажу у накладній №
49578016 від 04.11.2013 є одиничним випадком
протягом року. Невірне зазначення маси
вантажу у вказаній накладній
відповідачем є винятковим. Розмір
штрафу за невірне зазначення
відомостей у даній накладній є занадто
великим, тому сплата штрафу у повному
обсязі значно погіршить стан
підприємства відповідача, тому суд
вважає за доцільне застосувати ст.233 ГК
України та зменшити розмір штрафу до 3103
грн. 00 коп. (3103,00 грн.х1).

У стягненні решти суми позовних вимог
слід відмовити.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву,
спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе зменшити суму штрафу, у зв'язку
з чим задовольнити позов частково у
розмірі 3103 грн. 00 коп. з покладенням
судових витрат на відповідача.

Суд вважає, позов підлягає задоволенню
частково з віднесенням на відповідача,
у відповідності із ст. 49 ГПК України,
витрати зі сплати судового збору .

У судовому засіданні 05.06.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 1827 грн. 00 коп. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.551, 908 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст.
ст. 22, 24, 44, 49, п.3 ст.83, ст.ст.82-85 ГПК
України, суд

в и р і ш
и в:

1. Позов Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк в особі
Дебальцівської дирекції залізничних
перевезень Донецької залізниці до
відповідача Приватного акціонерного
товариства "Янівське" про стягнення 15515
грн. 00 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства "Янівське",
вул. Димитрова, 28, м. Вахрушеве, м.
Красний Луч Луганської області, на користь Державного
підприємства "Донецька залізниця", вул.
Артема,68, м. Донецьк, в
особі Дебальцівської дирекції
залізничних перевезень Донецької
залізниці, вул. Леніна,12, м. Дебальцеве
Донецької області, штраф у розмірі 3103
грн. 00 коп., витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1827 грн. 00 коп., видати на
виконання наказ позивачу після
набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
10.06.2014.

Суддя
Г.М. Старкова