КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Справа№ 06/5026/1799/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання Пась
М.П.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 03.06.2014 року

розглянувши апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Корсунь"

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 16.12.2013 року

у справі № 06/5026/1799/2012 (суддя
Анісімов І.А.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінком"

до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою

відповідальністю
"Агрофірма Корсунь"

Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Інспекція Державного
технічного нагляду Черкаської області
державної адміністрації

про витребування майна із
чужого незаконного володіння та

скасування права власності
на машини

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агроінком"
звернулось до господарського суду
Черкаської області з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Корсунь" та Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області про витребування майна із
чужого незаконного володіння та
скасування права власності на машини.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 03.12.2013 року у
справі № 06/5026/1799/2012 (суддя Анісімов І.А.)
позовні вимоги задоволені повністю.

Так, наведеним рішенням:

1) витребувано майно з чужого
незаконного володіння СТОВ "Агрофірма
Корсунь", зобов'язавши СТОВ "Агрофірма
Корсунь" передати ТОВ "Агроінком" майно:

- Зернозбиральний комбайн Massey Ferguson
7274, заводський (серійний) номер 58620,
двигун №М6913, рік випуску - 2002,
реєстраційний номер №11604КС,

- Зернозбиральний комбайн Massey Ferguson
7274 AL, заводський (серійний) номер 59305,
двигун №07266, рік випуску - 2003,
реєстраційний номер №11614КС,

- Жатка Geringoff RD 870В, серійний номер
911878870В,

- Жатка Geringoff RD 870В, серійний номер
911888870В,

- Жатка зернова 6,1 PF, серійний номер
940524, рік випуску - 2002,

- Жатка зернова 6,7 PF, серійний номер
939622, рік випуску - 2001,

- Візок до жатки, серійний номер 7314062,
рік випуску - 2002,

- Візок серійний номер XI до зернової
жатки серійний номер 939622 комбайна MF 7274
серійний номер 59305, рік випуску - 2002.

2) скасовано за сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Корсунь"
(19400, Черкаська область, Корсунь -
Шевченківський район, м. Корсунь -
Шевченківський, вул. Симоненка, будинок
42), як правонаступником ТОВ "Заліське"
реєстрацію права власності на наступні
машини:

- Зернозбиральний комбайн Massey Ferguson 7274,
заводський (серійний) номер 58620, двигун
№М6913, рік випуску - 2002, реєстраційний
номер №11604КС,

- Зернозбиральний комбайн Massey Ferguson 7274 AL,
заводський (серійний) номер 59305, двигун
№07266, рік випуску - 2003, реєстраційний
номер №11614КС.

3) скасовано у книзі реєстрації машин
юридичних осіб та в уніфікованій
автоматизованій електронно - обліковій
системі, створеній Державною
інспекцією по нагляду за технічним
станом машин записи про реєстрацію
права власності на:

- Зернозбиральний комбайн Massey Ferguson 7274,
заводський (серійний) номер 58620, двигун
№М6913, рік випуску - 2002, реєстраційний
номер №11604КС, належний СТОВ "Агрофірма
Корсунь",

- Зернозбиральний комбайн Massey Ferguson 7274 AL,
заводський (серійний) номер 59305, двигун
№07266, рік випуску - 2003, реєстраційний
номер №11614КС, належний СТОВ "Агрофірма
Корсунь".

4) стягнуто з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Корсунь"
(19400, Черкаська область,
м.Корсунь-Шевченківський,
вул.Симоненка, б.42, реєстраційний номер
юридичної особи ЄДР 9, код 32012939) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінком" (03127,
м.Київ, Голосіївський район,
вул.Голосіївська, б.7, реєстраційний
номер юридичної особи ЄДР 8, код
30382455) 48 292 грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Корсунь" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення та прийняти нове,
яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Шапталі Є.Ю.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
13.01.2014 року для розгляду апеляційної
скарги по справі № 06/5026/1799/2012
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді
Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014р.
колегією суддів у складі головуючого
судді: Шаптали Є.Ю., судді Гончарова
С.А., Самсіна Р.І. прийнято вказану
апеляційну скаргу, порушено апеляційне
провадження у справі № 06/5026/1799/2012,
розгляд справи призначено на 04.02.2014
року.

Апеляційна скарга була вмотивована
тим, що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

03.02.2014 року до відділу документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського надійшло прохання
Посольства Королівства Бельгія в
Україні про надання можливості бути
присутнім Раднику Посольства пану І.
Романко під час розгляду справи.

Представником відповідача 03.02.2014 року
через відділ документального
забезпечення КАГС подано клопотання
про приєднання письмових доказів.

04.02.2014 року представником позивача
через відділ документального
забезпечення КАГС подано відзив на
апеляційну скаргу.

Представником позивача подано 04.02.2014
року пояснення по справі, проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р.,
розгляд скарги відкладено до 26.02.2014р.

У зв'язку з перебуванням головуючого
судді Шаптали Є.Ю. та судді Гончарова
С.А. у відпустці, керуючись ст.ст. 4-6, 69
Господарського процесуального кодексу
України, п.3.1.7. Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 26.11.2010р. №30, згідно
п.2.2. рішення зборів суддів Київського
апеляційного господарського суду від
11.07.2012р., розпорядженням голови
Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 року, для
розгляду справи № 06/5026/1799/2012 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя: Зубець Л.П.; судді Тищенко О.В.,
Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014р.
прийнято справу № 06/5026/1799/2012 за
апеляційною скаргою
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Корсунь" на рішення Господарського
суду Черкаської області від 03.12.2013 року,
до провадження у визначеному складі
суддів, розгляд справи призначено на
15.04.2014 року.

В зв'язку з виходом судді Шаптали Є.Ю. з
відпустки та перебуванням судді
Самсіна Р.І. на лікарняному,
розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 року, для розгляду справи №
06/5026/1799/2012 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Шаптала Є.Ю.;
судді Гончаров С.А., Тищенко О.В..

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014р.
прийнято справу № 06/5026/1799/2012 за
апеляційною скаргою
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Корсунь" на рішення Господарського
суду Черкаської області від 03.12.2013 року,
до провадження у визначеному складі
суддів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014р.
розгляд скарги відкладено на 14.05.2014
року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014р.
розгляд скарги відкладено на 03.06.2014
року.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

02.06.2009 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агроінком»
(орендодавець) в особі генерального
директора ОСОБА_3 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Заліське»
(орендар) в особі директора Бойка В.Б.
було укладено договір № АК11-5 оренди з
правом викупу, відповідно до умов якого
ТОВ «Агроінком» (орендодавець) передає,
а ТОВ «Заліське» (орендар) приймає в
строкове платне користування майно:
комбайни 2002 року і 2003 року випуску Massey
Ferguson 7274 -у кількості 2 одиниці з
зерновими жатками 2 шт. та візками 2 шт.,
кукурудзяні жатки 2 шт. Вартість об'єкту
оренди складає 2 200 000,00 грн. у тому числі
ПДВ 366 666,67 грн. (розділ 1 Договору).

Згідно з п. 3.1 вказаного договору строк
оренди складає 2 місяці з моменту
прийняття об'єкту, що орендується.

Відповідно до п. 3.2 договору після
закінчення строку договору орендар -
ТОВ «Заліське») взяв на себе
зобов'язання повністю погасити
вартість отриманого майна.

Також, 14.10.2009 року між ТОВ "Агроінком" та
ТОВ "Заліське" укладено договір №14/10/2009
купівлі-продажу сільськогосподарської
техніки, відповідно до умов якого
Продавець по даному договору передає у
власність Покупцю товарно-матеріальні
цінності, а саме: комбайн
зернозбиральний 2002 року випуску Massey
Ferguson 7274, комбайн зернозбиральний 2003
року випуску Massey Ferguson 7274 AL, зернова
жатка 6,1 PF, зернова жатка 6,7 PF, жатка
Geringoff RD 870В 2 штуки, зернові теліжки 2
штуки, вартість товарно-матеріальних
цінностей складає 2 200 000 гривень, а
Покупець приймає ці товарно -
матеріальні цінності і сплачує за них
обговорену грошову ціну (п. 1 вказаного
договору).

Відповідно до пункту 2 вказаного
Договору Товарно-матеріальні цінності,
що продаються, належать Продавцю на
підставі права власностіж.

За домовленістю сторін
товарно-матеріальні цінності, що є
предметом даного договору, оцінені за
залишковою балансовою вартістю (п. 3
Договору).

У пункті 4 Договору визначено, що за
домовленістю сторін продаж
товарно-матеріальних цінностей
вчинюється за ціною 2 200 000,00 грн.

Передача с/г техніки оформлена
видатковою накладною №ЛНА-000002 від
14.10.2009.

Як зазначалось, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агроінком"
звернулось до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Корсунь"
та Державної інспекції сільського
господарства в Черкаській області про
витребування майна із чужого
незаконного володіння та скасування
права власності на машини.

Судова колегія погоджується з
висновками, з яких виходив місцевий
господарський суд при прийнятті
рішення про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ТОВ «Заліське»
(правонаступником якого є СТОВ
«Агрофірма Корсунь») за договором
придбало спірне рухоме майно у ТОВ
"Агроінком".

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 16.08.2012 р. у
справі № 09/2443 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агроінком» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Заліське» про
визнання недійсним договору № АК11-5
оренди майна з правом викупу від 02.06.2009
року, було визнано недійсним з моменту
укладення договір № АК11-5 оренди майна
з правом викупу від 02.06.2009 року,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агроінком» в особі
генерального директора ОСОБА_3 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Заліське» в особі
директора Бойко В.Б.

Рішення господарського суду
Черкаської області від 16.08.2012 р. у
справі № 09/2443 не оскаржувалось та
набрало законної сили.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, Господарським судом Черкаської
області по зазначеній справі було
призначено проведення почеркознавчої
експертизи підпису ОСОБА_3 на договорі
купівлі-продажу № 14/10/2009 від 14.10.2009 та
видатковій накладній № ЛНА-000002 від
14.10.2009.

Згідно Висновку експертів за
результатами проведення
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів № 3173/3174/13-33/3175/13-32/3176/13-34 від
25.10.2013 року підписи від імені ОСОБА_3 в
договорі №14/10/2009 купівлі-продажу
сільськогосподарської техніки від
14.10.2009 та у двох примірниках видаткової
накладної №ЛНА-000002 від 14.10.2009 - виконано
не ОСОБА_3, а іншою особою з ретельним
наслідуванням підпису ОСОБА_3,

Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Підставою недійсності правочину, у
відповідності до ст. 215 Цивільного
кодексу України, є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначаються загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину.

Так, частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на викладене, враховуючи
Рішення господарського суду
Черкаської області від 16.08.2012 р. у
справі № 09/2443 та Висновок експертів за
результатами проведення
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів № 3173/3174/13-33/3175/13-32/3176/13-34 від
25.10.2013 року, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що договір № АК11-5
оренди майна з правом викупу від 02.06.2009
року та договір №14/10/2009 купівлі-продажу
сільськогосподарської техніки від
14.10.2009, укладені між ТОВ «Агроінком» та
ТОВ «Заліське» (правонаступником якого
є СТОВ «Агрофірма Корсунь» щодо
спірного майна були укладені за
відсутності волевиявлення ТОВ
«Агроінком» та наміру на укладання
договорів.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи листа Інспекції державного
технічного нагляду Черкаської
обласної державної адміністрації №
639/01-30 від 11.12.2012 року та копій свідоцтв
про реєстрацію машин серії АБ № 710964 та
АБ № 710965, право власності ТОВ
«Заліське» на спірну
сільськогосподарську техніку було
зареєстровано на підставі Договору №
АК11-5 оренди майна з правом викупу від
02.06.2009 року, який судом був визнаний
недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до приписів ст.ст.317, 320
Цивільного кодексу України, власникові
належать право володіння, користування
та розпорядження майном, зокрема, він
має право використовувати своє майно
для здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (ст. 328 Цивільного
кодексу України).

Статтею 387 Цивільного кодексу України
визначено, що власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права
власності застосовується в тому
випадку, коли власник фактично
позбавлений можливості володіти й
користуватися належною йому річчю,
тобто коли річ незаконно вибуває з його
володіння. В цивільно-правовій
літературі зазначений засіб захисту
отримав назву "віндикація".

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу,
власник має право реалізувати своє
право на захист шляхом звернення до
суду з вимогою про витребування свого
майна з чужого незаконного володіння з
дотриманням вимог, передбачених
Цивільним кодексом.

Позивачем за віндикаційним позовом
може бути неволодіючий власник
(фізичні і юридичні особи, держава і
територіальні громади в особі
уповноважених ними органів). Водночас
законодавство надає право звертатися з
вимогами про витребування майна з
чужого незаконного володіння не лише
власникам, а й іншим особам, у яких
майно власника перебувало у законному
володінні за відповідною правовою
підставою ("титулом").

Титульними володільцями вважаються
особи, які володіють майном за
цивільно-правовими договорами
(майнового найму (оренди), підряду,
зберігання, застави та ін.), особи, які
володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом. При цьому,
позивач має підтвердити своє право
власності на витребувану річ або інше
титульне право на річ.

Відповідачем за віндикаційним позовом
має бути незаконний володілець майна
власника, який може і не знати про
неправомірність свого володіння та
утримання такого майна.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді. коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Отже, в силу положень ст.ст. 328 ч. 1, 387, 1212
ч. 1 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів; власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним; особа, яка
набула майно без достатньої правової
підстави і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала,
зобов'язана повернути майно.

З урахуванням вищевикладених обставин
справи та приписів законодавства суд
першої інстанції обґрунтовано
встановив, що позивач має право
витребувати спірне майно від
відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги у
цій частині є обґрунтованими та
такими, що вірно задоволені судом
першої інстанції.

Щодо позовних вимог про скасування
права власності на машини та
скасування відповідних записів
Державною інспекцією по нагляду за
технічним станом машин судова колегія
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 20 Господарського
кодексу України, якими визначено, що
держава забезпечує захист прав та
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів у спосіб
та порядок, що визначається цим
кодексом та іншими законами України.
Права та законні інтереси зазначених
суб'єктів, згідно наведеної норми,
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що позовні вимоги в частині
скасування права власності на
сільськогосподарську техніку та
скасування відповідних записів є
обґрунтованими, оскільки доведеним є
порушення прав позивача, а отже
скасування права власності на машини
та скасування відповідних записів
спрямоване на реальне відновлення прав
і інтересів позивача як власника
спірного майна.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем не надано суду
апеляційної інстанції доказів та
належним чином не доведено
правомірність вимог апеляційної
скарги про скасування рішення
господарського суду від 03.12.2013 року.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, та підстав для
скасування рішення господарського
суду Черкаської області від 03.12.2013 року
у справі № 06/5026/1799/2012 не вбачається.

Доводи Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Корсунь»
не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Корсунь» на рішення господарського
суду Черкаської області від 03.12.2013 року
у справі № 06/5026/1799/2012 є необґрунтованою
та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Корсунь» на рішення господарського
суду Черкаської області від 03.12.2013 року
у справі № 06/5026/1799/2012 - залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 03.12.2013 року у
справі № 06/5026/1799/2012 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 06/5026/1799/2012
повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
С.А. Гончаров

О.В. Тищенко