ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.Справа № 922/1399/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз", м. Харків до
Комунального закладу охорони здоров'я
"Первомайська центральна районна
лікарня", м. Первомайський про
стягнення 20245,79 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Рожкова С.Г., довіреність №
3927 від 26.12.2013 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Харківгаз" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить стягнути з Комунального
закладу охорони здоров'я "Первомайська
центральна районна лікарня"
заборгованість за договором № 05-Т-БФ
від 30.09.2011 року, а саме: суму основного
боргу в розмірі - 18973,09 грн., 3% річних в
розмірі - 1174,39 грн., інфляційні втрати в
розмірі - 98,46 грн. Витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1827,00 грн.
просить покласти на відповідача.

02 червня 2014 року від відповідача до
канцелярії суду надійшла заява за
вх. № 18369 відповідно до якої, останній
визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні 03 червня 2014 року наполягає
на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання 03 червня 2014 року не з'явився.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи в
їх сукупності, надаючи правову оцінку
позовним вимогам, вислухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

30 вересня 2011 року між ПАТ "Харківгаз" (
далі - Позивач, Газорозподільне
підприємство) та Комунальним закладом
охорони здоров'я Первомайською
центральною лікарнею (далі -
Відповідач, Замовник) було укладено
Договір № 05Т-55БФ на розподіл
природного газу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (стаття
627 ЦК України).

Статтею 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки другій стороні -
покупцеві, товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір укладається на розсуд сторін.

Відповідно до п. 1.1. Договору,
Газорозподільне підприємство
зобов'язується надати Замовнику
послугу з транспортного природного
газу (далі - газ) газорозподільними
мережами до межі балансової
належності об'єктів належності
газопроводів та експлуатаційної
відповідальності сторін.

Згідно з п. 1.2. Договору, Замовник
зобов'язується сплатити
Газорозподільному підприємству
вартість послуги транспортування газу
у розмірі, у строки та у порядку,
передбаченому умовами цього Договору.

Відповідно п. 2.6. Договору, обсяг
протранспортованого газу ГРМ
підтверджується підписаним Сторонами
актами надання послуг з
транспортування газу, що оформлюється
на підставі даних комерційних вузлів
обліку, визначених Договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач здійснив транспортування газу
відповідачу у грудні 2011 року, що
підтверджується підписаним сторонами
Актом наданих послуг з розподілу
природного газу відповідно від 31
грудня 2011 року.

Пунктом 2.9. Договору передбачено, що
Акти наданих послуг є підставою для
остаточних розрахунків Замовника з
Газорозподільним підприємством.

Відповідно до п. 4.5. Договору, оплата
вартості послуг за транспортування
газу ГРМ здійснюється Замовником на
умовах попередньої оплати авансовими
платежами планового обсягу газу за 10
календарних днів до початку місяця.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав відповідачу послуги з
транспортування природного газу
газорозподільними мережами відповідно
до умов Договору, але відповідач у
встановлений Договором строк не
сплатив вартість послуг з розподілу
газу, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка складає 18973,09 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи,
заборгованість відповідача перед
позивачем за Договором № 05Т-55БФ на
розподіл природного газу складає 18973,09
грн., що підтверджується матеріалами,
актом звіряння взаємних розрахунків
станом на 31.01.2014 року, підписаного між
сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 18973,09
грн. основного боргу.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам в частині стягнення 3 % річних у
1174,24 грн. та інфляційних витрат у
розмірі 98,46 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те,
що наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних не є санкціями, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінених грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, період
нарахування позивачем 3% річних та
інфляційних витрат, а також розрахунок
визначений вірно згідно вимог діючого
законодавства, що дає підстави суду
задовольнити позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних у сумі 1174,39 грн. та
інфляційних витрат у сумі 98,46 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. 526, ч.1 ст.530, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 4,
12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу
охорони здоров'я Первомайської
центральної районної лікарні (64105,
Харківська область, м. Первомайський,
вул. Жовтнева, 3, , р/р
2444 в ВДК в Харківській області,
МФО 851011) на користь Публічного
акціонерного товариства "Харківгаз"
(61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, , рахунок №4001 в ПАТ
"КБ"НАДРА" м. Київ, МФО 380764)- 18973,09 грн.
основного боргу, 98,46 грн. інфляційних
витрат, 1174,39 грн. 3% річних, 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 04.06.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1399/14