ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

12 червня 2014 р. Справа № 902/564/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Колбасова Ф.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" (м. Київ) в
особі філії спеціалізованого
електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" (04061, м.
Київ, вул. Нижній Вал, 49-а)

до:Управління цивільного захисту
Вінницької обласної державної
адміністрації, м.Вінниця (21050, м.
Вінниця, вул. Володарського, 26)

про стягнення 44781,72 грн.

при секретарі судового засідання
Здорик Я.С.

за участю представників:

позивача: Карман Ю.В. - довіреність №
1771 від 11.12.13р.;

відповідача: Івацко А.Й. - довіреність
№ 03-3-1-92 від 22.01.2014р.;

ВСТАНОВИВ :

Публічним акціонерним товариством
"Укртелеком" (м. Київ) в особі філії
спеціалізованого електрозв'язку ПАТ
"Укртелеком" до господарського суду
Вінницької області подано позов до
Управління цивільного захисту
Вінницької обласної державної
адміністрації про стягнення боргу в
розмірі 44781,72 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2014 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№902/564/14 та призначено її до розгляду на
22.05.2014 року.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
22.05.2014 року представника позивача та
ненадання останнім витребуваних судом
доказів, ухвалою суду від 22.05.2014 року
розгляд справи відкладено на 12.06.2014
року.

Фіксація судового процесу шляхом
звукозапису не здійснюється в зв'язку з
неподанням клопотання про
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.2014 року позовні вимоги
підтримав.

Відповідач в судовому засіданні та у
відзиві від 14.05.2014 року проти позову
заперечив, мотивуючи тим, що у зв'язку з
відсутністю фінансування з державного
бюджету для обслуговування систем
оповіщення між Головним управлінням та
ЦЦТЕ № 2 філії СЄЗ ПАТ "Укртелеком"
річний кошторисно-фінансовий
розрахунок на 2013 рік узгоджений не був,
роботи по експлуатаційно-технічному
обслуговуванню системи оповіщення не
проводились, а тому підстав для
виникнення фінансового зобов'язання та
відповідно оплати послуг у Головного
управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи не виникло.
Крім того відповідач зазначає, що
Управління цивільного захисту було
створено відповідно до розпоряджень
голови ОДА № 750 від 29.12.2012 року та № 33
від 21 січня 2013 року, у зв'язку з
реорганізацією головного управління з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
облдержадміністрації. Таким чином,
управління цивільного захисту не
підписувало будь-яких договорів з
філією спеціалізованого
електрозв'язку ПАТ «Укртелеком», на
послуги з обслуговування апаратури і
будь-які господарсько-правові
відносини з даного питання з позивачем
в управлінні відсутні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

14.02.2007 р. між ВАТ "Укртелеком" в особі
Центру технічної експлуатації №1 Філії
спеціалізованого електрозв'язку ВАТ
"Укртелеком" (в договорі - "Виконавець")
та Головним Управлінням з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Вінницької
ОДА (в договорі - "Замовник"), укладено
договір № 05/08 про експлуатаційно -
технічне обслуговування апаратури
оповіщення ЦО.

Відповідно до протоколу загальних
зборів акціонерів Відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»
від 14 червня 2011 року за № 8 Відкрите
акціонерне товариство «Укртелеком»
перейменовано на Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» та визнано
правонаступником. Зазначене також
підтверджується витягом із Статуту ПАТ
«Укртелеком».

Головне управління з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Вінницької
обласної державної адміністрації
перейменоване в Управління цивільного
захисту Вінницької ОДА з правом
правонаступництва. Вказаний факт
встановлений рішенням господарського
суду Вінницької області від 17 грудня 2013
року по справі №902/1604/13.

Відповідно до умов договору № 05/08 від
14.02.2007 року орган управління майном
передає, а виконавець приймає на себе
обов'язки щодо експлуатаційно -
технічного обслуговування апаратури
оповіщення ЦО відповідно до додатку № 1
до договору.

Згідно п.1.2 договору виконавець
здійснює обслуговування, ремонт,
контроль за робочим станом і
збереженням апаратури.

У відповідності до п.2.1 договору орган
управління майном, з-поміж іншого,
зобов'язаний своєчасно оплачувати
виконані роботи.

Ціна договору відповідно до додатку № 2
становить 28 112, 88 грн. (п.3.1 договору).

Оплата за експлуатаційно - технічне
обслуговування апаратури здійснюється
замовником згідно з доданим до
договору кошторисно - фінансовим
розрахунком. Розрахунки провадяться
щомісяця з моменту надходження коштів
з держаного бюджету(п.3.2 договору).

Відповідно п.3.3 договору підставою для
розрахунку за експлуатаційно-технічне
обслуговування є акт виконаних робіт, у
якому перераховуються випадки виходу
апаратури оповіщення ЦО з ладу,
несанкціонованого запуску, а також
неповний обсяг виконаних робіт з
обслуговування, що тягне за собою
зменшення суми перерахувань.

У випадку невиконання або неналежного
виконання договірних зобов'язань
сторони несуть відповідальність
згідно з чинним законодавством (п. 4.1
договору).

Відповідно п.4.2 органи ЦО та НС можуть
застосовувати до підприємств
електронного зв'язку економічні
санкції, умови яких визначаються в
договорі і відповідають вартості
обслуговування засобів оповіщення ЦО
за період їх простою з вини
підприємства електрозв'язку. Неякісне
експлуатаційно-технічне
обслуговування та простій засобів
оповіщення тягне з собою позбавлення
матеріальної винагороди, якщо при
цьому не передбачено іншого виду
відповідальності.

Приймання - передача апаратури
оповіщення на експлуатаційно -
технічне обслуговування
підтверджується обопільно підписаним
актом приймання -передачі апаратури
оповіщення на ЕТО.

Із змісту позовної заяви та наявних у
справі документів слідує, що рішенням
господарського суду Вінницької
області у справі № 902/1604/13 від 17.12.2013
року, яке набрало законної 09.01.2014 року,
встановлено факт підписання сторонами
19.01.2009 року додаткової угоди № 4 до
договору від 14.02.2007 року № 05/08 якою, з-
поміж, іншого внесено зміни до п.3.3
розділу 3 договору від 14.02.2007 року № 05/08
та додатку № 2Б. Вартість
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури в місяць
згідно додатку № 2Б в новій редакції
склала 3731,81 грн. Крім того, вказаним
рішенням суду встановлено факт
продовження надання послуг по договору
від 14.02.2007 року №05/08 на 2012 рік та
стягнуто заборгованість з відповідача
за період з січня 2012 року по грудень 2012
року включно.

Відповідно до ст. 35 ГПК факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

В п.п. 6.1. 6.2. договору від 14.02.2007 року №
05/08 сторони визначили, термін дії
договору: з дати підписання до 31.12.2007
року. Якщо жодна із сторін не заявила за
два місяці до закінчення терміну дії
договору про його розірвання, то термін
дії договору продовжується на
наступний рік.

Як вже зазначалось вище, рішенням суду
від 17.12.2013 року у справі №902/1604/13
встановлено факт продовження дії
договору на 2012 рік.

Враховуючи те, що матеріали справи №
902/564/14 не містять доказів заперечень
відповідача, поданих позивачу,
відповідно до п.6.2 договору, за два
місяці до закінчення терміну його дії
(до 31 грудня 2012 року), суд вважає, що дію
договору №05/08 від 14.02.2007 року було
продовжено на 2013 рік.

Позивачем на виконання умов договору
протягом 2013 року надавались послуги з
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури оповіщення
ЦО.

На адресу відповідача, згідно п.3.3
договору, позивачем щомісячно
направлялись акти виконаних робіт та
рахунки, що підтверджується листами та
списками згрупованих внутрішніх
поштових відправлень.

Позивач в своїх твердженнях вказує, на
те що у 2013 році жодних зауважень з боку
відповідача не надходило, зокрема
передбачених п. 3.3., 4.2. договору, що
вказує на виконання позивачем робіт в
повному обсязі.

Відповідач, в порушення умов договору,
свої зобов'язання щодо здійснення
оплати за отриманні послуги
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури оповіщення
ЦО не виконав.

Таким чином, за період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем по
договору № 05/08 від 14.02.2007 року в сумі
44781,72 грн.

Не проведення розрахунків
відповідачем стало причиною звернення
позивача з відповідним позовом до
суду.

З врахуванням встановлених обставин,
суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини. Цивільні
права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

З огляду на предмет і характер
зобов'язань взятих сторонами в
договорі, між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються главою
63 "Послуги. Загальні положення", ст. 901 -
903 ЦК України (договір про надання
послуг). Відповідно до вказаних статей
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї статі застосовуються до
всіх договорів про надання послуг, якщо
це не суперечить суті зобов'язання.
Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
цивільну оборону в Україні" до складу
цивільної оборони України входять
системи зв'язку, оповіщення та
інформаційного забезпечення, а згідно
зі ст. 2 цього Закону, одним із завдань
цивільної оборони є оповіщення
населення про загрозу виникнення
надзвичайних ситуацій у мирний та
воєнний час та постійне інформування
його про наявну обстановку.

Постановою КМУ від 15.02.1999 року за № 192
затверджено Положення про організацію
оповіщення і зв'язку у надзвичайних
ситуаціях, якою визначено, що:

- готовність системи оповіщення
забезпечується шляхом якісного
експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури і технічних
засобів оповіщення;

- відповідальність за експлуатаційно -
технічне обслуговування систем
оповіщення покладається;
загальнодержавної - на генеральну
дирекцію Укртелекому; регіональних - на
керівництво відповідних дирекцій
Укртелекому; потенційно небезпечних
об'єктів - на головних інженерів цих
об'єктів (п.58);

- підприємства електрозв'язку
забезпечують на договірних засадах
експлуатаційно-технічне
обслуговування апаратури і технічних
засобів оповіщення та зв'язку
цивільної оборони, що належить до сфери
управління центральних та місцевих
органів виконавчої влади, знаходяться
в пунктах управління, на підприємствах,
в установах і організаціях; оплата
послуг зв'язку, вартості ЕТО
здійснюється за тарифами
Держкомзв'язку (п.5);

- фінансування реконструкції,
удосконалення загальнодержавної та
регіональної систем централізованого
оповіщення ЦО, вартості ЕТО апаратури і
технічних засобів загальнодержавної і
регіональних систем централізованого
оповіщення та зв'язку ЦО провадиться за
рахунок асигнувань, що передбачаються
бюджетами відповідних центральних і
місцевих органів виконавчої влади (п.6).

Відповідно до п.1.2 Інструкції про
порядок експлуатаційно-технічного
обслуговування апаратури та інших
технічних засобів оповіщення і зв'язку
цивільної оборони підприємствами
електрозв'язку України, затвердженої
спільним наказом МНС України та
Держкомзв'язку України від 16.08.2000 року
№ 210/119 підприємства електрозв'язку
України здійснюють на договірних
засадах ЕТО засобів оповіщення і
зв'язку ЦО, які перебувають у сфері
управління центральних та місцевих
органів виконавчої влади і знаходяться
на пунктах управління, на
підприємствах, в установах і
організаціях та в інших об'єктах.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Як вбачається із приписів ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Доводи відповідача наведені у відзиві
є необґрунтованими та спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвали суду відповідач не
подав до суду будь-яких належних та
допустимих доказів в спростування
позовних вимог позивача щодо стягнення
боргу.

Виходячи з викладеного, суд вважає
вимогу позивача про стягнення боргу в
сумі 44781,72 грн. законною і
обґрунтованою, а тому позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають
віднесенню на відповідача відповідно
до ст.49 ГПК України.

12.06.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст.ст. ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 43, 49,
82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління цивільного
захисту Вінницької обласної державної
адміністрації, (вул.
Володарського, буд. 26, м. Вінниця, 21050) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", (б-р Т.Шевченка, 18, м. Київ, 01601) в
особі філії спеціалізованого
електрозв'язку ПАТ "Укртелеком", (вул. Нижній Вал, 49-а, м. Київ,
04061) 44781,72 грн. основного боргу, 1827 грн.
витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ в день набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 червня 2014 р.

Суддя Колбасов
Ф.Ф.

віддрук. 1 прим.:

1 - до справи