ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року Справа № 920/1188/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А.- головуючого, Мележик Н.І.,
Самусенко С.С. (доповідач)

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерно -
технічний центр "Оріон-Д"на рішення та
постановугосподарського суду Сумської
області від 30 липня 2013 року
Харківського апеляційного
господарського суду від 30 жовтня 2013
рокуу справі№ 920/1188/13господарського
судуСумської області за
позовомДочірнього підприємства
"Укравтогаз" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерно -
технічний центр "Оріон-Д"простягнення 37
870 867 грн. 55 коп. та зобов'язання вчинити
дії за участю представників: від
позивача: Старик Я.І., від відповідача:
не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ДП "Укравтогаз" НАК "Нафтогаз України"
звернулося до господарського суду із
позовом до ТОВ Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" про стягнення 27309271,02 грн.
пені, 10561596,53 грн. штрафу за неналежне
виконання укладеного між сторонами
договору на закупівлю товарів №18/11-У
від 23.02.2011 та зобов'язання виконати
умови вищезазначеного договору
стосовно передачі у власність позивача
товар.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 30.07.2013 у справі №920/1188/13
(суддя Джепа Ю.А.), залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013 (судді:
Слободін М.М. - головуючий, Гребенюк Н.В.,
Істоміна О.А.), позов задоволено,
стягнуто з ТОВ "Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" на користь ДП
"Укравтогаз" НАК "Нафтогаз України" 27 309
271,02 грн. пені, 10 561 596,53 грн. штрафу;
зобов'язано ТОВ "Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" виконати умови договору
на закупівлю товарів №18/11-У від 23.02.2011 -
передати у власність позивача
обладнання (насоси та компресори
повітряні (компресорні модулі до
автомобільних газонаповнювальних
компресорних станцій - АГНКС) на базі
компресора виробництва Дженерал
Електрик) на об'єктах за зазначеними в
специфікаціях якісними
характеристиками та комплектністю.

Судові інстанції виходили з того, що
відповідач зобов'язань за договором
№18/11-У від 23.02.2011 щодо поставки товару
не виконав, умовами п.8.2 договору
передбачено порядок нарахування
санкцій у разі не виконання
відповідачем зобов'язань. Також суди
врахували факт передоплати обладнання
позивачем.

ТОВ "Інженерно-технічний центр
"Оріон-Д", не погоджуючись із судовими
рішеннями, звернулося до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати, витребувати у позивача
докази, та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.
Скаржник, зокрема, зазначає, що в графі
21 таблиці технічних вимог та якісних
характеристик компресорних модулів
зазначено, що компресор та
електродвигун компресора змонтовані
на одній цілісній рамі, з'єднані через
муфту і відцентровані в цехових умовах,
готовими до установки на фундамент.
Тобто монтаж обладнання здійснюється
на фундамент, без існування якого
неможливе виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором. За п.п.
1.1, 1.2 договору предметом договору є
доставка, шеф-монтаж та
пусконалагоджувальні роботи на
об'єктах замовника, зазначених в п.5.2
договору. У зв'язку з відсутністю
фундаментів для подальшого монтажу на
них обладнання та здійснення
пусконалагоджувальних робіт
відповідач не має можливості належним
чином виконати зобов'язання щодо
поставки товару.

Також судами не враховано, що
відповідач безрезультатно звертався
до позивача з вимогою про надання
інформації, що необхідна для складання
плану проведення робіт з монтажу
компресорних модулів, таку як: вказати
габарити існуючого вхідного прорізу
(вхідних воріт), можливість розширення
цього прорізу на період виконання
робіт і до яких розмірів та інше.

При цьому скаржник зазначає, що судами
неправомірно відмовлено у задоволенні
клопотання про витребування у позивача
документів, які б підтверджували стан
готовності об'єктів замовника.

Суди не надали належної правової
оцінки вказаним обставинам.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 25.03.2014 касаційну скаргу у
справі №920/1188/13 прийнято до
провадження.

Розпорядженням заступника секретаря
першої судової палати Вищого
господарського суду України від 18.04.2014
у справі №920/1188/13 у зв'язку із
відпусткою судді Плюшка І.А. та виходом
з відпустки судді Кочерової Н.О. для
розгляду справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
суддя - Самусенко С.С. (доповідач), судді:
Дунаєвська Н.Г., Кочерова Н.О.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 22.04.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати Вищого господарського
суду України від 19.05.2014 у справі
№920/1188/13 у зв'язку з прийняттям рішення
зборів суддів Вищого господарського
суду України від 13.05.2014 №1, яким
затверджено персональний склад
колегій суддів, для розгляду справи
сформовано колегію суддів у наступному
складі: головуючий суддя - Плюшко І.А.,
судді Дунаєвська Н.Г.,Самусенко С.С.
(доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 20.05.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати Вищого господарського
суду України від 02.06.2014 у справі №920/1188/13
для розгляду справи сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Плюшко І.А., судді:
Мележик Н.І., Самусенко С.С. (доповідач).

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених
законодавством меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, представника
позивача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
господарськими судами попередніх
інстанцій, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 23.02.2011 між ДП
"Укравтогаз" НАК "Нафтогаз України" як
замовником та ТОВ "Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" як учасником укладено
договір на закупівлю товарів №18/11-У.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 договору відповідач
зобов'язався у 2011-2012 роках в порядку та
на визначених договором умовах
передати у власність позивача товари -
насоси та компресори повітряні
(компресорні модулі до автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій - АГНКС) на базі компресора
виробництва Дженерал Електрик з
доопрацюванням по місцю встановлення,
в тому числі разом з іншим провести
доставку, шеф-монтаж, пусконаладку.

Між сторонами укладено додаткові угоди
до договору про здійснення передплати
вартості обладнання.

Господарські суди попередніх
інстанцій встановили, що позивачем на
виконання вимог договору перераховано
грошові кошти в розмірі 137 178 315,36 грн.

Відповідач свої зобов'язання по
поставці не виконав.

Відповідно до п. 8.2 договору у разі
невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань по договору
відповідач сплачує позивачу пеню у
розмірі 0,1% вартості обладнання, строк
передачі якого було порушено, за кожен
день прострочення, а за прострочення
понад 30 календарних днів додатково
сплачує штраф у розмірі 7% вказаної
вартості, а у разі здійснення
попередньої оплати відповідач, крім
сплати зазначених штрафних санкцій,
повертає позивачу кошти з урахуванням
індексу інфляції.

За ст.549 Цивільного кодексу України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

При цьому відповідно до ч.3. ст.220, ст.221
ГК України боржник не вважається таким,
що прострочив виконання зобов'язання,
поки воно не може бути виконано
внаслідок прострочення кредитора.
Кредитор вважається таким, що
прострочив виконання господарського
зобов'язання, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не
виконав дій, що передбачені законом,
іншими правовими актами, або
випливають із змісту зобов'язання, до
вчинення яких боржник не міг виконати
свого зобов'язання перед кредитором.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення приймається суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом; ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили. За
приписами процесуального
законодавства рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного законодавства, вирішив
справу у відповідності з нормами
матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарські суди належним чином не
дослідили доводи та докази щодо
наявності чи відсутності підстав для
стягнення з відповідача штрафних
санкцій, не перевірили докази щодо вини
сторін у порушенні умов договору.

У зв'язку з недотриманням наведених
вище норм господарські суди не надали
належної оцінки доводам відповідача
щодо неможливості здійснити поставку
обладнання за відсутності фундамента.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи не дають
касаційній інстанції права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення та постанова у даній
справі підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді цієї справи
господарському суду першої інстанції
слід належним чином врахувати доводи
обох сторін та встановити
наявність/відсутність обставин, на які
посилається відповідач у касаційні
скарзі, дослідити наявність умов для
належного виконання відповідачем умов
договору, наявність/відсутність вини
позивача.

З огляду на межі перегляду справи в
касаційній інстанції колегія суддів
Вищого господарського суду України
позбавлена можливості перевірити
доводи скаржника та витребувати
документи.

При цьому, касаційна інстанція вважає
за необхідне на підставі Закону
України "Про судовий збір" та Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" достягнути із скаржника 2 179,70
грн. судового збору, недоплаченого при
поданні касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Інженерно -
технічний центр "Оріон-Д" задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013 та
рішення господарського суду Сумської
області від 30.07.2013 у справі №920/1188/13
скасувати.

Справу №920/1188/13 передати на новий
розгляд до господарського суду
Сумської області.

Стягнути з ТОВ "Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" до Державного бюджету
України 2 179,70 грн. судового збору за
подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської
області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
Н. Мележик

С. Самусенко