ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.14р. Справа № 904/1422/14За позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю міжрегіональна
багатопрофільної фірми "Негоціант ЛТД",
с. Новоолександрівка
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 6 763 грн. 40 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Максименко С.М., дов. № б/н
від 15.04.14р.;

від відповідача: Лежнєв О.І., дов. б/н від
21.05.14р.;

від третьої особи: Камінський О.Д., дов.
№ 13-250 від 27.12.13р.

СУТЬ СПОРУ:

Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради " звернулося до
господарського суду з позовом, в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Міжрегіональна багатопрофільної фірми
"Негоціант ЛТД" суму зайво сплачених
коштів в розмірі 6 763 грн. 40 коп. за
договорами підряду № 42 від 18.04.2011р., № 43
від 18.04.2011р., № 45 від 18.04.2011р., № 112 від
08.11.2010р., № 113 від 09.11.2010р., №136 від
25.11.2010р., № 154 від 27.10.2011р., №155 від
27.10.2011р., № 157 від 27.10.2011р., № 156 від
27.10.2011р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем завищені обсяги
виконаних робіт за вказаними
договорами, що призвело до завищення їх
вартості в актах приймання виконаних
робіт форми КБ-2в на загальну суму 19 153
грн. 07 коп. Даний факт встановлено
ревізією фінасово-господарської
діяльності позивача за період з
2010-2012р.р., здійсненою Криворізькою
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією, про що складено акт № 850-21/26
від 22.03.13р. У зв'язку із частковим
поверненням відповідачем безпідставно
отриманих від позивача грошових коштів
в сумі 4000 грн. 00 коп. та скасуванням
фінансовою інспекцією висновку в акті
ревізії про нанесення збитків
державному бюджету на суму 8 389 грн. 67
коп., невідшкодованою є сума 6 763 грн. 40
коп., що сплачена позивачем відповідачу
внаслідок необгрунтованого завищення
останнім вартості підрядних робіт, що і
стало підставою звернення позивача до
суду на підставі ст. 1212 ЦК України.

Справа розглядається за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у
відзиві на позов зазначив, що
відповідно до ДБН Д. 1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва» та
Загальних умов укладання та виконання
договорів підряду в капітальному
будівництві, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.2005
№668 відповідачем підготовлена вся
проектно-кошторисна документація,
відповідно до якої виконані обумовлені
переліченими договорами підрядні
роботи, які були прийняті позивачем за
актами приймання виконаних робіт форми
№ КБ-2В без жодних зауважень щодо
якості, вартості та повноти виконаних
відповідачем робіт. Вважає, що,
оскільки всі будівельні норми
розрахунку вартості виконаних робіт
застосовувалися підрядником згідно до
норм чинного законодавства, то діями
відповідача жодних збитків позивачеві
завдано не було. Просив в задоволенні
позову відмовити.

Третя особа, Державна фінансова
інспекція в Дніпропетровській області,
позовні вимоги підтримала та
зазначила, що в результаті перевірки
виявлено, що підприємство відповідача
завищило обсяги виконаних робіт, що є
порушенням п. 100 Загальних умов
укладання та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві,
які затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.2005р. № 668, та
незаконно отримало за це грошові кошти.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у
судовому засіданні оголошувалася
перерва з 05.06.2014р. по 12.06.2014р.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення представників сторін та
третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради (замовник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Негоціант ЛТД» (підрядником) укладено:

- договір підряду від 18.04.2011 № 42 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 51 в житловому будинку №
9 по вул. Інженерній у м.
Дніпропетровську;

- договір підряду від 18.04.2011 № 43 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 4 в житловому будинку № 23 по
вул. Єрмолової у м. Дніпропетровську;

- договір підряду від 18.04.2011 № 45 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 4 в житловому будинку
№ 9 по вул. Соціалістичній у м.
Дніпропетровську;

- договір підряду від 08.11.2010 № 112
на виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 13 в житловому будинку № 17 по
вул. Гоголя у м. Дніпропетровську;

- договір підряду від 09.11.2010 № 113
на виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 1 в житловому будинку №19 по
вул, Білоріченська у м.
Дніпропетровську;

- договір підряду від 25.11.2010 № 13 6 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 287 в житловому будинку № 7
по вул. Академіка Янгеля у м.
Дніпропетровську;

- договір підряду від 27.10.2011 №154 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 76 в житловому будинку №4 по
вул. Радистів у м. Дніпропетровську;

- договір підряду від 27.10.2011 №157 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 32 в житловому будинку №4 по
вул. Леніна у м. Дніпропетровську;

- договір підряду від 27.10.2011 № 156 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 3 в житловому будинку
№24а по вул. Новофрунзенській у м.
Дніпропетровську;

- договір підряду від 27.10.2011 №155 на
виконання та оплату робіт по
безоплатному капітальному ремонту
квартири № 10 в житловому будинку № 27 по
бул. Слави у м. Дніпропетровську.

Відповідно до умов зазначених
договорів підрядник зобов'язується за
завданням замовника виконати
самостійно, використовуючи свої
будівельні матеріали, свій транспорт
та робочу силу, та здати замовнику в
установлені договорами строки роботи
по капітальному ремонту:

- квартири № 51 в житловому будинку № 9
по вул. Інженерній, загальною площею 46, 6
кв. м;

- квартири № 4 в житловому будинку № 9 по
вул. Соціалістичній, загальною площею
47, 0 кв. м;

- квартири № 4 в житловому будинку № 23
по вул. Єрмолової, загальною площею 40,3
кв. м;

- квартири № 287 в житловому будинку № 7
по вул. Академіка Янгеля;

- квартири № 76 в житловому будинку №4 по
вул. Радистів, загальною площею 31, 3 кв.
м;

- квартири № 1 в житловому будинку №19 по
вул. Білоріченська;

- квартири № 32 в житловому будинку №4 по
вул. Леніна, загальною площею 50, 9 кв. м;

- квартири № 13 в житловому будинку № 17
по вул. Гоголя, загальною площею 88, 7 кв.
м;

- квартири № 3 в житловому будинку №24а
по вул. Новофрунзенській, загальною
площею 49, 5 кв. м;

- квартири № 10 в житловому будинку № 27
по бул. Слави,

а замовник зобов'язується прийняти від
підрядника закінчені роботи та
оплатити їх, перевіряти хід і якість
робіт.

Відповідно до п. 2.2. Договорів підряду
замовник зобов'язується прийняти
належним чином та в повному об'ємі
підрядні роботи згідно акту приймання
виконаних робіт форми № КБ-2В, який
складається в трьох екземплярах по
одному для кожної сторони та інваліду
війни. Якщо підрядник допустив
відхилення від умов Договору, чи інші
недоліки в роботі або роботи виконано
неналежним чином, не в повному об'ємі
або неналежної якості, замовник
призначає підряднику строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання підрядником вимог по
усуненню недоліків - відмовитися від
Договору та вимагати відшкодування
збитків, чи доручити виправлення робіт
іншій особі за рахунок підрядника;
оплатити повну вартість робіт після
підписання акту приймання виконаних
робіт.

Повна вартість робіт з розрахунку на 21,
0 кв. м пільгової площі квартири
складає:

- за договором підряду № 42 від 18.04.2011 - 35
153, 00 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 43 від 18.04.2011 - 33
318, 76 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 45 від 18.04.2011 - 35
846, 87 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 112 від 08.11.2010 - 25
567, 20 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 113 від 09.11.2010 - 35
230, 80 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду №136 від 25.11.2010 - 14
131, 55 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 154 від 27.10.2011- 35
135, 00 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду №155 від 27.10.2011-31
814, 00 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 157 від 27.10.2011 - 37
059, 00 грн. (з ПДВ);

- за договором підряду № 156 від 27.10.2011 - 31
011, 00 грн. (з ПДВ).

За умовами п. 3.2 Договорів підряду
замовник оплачує роботи шляхом
безготівкового перерахування коштів
на поточний рахунок підрядника після
підписання актів прийому-передачі
виконаних робіт, які підрядник подає
замовнику не пізніше останнього дня
виконання робіт.

На виконання умов вказаних договорів
підряду позивач провів розрахунок з
відповідачем, що підтверджується
відповідними платіжними дорученнями
(т. 1 а.с 82-89).

У період з 14.01.2013р. по 22.03.2013р. посадовими
особами Криворізької об'єднаної
державної фінансової інспекцієї
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради за період 2010-2012р.р., якою
встановлено, що відповідач, виконавши
підрядні роботи за вказаними вище
договорами, допустив завищення обсягів
виконаних робіт на загальну суму 19 153
грн. 07 коп., а саме: за результатами
контрольних обмірів встановлені
розбіжності з актами виконаних робіт,
що призвело до завищення їх вартості.

За результатами перевірки складено акт
№ 850-21/26 від 22.03.13р.

У зв'язку із частковим поверненням
відповідачем безпідставно отриманих
від позивача грошових коштів в сумі 4000
грн. 00 коп. ( т. 1, а.с. 118) та скасуванням
фінансовою інспекцією висновку в акті
ревізії про нанесення збитків
державному бюджету на суму 8 389 грн. 67
коп. (т. 1, а.с. 120-123 ), невідшкодованою є
сума 6 763 грн. 40 коп., що сплачена
позивачем відповідачу внаслідок
необгрунтованого завищення останнім
вартості підрядних робіт, що і стало
підставою звернення позивача до суду
на підставі ст. 1212 ЦК України.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Згідно пунктів 1-3 статті 632 Цивільного
кодексу України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Виходячи із змісту статті 843 Цивільного
кодексу України, ціна - грошова сума, що
підлягає сплаті за результати роботи
підрядника. Ціна може встановлюватись
у договорі у вигляді обумовленої
сторонами грошової суми. В цьому
випадку вона може зазначатися
безпосередньо у договорі або у
додатках до нього, які є невід'ємною
частиною (кошторис, який містить
постатейний перелік витрат;
калькуляція; прейскурант).

За загальним правилом ціни за
принципом свободи договору
встановлюються за вільним погодженням
між сторонами. В окремих випадках,
відповідно до Закону України "Про ціни
та ціноутворення", розмір ціни, шляхом
затвердження граничних розмірів і
тарифів може обмежуватись державними
органами. У побутовому підряді це
відбувається шляхом затвердження
відповідними державним органом
державної влади або місцевого
самоврядування тарифів та
прейскурантів. Формування кошторисної
нормативної бази, визначення порядку
її застосування, контроль за
дотриманням замовниками, проектними,
будівельно-монтажними організаціями
та іншими учасниками інвестиційної
діяльності нормативних документів і
нормативів обчислення вартості
будівництва об'єктів, що споруджуються
із залученням коштів Державного
бюджету України, бюджету АР Крим,
місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій, здійснюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань
містобудування і архітектури (стаття 12
Закону України "Про ціни та
ціноутворення"). Так, наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України "Про затвердження правил
визначення вартості будівництва" від
27.08.2000 року № 174 встановлено правило
визначення вартості нового
будівництва, розширення, реконструкції
і технічного переоснащення об'єктів
ремонт і будівництво яких здійснюється
із залученням бюджетних коштів або
коштів підприємств, установ і
організацій державної власності.

Ціна в підрядних договорах, що
укладаються на підставі тендера або
конкурсу визначається відповідно до
тих умов.

Сторонами ціна договору була
обумовлена, що знайшло своє
відображення у спірних договорах
підряду та проектно-кошторисній
документації до них, зміст договорів
становлять умови, визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими, відповідно до актів
цивільного законодавства.

Договори в частині визначення вартості
робіт не визнаний недійсним, а
невідповідність визначення цієї
вартості Правилам визначення вартості
будівництва ДБН Д.1.1.-1-2000, затвердженим
наказом Держбуду України від 27.08.2000р. №
174 та Загальних умов укладання та
виконання договорів підряду в
капітальному будівництві,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.2005р. № 668, на
що посилається позивач у справі, не
впливає на дійсність договорів в
названій частині.

Як вже зазначалося, за умовами спірних
договорів, документом, підтверджуючим
виконання робіт, є Акт приймання робіт,
який підписується уповноваженими
представниками сторін.

За умовами договору, до підписання акту
виконаних робіт позивач мав змогу
перевірити не лише якість виконання
робіт, а і обсяги їх виконання. В разі
невідповідності виконаних робіт,
встановленим договором вимогам щодо їх
якості, обсягів або вартості, позивач
мав право відмовитись від прийняття
виконаних робіт (п. 2.2 Договорів).

Позивач у позовній заяві посилається
на положення ст. 1212 ЦК України,
відповідно до якої: особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної позивачем норми права
дає підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1) набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2) відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі, було
укладено договори підряду, а кошти, які
позивач просить стягнути з
відповідача, отримано останнім, як
оплату виконаних за договорами
підрядних робіт, то такі кошти набуто
за наявності правової підстави, а тому
не може бути витребувано відповідно до
положень ст. 1212 ЦК України, як
безпідставне збагачення.

Виявлені ревізією порушення не
впливають на умови спірних договірних
відносин і не можуть їх змінювати.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Необхідно зауважити, що наявний в
матеріалах справи акт Криворізької
об'єднаної державної фінансової
інспекції № 850-21/26 від 22.03.13р. не може
бути належним доказом наявності вини
відповідача, акт не є первинним
документом та не носить обов'язковий
характер.

Посилання позивача на акт ДФІ, як на
підставу факту порушення відповідачем
договірних зобов'язань, не є належним і
допустимим доказом порушення
відповідачем зобов'язань за договором.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єкту, що ревізується.
Довідка контрольно-ревізійного
управління чи акт перевірки може бути
підставою для вчинення відповідних
процесуальних дій посадовими особами
(зокрема - пред'явлення відповідного
позову до суду), однак не позбавляє
відповідну особу процесуального
обов'язку доводити свої вимоги
належними та допустимими доказами.

Акт ревізії -документ, який складається
особами, що проводили ревізію, фіксує
факт її проведення та результати.
Обставини, вказані в такому акті
повинні підтверджуватись належними
доказами у відповідності до ст. ст. 33,34
Господарського процесуального кодексу
України.

З матеріалів справи вбачається, що
роботи були виконані відповідачем в
повному обсязі та прийняті позивачем
без зауважень, про що було складені
відповідні акти про приймання
виконаних робіт форми КБ-2в, а їх
вартість була узгоджена у договорі та
довідках про вартість виконаних
будівельних робіт, що складалися до
договорів.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України на
стороні, що подала позов лежить
зобов'язання доведення тих обставин, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, яка
передбачає, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам
та іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі вищевикладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позивачем не доведено суду порушення
зобов'язань з боку відповідача та
наявність обставин, пов'язаних з
виникненням у відповідача зобов'язань,
щодо перерахування на користь позивача
грошових коштів в сумі 6 763 грн. 40 коп.

За встановлених обставин,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є безпідставними,
необгрунтованими, не підтвердженими
належними доказами та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі вищезазначеного, керуючись
ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дати
його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 13.06.14р.