ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р.Справа № 922/1661/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах
І.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вілма Плюс",
м. Харків про стягнення 56 325,91 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Горупаха В.А., довіреність
№96-Д від 25.12.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" звернулося до
господарського суду із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вілма Плюс"
(відповідача) 65 550,87 грн., з
яких: 62 548,67 грн. основного боргу, 3%
річних в розмірі 2 935,54 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 66,66 грн. за
договором про надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення №М-013 від 01.10.2010 р.
Позивач також просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у заяві про зменшення
розміру позовних вимог вх.№16410 від
19.05.2014 р. просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача 56 325,91
грн., з яких: 52 400,69 грн. основного боргу,
3% річних в розмірі 3 527,72 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 397,50 грн.
Представник позивача також просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір в розмірі 1 827,00
грн.

Враховуючи те, що ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
наділяє позивача правом зменшити
розмір позовних вимог до прийняття
рішення по суті спору, а також те, що
такі дії позивача не суперечать
законодавству, не порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
суд прийняв заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог та
розглядає позовні вимоги у зменшеному
розмірі - 56 325,91 грн., з яких: 52 400,69 грн.
основного боргу, 3% річних в розмірі 3
527,72 грн. та інфляційні втрати в розмірі
397,50 грн.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив. Через
канцелярію суду подав відзив на позов
(вх. №15931 від 15.05.2014 р.), в якому повідомив
суду про те, що ухвалою господарського
суду Харківської області від 22.01.2014 р.
по справі №922/5327/13 порушено провадження
у справі про банкрутство ТОВ "Вілма
Плюс" та введено процедуру
розпорядження майном. Розпорядником
майна боржника - ТОВ "Вілма Плюс"
призначено арбітражного керуючого
Єрьоміну Ольгу Юріївну. Враховуючи
наведене, позивач має право звернутися
до 22.06.2014 р. до господарського суду
Харківської області у справі №922/5327/13 з
заявою про грошові вимоги до ТОВ "Вілма
Плюс", яка буде розглянута судом та
ліквідатором відповідно до вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи, всебічно та повно
оцінивши надані сторонами докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

01 жовтня 2010 року між позивачем
(виконавець) та відповідачем (споживач)
було укладено договір №М-013 про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення (далі - договір), за
умовами якого позивач зобов'язався
своєчасно надавати відповідачеві
відповідної якості послуги з
централізованого опалення, постачання
гарячої та холодної води і
водовідведення, а відповідач
зобов'язався своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Згідно з п.1.2. договору відповідач є
власником нежитлового приміщення за
адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 8
(літ.А), нежитлові приміщення 12,
загальною площею 112,4 м.кв. на підставі
договору купівлі-продажу від 02.02.2007 р.
№373.

За умовами п.2.2. договору нарахування за
спожиті послуги проводиться згідно
табуляграм ВАТ АК "Київводоканал" і АК
"Київенерго" за тарифами, які
затверджені Розпорядженнями Київської
міської державної адміністрації,
чинними у період споживання послуг.

Частиною першою статті 901 ЦК України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як свідчать надані позивачем та
досліджені судом матеріали справи,
позивач виконав свої договірні
зобов'язання належним чином, в період з
25.10.2010 р. по 27.06.2013 р. надав відповідачу
послуги з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення на загальну суму 52 400,69
грн., що підтверджується копіями
табуляграм ПАТ "Київводоканал" та ПАТ
"Київенерго" і уточненим розрахунком
заборгованості станом на 12.05.2014 р. (а.с.
129).

Згідно з п.3.2. договору у разі
застосування щомісячної системи оплат
послуг платежі вносяться не пізніше 25
числа місяця, що настає за
розрахунковим.

За умовами з п.4.2.1. договору відповідач
зобов'язаний оплачувати послуги в
установлений договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач послуги отримав, але в
порушення умов п.3.2. договору оплатив
послуги частково в розмірі 3 394,47 грн.

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість за період з
25.10.2010 р. по 27.06.2013 р. в розмірі 52400,69 грн.,
яка є предметом даного позову.

Окрім того, позивач нарахував та
пред'явив до стягнення з відповідача на
користь позивача 3% річних в розмірі 3
527,72 грн. та інфляційні втрати в розмірі
397,50 грн.

Судом встановлено, що ухвалою
господарського суду Харківської
області від 22.01.2014 р. по справі №922/5327/13
порушено провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Вілма Плюс" (), введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів, введено процедуру
розпорядження майном боржника та
призначено розпорядником майна
боржника - ТОВ "Вілла Плюс" арбітражного
керуючого Єрьоміну Ольгу Юріївну
(свідоцтво НОМЕР_1 від 06.02.2013 р.).

Відповідно до вимог статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в редакції
Закону від 22.12.2011 р. № 4212-VI (далі - Закон)
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що
грошові вимоги позивача до відповідача
у даній справі виникли до дня порушення
провадження у справі №922/5327/13 про
банкрутство ТОВ "Вілма Плюс".

Згідно з п. 1 ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство. Відлік строку на
заявлення грошових вимог кредиторів до
боржника починається з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство.
Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
у разі, якщо до боржника, щодо якого
порушена справа про банкрутство,
пред'явлений позов, який ґрунтується на
грошових зобов'язаннях боржника, що
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство, суди мають у
встановленому законом порядку
приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.

24 січня 2014 року на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України
було оприлюднено оголошення №111 про
порушення справи №922/5327/13 про
банкрутство ТОВ "Вілма Плюс" та
встановлено граничний строк на
заявлення вимог кредиторів до боржника
- 22.01.2014 р.

Судом встановлено, що позивач у
встановлений законом термін з
письмовою заявою про визнання його
грошових вимог до боржника ТОВ "Вілма
Плюс" у справі №922/5327/13 про банкрутство
не звернувся.

Частиною 3 статті 17 Закону передбачено,
що якщо позивач не звернувся у
тридцятиденний строк з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство із заявою про
визнання його грошових вимог до
боржника у справі про банкрутство, суд,
який розглядає позовну заяву, після
закінчення тридцятиденного строку з
моменту офіційного оприлюднення
поновлює позовне провадження
провадження та відмовляє у задоволенні
позову.

Враховуючи вищевикладені обставини і
приписи закону, суд дійшов висновку про
те, що правові підстави для задоволення
даного позову відсутні.

Разом з тим, слід зауважити на тому, що
згідно з п. 4 ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
особи, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними кредиторами, а їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою господарського суду
Харківської області від 22.04.2014 р. у
справі №922/5327/13 ТОВ "Вілма Плюс" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором боржника
призначено арбітражного керуючого
Єрьоміну Ольгу Юріївну.

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне у задоволенні позову
відмовити та звернути увагу позивача
на те, що він має право на погашення
своїх грошових вимог до боржника в
шостій черзі в ліквідаційній процедурі
у встановленому Законом порядку.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої при відмові
в задоволенні позову судовий збір слід
покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1, п. п. 1, 4 ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко