ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

"10" червня 2014 року
справа № 927/652/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПЖК-Запоріжжя" 69008, м.
Запоріжжя, вул. Південне шосе,
72Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чернігів торгопт"
14026, м. Чернігів, вул. Квітнева, 15про
стягнення 142216 грн.13 коп.
Суддя
В.М.Репех

Представники сторін:

Представники сторін в судове засідання
не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПЖК-Запоріжжя"
(надалі - позивач) заявлено позов до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Чернігів торгопт"
(надалі - відповідач) про стягнення
142216,13 грн. заборгованості за
поставлений товар, згідно договору №
65/2013 П від 01.08.2013р., з них : 130578,45 грн.
основного боргу, 8371,33 грн. пені за
несвоєчасну оплату поставленого
товару, 1334,51 грн. нарахованого на суму
боргу індексу інфляції, 1931,84 грн. трьох
процентів річних з простроченої суми.

Відповідач відзив на позовну заяву з
документами на підтвердження фактів
(обставин) викладених в ньому не надав.

Ухвали господарського суду від 07.05.2014р.
про порушення провадження у справі та
від 27.05.2014 р. про відкладення розгляду
справи, що направлялась відповідачеві
на адресу, зазначену в позовній заяві
та в спеціальному витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, були
повернуті до суду у зв'язку з
закінчення терміну зберігання.

Справа розглядається на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважного представника позивача, в
судовому засіданні 27.05.2014 р., з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"ПЖК-Запоріжжя" в особі директора
Радіонова В.В. (надалі - Постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Чернігів торгопт" в
особі директора Солодовника І.В.
(надалі - Покупець) був укладений
договір поставки № 65/2013П (надалі -
Договір).

Згідно з п. п. 1.1, 2.1, 6.2 Договору,
Постачальник зобов"язується передати,
а покупець прийняти та оплатити
заявлені їм товари в асортименті,
згідно прайс-листа (додаток № 1а до
договору) постачальника, який є
невід'ємною частиною договору.

Постачальник передає покупцю товар в
кількості, вказаній в товарній
накладній з оформленням всіх
реквізитів.

Оплата за фактично отриманий товар
здійснюється покупцем протягом семи
банківських днів з моменту отримання
товару покупцем.

Покупець здійснює плату товару шляхом
перерахування коштів з рахунку покупця
на рахунок постачальника.

Термін дії договору до 31 грудня 2013р.

На виконання умов Договору № 65/2013 П,
позивач 07 серпня 2013р., згідно
видаткової накладної № РН-0005094
поставив відповідачеві товар на суму
159578,45 грн.

Поставлений товар був отриманий
уповноваженою особою відповідача, що
підтверджується її підписом, а також
відтисками штампів підприємства на
відповідній видатковій накладній та
довіреності на право отамання товару
від 07.08.2013 р. № 30

Як вбачається з матеріалів справи
Відповідач частково розрахувався з
позивачем за отриманий товар, на
підтвердження чого позивач надав копії
платіжних доручень. Так,
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 130578,45 грн.

Також, позивачем на адресу відповідача
було надіслано претензію від 07.04.2014
року № 3/2014 про сплату заборгованості
по договору № 65/2013 П від 01.08.2013 р. за
поставлений товар.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним
чином виконав свої зобов'язання шляхом
поставки товару.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання
щодо оплати поставленого товару
своєчасно не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість в сумі 130578,45
грн.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи з того, що відповідач допустив
прострочення по оплаті поставленого
товару згідно договору з нього
підлягає стягненню 1334,51 грн.
нарахованого на суму боргу індексу
інфляції за період з 17.08.2013р. по 17.04.2014р.
та 1931,84 грн. трьох процентів річних від
простроченої суми за період з 17.08.2013р.
по 17.04.2014р.

За порушення умов договору, Позивач
просить суд стягнути з відповідача
8371,33 грн. пені від суми заборгованості
за кожен день прострочення

Відповідно до п. 2.5 постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України № 14
від 17.12.2013 року "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" передбачено
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане.

Так, період за який нараховується пеня
обчислюється з 17.08.2013 р. по 17.02.20014р.

У відповідності зі ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 8.2 Договору, за прострочення
оплати відповідач зобов"язаний
сплатити позивачеві пеню в розмірі 0,5%
від суми заборгованості за кожен день
прострочення до погашення боргу в
повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується
факт прострочення відповідачем
виконання зобов'язань по оплаті
поставленого товару, а тому з нього
підлягає стягненню пеня в сумі 8371,33 грн.

Відповідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України Кожна
сторона повинна довести та обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач своєчасно з
позивачем не розрахувався, позивач
правомірно звернувся з відповідною
позовною заявою до суду.

Враховуючи наведені вище обставини,
позовні вимоги підлягають задоволенню

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст. ст. 526, 530, 546, 549, 625, 629
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 75,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Чернігів торгопт",
(14026, м. Чернігів, вул. Квітнева, 15, код
38423676) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЖК-Запоріжжя", (69008,
м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, код 38461580)
заборгованості в сумі 130578,45 грн.,
нарахованого на суму боргу індексу
інфляції в сумі 1334,51, трьох процентів
річних з простроченої суми в розмірі,
1931,84 грн. та пені в сумі 8371,33, судового
збору 2844,33 грн..

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
В.М.Репех