ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.06.2014р.
Справа №
905/2676/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Снаб-транс»,

,
смт.Новоамвросіївське, Донецька
область

до відповідача Приватного
акціонерного товариства «Донецький
завод мостових

конструкцій», , м.Донецьк

про стягнення 71860 грн. 09 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Сидорова І.М.-по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Снаб-транс»,
смт.Новоамвросіївське, Донецька
область, позивач, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача, Приватного
акціонерного товариства «Донецький
завод мостових конструкцій», м.Донецьк,
про стягнення заборгованості в сумі 71860
грн. 09 коп., у тому числі основний борг в
сумі 65709 грн. 79 коп., пеня в сумі 4341 грн. 70
коп., три проценти річних в розмірі 1000
грн. 63 коп. та інфляція в сумі 807 грн. 97
коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір №Ц13/13 від
25.07.2013р., додатки до договору: №1 від
25.07.2013р., №2 від 06.08.2013р., №3 від 16.08.2013р.,
№4 від 10.09.2013р., №5 від 08.10.2013р., №6 від
15.10.2013р., №7 від 08.11.2013р., видаткові
накладні №РН-0000581 від 13.11.2013р., №РН-0000621
від 29.11.2013р., №РН-0000286 від 01.08.2013р.,
№РН-0000287 від 01.08.2013р., акти звірки,
розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви Приватне
акціонерне товариство «Донецький
завод мостових конструкцій»
зареєстроване за адресою: 83038 Донецька
область, м.Донецьк, вул.Магдебурська,
буд.1Б, за якою і здійснювалось
направлення поштової кореспонденції
судом (повідомлення про вручення
поштового відправлення від 24.04.2014р.).

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам та учасникам
судового процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Отже, відповідача було належним чином
повідомлено про час та місце
проведення судового засідання, тому
судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43
Господарського процесуального кодексу
України створені всі необхідні умови
для вирішення спору на принципах
змагальності, рівності учасників
процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи
достатність зібраних по справі
доказів, згідно зі ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

25.07.2013р. між сторонами був підписаний
договір №Ц13/13, за умовами якого позивач
(продавець) зобов'язався передати у
власність покупця, а відповідач
(покупець) - прийняти та оплатити
«цемент/портландцемент» (далі товар), в
кількості, за ціною, строками та на
умовах поставки згідно положень цього
договору, заявок до нього та додатків,
що є невід'ємною частиною цього
договору.

Відповідно до п.1.2 договору партією
товару вважається погоджена сторонами
кількість товару на підставі заявки
покупця, передана покупцю продавцем, що
підтверджується видатковими
документами. Датою передачі партії
товару вважається дата видаткової
накладної у разі поставки товару
автотранспортом.

Згідно з п.2.1 договору №Ц13/13 від 25.07.2013р.
ціна, вартість, марка товару, тип його
пакування та кількість наведені у
додатках, які є невід'ємною частиною
цього договору. Ціна товару наведена
без урахування витрат на
транспортування. Ціна товару, що
поставляється автомобільним
транспортом продавця, наведена з
урахуванням витратна транспортування.

Пунктом 3.2 договору №Ц13/13 від 25.07.2013р.
встановлено, що право власності на
товар переходить від продавця до
покупця в момент підписання
товаротранспортної накладної
одержувачем товару, який вказаний у
заявках покупця.

Цей договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами та діє до
31.12.2013р., а у частині виконання
обов'язків по цьому договору (та
додатків до нього) - до повного
виконання таких обов'язків (п.9.1
договору №Ц13/13 від 25.07.2013р.).

Сторонами були підписані додатки до
договору: №1 від 25.07.2013р., №2 від 06.08.2013р.,
№3 від 16.08.2013р., №4 від 10.09.2013р., №5 від
08.10.2013р., №6 від 15.10.2013р., №7 від 08.11.2013р.,
якими узгоджено виробник товару, тип та
його марка, тип пакування, його ціна,
умови поставки тощо.

Як встановлено судом, відповідно до
наданих до матеріалів справи
видаткових накладних №РН-0000581 від
13.11.2013р., №РН-0000621 від 29.11.2013р., №РН-0000286
від 01.08.2013р., №РН-0000287 від 01.08.2013р.
позивачем було поставлено відповідачу
товар на суму 65709 грн. 79 коп. з
урахуванням часткового погашення
боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за договором з боку
відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.1 договору поставки №050413 від
05.04.2013р. передбачено, що покупець
проводить оплату за кожну погоджену
партію товару в національній валюті
України шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника на умовах, погоджених у
специфікації, яка є невід'ємною
частиною даного договору.

Згідно п.5.1 договору №Ц13/13 від 25.07.2013р.
оплата товару проводиться покупцем
шляхом внесення коштів на поточний
рахунок продавця, за реквізитами,
вказаними в п.10 цього договору, у
вигляді оплати партії товару, не більше
ніж через 5 (п'ять) банківських днів з
дати поставки товару.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 65709 грн.
79 коп. за договором №Ц13/13 від 25.07.2013р.,
всупереч ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України відповідач не виконав.

Зокрема, згідно з наданим до матеріалів
актом звірки взаємних розрахунків від
01.01.2014р., який підписаний між сторонами
без будь-яких зауважень або заперечень,
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 65709,79 грн.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання і
на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, позивачем на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань з
оплати вартості товару, нараховано та
пред'явлено до стягнення три проценти
річних в сумі 1000 грн. 63 коп. за період з
09.08.2013р. по 19.03.2014р. та інфляцію в сумі 807
грн. 97 коп.

За висновками суду, розрахунок трьох
процентів річних та інфляції є
аріфметично вірним, таким, що
відповідає законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з приписами п.6.3 договору №Ц13/13
від 25.07.2013р. при порушенні строків
розрахунків, передбачених п.5.1 даного
договору, покупець сплачує продавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на період, за який
нараховується та сплачується пеня, за
кожний календарний день прострочення
оплати від неоплаченої (несвоєчасно
оплаченої) суми.

Таким чином, позивачем на підставі п.6.3
договору №Ц13/13 від 25.07.2013р. також
заявлені вимоги про стягнення з
відповідача пені в сумі 4341 грн. 70 коп. за
період з 09.08.2013р. по 19.03.2014р.

Як встановлено, при нарахуванні суми
пені за товар, відвантажений 01.08.2013р.,
позивачем помилково не враховано вимог
п.6 ст.232 Господарського кодексу
України, згідно якого нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

За таких обставин, за результатами
проведеного судом перерахунку
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає пеня в сумі 4101,39 грн.
за період з 09.08.2013р. по 19.03.2014р., а решта
вимог про стягнення пені є
неправомірною.

Відповідач заперечень проти позовних
вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
проте, в частині вимог про стягнення
пені в сумі 240,31 грн. є неправомірним,
враховуючи, що відповідач заперечень
проти позову не надав, вимоги про
стягнення заборгованості підлягають
частковому задоволенню в сумі 71619 грн. 78
коп., у тому числі основний борг в сумі
65709 грн. 79 коп., пеня в сумі 4101 грн. 39 коп.,
три проценти річних в розмірі 1000 грн. 63
коп. та інфляція в сумі 807 грн. 97 коп.

Судовий збір підлягає розподілу між
сторонами пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Снаб-транс»,
смт.Новоамвросіївське, Донецька
область до Приватного акціонерного
товариства «Донецький завод мостових
конструкцій», м.Донецьк про стягнення
заборгованості в сумі 71860 грн. 09 коп., у
тому числі основний борг в сумі 65709 грн.
79 коп., пеня в сумі 4341 грн. 70 коп., три
проценти річних в розмірі 1000 грн. 63 коп.
та інфляція в сумі 807 грн. 97 коп.,
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Донецький завод мостових
конструкцій» (вул.Магдебурська, б.1Б,
м.Донецьк, 83038, , п/р3626 у
ПАО «ПУМБ» м.Донецьк, МФО 334851) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Снаб-транс»
(вул.Леніна, 9/11, смт. Новоамвросіївське,
Донецька обл., 87333, , п/р2
у АТ «РайффайзенБанкАваль», м.Київ, МФО
335496) основний борг в сумі 65709 грн. 79 коп.,
пеню в сумі 4101 грн. 39 коп., три проценти
річних в розмірі 1000 грн. 63 коп. та
інфляцію в сумі 807 грн. 97 коп., всього
заборгованість в сумі 71619 грн. 78 коп.,
судовий збір в сумі 1820 грн. 97 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

В судовому засіданні 10.06.2014р. оголошено
повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина