КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Справа№ 910/24612/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Власова Ю.Л.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання - Пась
М.П.

за участю представників:

від апелянта: Жовтун О.В. за
дов. № 91/2013/10/30-15 від 30.10.2013 р.

від відповідача: Клокун Т.Г за дов.
№ 56/1321 від 19.12.2013 р.

Теслюк В.Г. за дов.
№ 31/10 від 17.10.2014 р.

Мова В.І. -
директор

Чорний В.Й. -
заступник директора

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року

у справі № 910/24612/13 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного науково-виробничого
підприємства "Електронмаш"

про зобов'язання укласти договір про
спільне використання технологічних
електричних мереж.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» до Державного
науково-виробничого підприємства
«Електронмаш» про зобов'язання укласти
договір про спільне використання
технологічних електричних мереж.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 у справі №910/24612/13 в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» звернулося до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 20.01.2014 у справі №910/24612/13
та прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що відповідно до
норм Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, Закону
України»Про електроенергетику» ПАТ
«Київенерго» як виробник та
постачальник енергії укладає договори
на постачання електричної енергії з
усіма споживачами, які мають технічні
засоби для одержання енергії. ПАТ
«Київенерго» здійснює постачання
електричної енергії третім особам
шляхом використання електричних мереж
відповідача, який є власником
електричних мереж. Використання
електричних мереж без договору не
допускається, проте відповідач
ухиляється від обов'язкового в силу
Закону України «Про
електроенергетику» та Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики від 31.07.1996 року № 28
укладення договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 для розгляду апеляційної скарги
у справі №910/24612/13 сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Шаптала Є.Ю., судді Власов Ю.Л.,
Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014р.,
розгляд скарги призначено на 18.03.2014р.

12.03.2014 року через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшов відзив на апеляційну скаргу,
у якому останній просив залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 року
сформовано новий склад суду,
головуючий суддя: Гончаров С.А., судді
Власов Ю.Л., Самсін Р.І., у зв'язку з
перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на
лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р.,
розгляд скарги призначено на 29.04.2014р.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014 року
сформовано новий склад суду,
головуючий суддя: Гончаров С.А., судді
Власов Ю.Л., Тищенко О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Самсіна Р.І. у
відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р.,
розгляд скарги призначено на 04.06.2014р.

27.05.2014 року через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшли доповнення до відзиву на
апеляційну скаргу.

У зв'язку з поверненням судді Шаптали
Є.Ю. з лікарняного, керуючись ст.ст. 4-6,
Господарського процесуального кодексу
України, п.3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 26.11.2010р. №30, згідно
п.2.2. рішення зборів суддів Київського
апеляційного господарського суду від
11.07.2012р., розпорядженням секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 року, для розгляду справи №
910/24612/13 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Шаптала Є.Ю.;
судді Власов Ю.Л., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 року
справу прийнято до провадження у
визначеному складі суддів.

В судове засідання з'явились
представники сторін.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі, просив суд
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 у справі №910/24612/13
скасувати та прийняти нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
просив рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу,
також апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

01.02.1991 року між Акціонерною
енергопостачальною компанією
«Київенерго», правонаступником якої є
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго», як постачальником та
Державним науково-виробничим
підприємством «Електронмаш», як
абонентом було укладено договір про
постачання електричної енергії № 714.

Пунктом 2.4 Договору №714 від 01.02.1991
встановлено, що сторони зобов'язуються
укласти додатково договори,
передбачені чинним законодавством та
Правилами користування електричною
енергією, у разі обґрунтованої
присутності у процесі забезпечення
Споживача електричною енергією
третьої сторони (основного споживача,
електропередавальної організації).

Відповідно до Додатку № 8 до Договору
№714 від 01.02.1991 «Акт розмежування
балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін» на балансі Державного
науково-виробничого підприємства
«Електронмаш» перебуває кабельні
лінії 10 кВ, п/ст. ВУМ-ТП 82, п/ст.
Микільська - ТП82, комірка № 11, РУ-10 кв ТП
- 82.

Судом першої інстанції встановлено та
сторонами не заперечується, що ПАТ
«Київенерго» здійснює постачання
електричної енергії третім особам
шляхом використання електричних мереж
відповідача, а саме ТОВ «Регіон Ріелті
Груп», ТОВ «Ріелті Сервіс», ТОВ
«Н.С.К.Сіті», ПАТ «Прага Авто», ТОВ
«Боедем» на підставі договору про
постачання електричної енергії.

19.11.2013 позивач - енергопостачальник
звернувся з листом № 030/32/2/10035 до
відповідача з пропозицією укласти
договір про спільне використання
технологічних електричних мереж,
додавши два примірники проекту
договору про спільне використання
технологічних електричних мереж.

Листом від 04.12.2013 року № 56/1281 відповідач
повернув на адресу позивача два
примірники договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж без підписання, тому
позивач просив суд зобов'язати
відповідача укласти договір про
спільне використання технологічних
електричних мереж.

У своїх запереченнях відповідач
посилається на те, що запропоновані
проекти не містять усіх істотних умов
договору та невід'ємних його частин,
проект договору не відповідає
Типовому.

Частиною 3 статті 179 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
встановлено, що укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 3 статті 184 ГК
України укладення господарських
договорів на основі примірних і
типових договорів повинно
здійснюватися з додержанням умов,
передбачених статтею 179 цього Кодексу,
не інакше як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами статті 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно-правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору.

Згідно абзацу 1 пункту 5.15 розділу 5
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
№28 від 1996 (далі - Правила) (з
відповідними змінами та доповненнями)
відносини сторін у разі передачі
(транзиту) електропередавальною
організацією електричної енергії
технологічними електричними мережами
власника електричних мереж (споживача,
основного споживача) регулюються
договором про спільне використання
технологічних електричних мереж, який
електропередавальна організація
зобов'язана укласти з відповідним
власником технологічних електричних
мереж.

Пунктом 1.7. Правил встановлено, що у
разі використання технологічних
електричних мереж
електропередавальною організацією
відносини між власником цих мереж та
електропередавальною організацією, у
тому числі їх взаємна
відповідальність, регулюються
договором про спільне використання
технологічних електричних мереж, що
укладається між ними на основі
типового договору. Основний споживач
не має права відмовити
електропередавальній організації, яка
здійснює ліцензовану діяльність на
закріпленій території, в укладенні
(переукладенні) договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж, а субспоживачу у
разі дотримання ним вимог цих Правил в
укладенні (переукладенні) договору про
технічне забезпечення
електропостачання споживача в
передбачених цими Правилами випадках.

Таким чином, обов'язок відповідача
укласти з позивачем відповідний
договір є законодавчо встановленим.

Згідно з частиною 4 статті 179 ГК України
при укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

Статтею 181 ГК України визначений
загальний порядок укладення договорів,
відповідно до якого господарський
договір викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Проект договору
може бути запропонований будь-якою із
сторін. У разі якщо проект договору
викладено як єдиний документ, він
надається другій стороні у двох
примірниках.

При цьому, пропозиція укласти договір у
відповідності до статті 641 Цивільного
кодексу України має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

Перелік істотних та обов'язкових умов
договору про спільне використання
технологічних електричних мереж
споживача (основного споживача), а
також перелік документів, що є
невід'ємними частинами зазначеного
договору визначений п.п. 5.17., 5.18. Правил
користування електричною енергією.

Пунктом 5.17 Правил користування
електричною енергією визначені
істотні умови договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж, в тому числі порядок
розрахунків за використання
технологічних електричних мереж
споживача.

Так, згідно з пунктом 5.17 Правил
визначені істотні та обов'язкові умови
договору про спільне використання
технологічних електричних мереж
споживача (основного споживача), а саме:

1) найменування сторін; 2) місце і дату
укладення договору; 3) обсяг передачі
електричної енергії та договірної
граничної величини електричної
потужності; 4) режими постачання; 5)
гарантований рівень надійності
електропостачання (за категорією
надійності електропостачання); 6)
величини дозволеної та приєднаної
потужності електроустановок
субспоживача; 7) порядок обліку
перетікання реактивної енергії,
порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії (за
необхідності); 8) порядок обліку
споживання електричної енергії та
вимірювання величини потужності,
споживання та генерування реактивної
електроенергії, контролю показників
якості електричної енергії (у тому
числі у випадку пошкодження або
тимчасової відсутності відповідних
розрахункових засобів обліку); 9)
порядок надання даних щодо
використаної субспоживачем
електричної енергії; 10) умови дії
договору у разі відсутності у
споживача договору про постачання або
про купівлю-продаж електричної енергії
та/або у разі відключення споживача за
борги чи з інших причин; 11) строк дії
договору; 12) умови та порядок
розірвання договору; 13)
місцезнаходження, банківські
реквізити сторін.

Договір про спільне використання
технологічних електричних мереж
додатково містить: 1) порядок
розрахунків за використання
технологічних електричних мереж
споживача (основного споживача); 2)
однолінійну схему технологічних
електричних мереж спільного
використання з обов'язковим
зазначенням місць установлення, типів,
марки обладнання, довжини ліній, які
задіяні в передачі електричної
енергії, у тому числі для підприємств
та організацій, які обслуговують
(утримують) внутрішньобудинкові
електричні мережі, вказуються
кількість квартир та інформація про
наявність або відсутність ввідного
загальнобудинкового пристрою з
розрахунковим засобом обліку
електричної енергії; 3) перелік
елементів технологічних електричних
мереж споживача (основного споживача),
які використовуються для передачі
електричної енергії; 4) розрахунок
умовних одиниць технологічних
електричних мереж спільного
використання, узгоджений
електропередавальною організацією, на
території здійснення ліцензованої
діяльності якої розташовані ці
технологічні електричні мережі.

Відповідно до пункту 5.18. названих
Правил невід'ємними частинами договору
про технічне забезпечення
електропостачання споживача та про
спільне використання технологічних
електричних мереж є: 1) акт про
розмежування балансової належності та
експлуатаційної відповідальності
сторін; 2) відомості про засоби
комерційного обліку активної та
реактивної електричної енергії; 3)
схема електропостачання, зазначення
точок приєднання і ліній, що живлять
струмоприймачі субспоживача; 4) акт
екологічної, аварійної та
технологічної броні електропостачання
споживача (за необхідності згідно з
вимогами нормативно-правових актів); 5)
довідка про обсяги переданої
електричної енергії за базовий період.

Колегія суддів, проаналізувавши проект
договору, який був направлений
позивачем відповідачу листом №
030/32/2/10035 від 19.11.2013, дійшов висновку, що
даний проект договору не містить
істотних умов договору, а саме: обсягу
передачі електричної енергії та
договірної граничної величини
електричної потужності; режиму
постачання; гарантованого рівня
надійності електропостачання (за
категорією надійності
електропостачання); величини
дозволеної та приєднаної потужності
електроустановок субспоживача;
порядку обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж, кошторису фактичних
витрат власника мереж на утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання; порядку обліку
споживання електричної енергії та
вимірювання величини потужності,
споживання та генерування реактивної
електроенергії, контролю показників
якості електричної енергії (у тому
числі у випадку пошкодження або
тимчасової відсутності відповідних
розрахункових засобів обліку).

Крім того, всупереч пункту 5.18. названих
Правил до даного проекту договору не
додані його невід'ємні частини, а саме:
відомості про засоби комерційного
обліку активної та реактивної
електричної енергії; акт екологічної,
аварійної та технологічної броні
електропостачання споживача.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає за неможливе укладення
договору згідно вищезазначеного
проекту договору, оскільки позивачем
при здійсненні пропозиції щодо
укладення договору не було зазначено
всі істотні та обов'язкові умови,
передбачені пунктом 5.17. Правил та не
додано у відповідності до пункту 5.18
Правил необхідних додатків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до п. 4 ст. 12 Закону
України "Про приватизацію державного
майна" з моменту прийняття рішення про
приватизацію об'єкта стосовно його
майна (нерухомого майна, інших
необоротних активів) та земельної
ділянки державної власності, на якій
розташований такий об'єкт,
забороняється здійснення операцій
(дій) щодо його розпорядження
(відчуження зазначеного майна чи
зменшення його вартості або зменшення
розміру земельної ділянки державної
власності; обмін, іпотека або застава
майна; списання основних засобів, що
мають залишкову вартість; безоплатна
передача та реалізація майна для
погашення заборгованості; передача
майна в оренду; внесення майна до
статутного капіталу інших суб'єктів
господарювання, передача майна в
управління, користування). Зазначені
обмеження діють до завершення
приватизації об'єкта.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
про неможливість зобов'язати
відповідача укласти спірний договір
на умовах позивача, оскільки
відповідач - ДНВП "Електронмаш" є
державним підприємством, передача
майна якого (зокрема, передача
електромереж у користування)
обумовлена певними вимогами діючого
законодавства, та підприємство
включено до Переліку об'єктів груп В, Г,
які підлягають підготовці до продажу в
2013 році (приватизації) з метою
подальшого їх продажу.

Таким чином, доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі
зводяться до переоцінки встановлених
судом першої інстанції обставин
справи, натомість обґрунтованих
доводів про порушення судом норм
процесуального права та матеріального
права скаржником суду апеляційної
інстанції не наведено.

Згідно частиною 1 статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
20.01.2014 року у справі № 910/24612/13
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Разом з тим, доводи Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»,
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського
суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на рішення господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року у справі № 910/24612/13
є необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на рішення господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року у справі № 910/24612/13 -
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 року у справі № 910/24612/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/24612/13 повернути
до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
Ю.Л. Власов

О.В. Тищенко