ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 р. Справа № 921/194/14-г/7

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Деделюка Б.В.,

при секретарі судового засідання
Червак Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: заступника Тернопільського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, вул. Новий
Світ, 41, а/с 7, м. Тернопіль,
Тернопільська область, 46000, в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України, вул. Кутузова, 18/9, м. Київ,
Київська область, 01601, в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Тернопільській області, вул. Танцорова,
11, м. Тернопіль, Тернопільська область,
46008,

до відповідача: Державного
підприємства "Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат", вул.
Л.Ребета, 6, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76014,

про стягнення коштів в сумі 16082 грн. 81
коп.,

за участю представників сторін:

від прокуратури: представники не
з"явилися,

від позивача: Чернов Р.М. - завідувач
юридичного сектору, довіреність № 17
від 03.06.2014 року,

від відповідача: представники не
з'явилися,

встановив:

заступник Тернопільського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України в особі регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Тернопільській області
звернувся до господарського суду
Тернопільської області із позовною
заявою до Державного підприємства
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" про стягнення коштів
в сумі 16082 грн. 81 коп.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 11.03.2014 року
передано позовну заяву за підсудністю
до господарського суду
Івано-Франківської області.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 20.03.2014
року прийнято позовну заяву до
розгляду і порушено провадження у
справі та призначено справу до
розгляду в судовому засіданні на 03.04.2014
року.

Ухвалами суду від 03.04.2014 року та
14.04.2014 року відкладено розгляд справи
відповідно на 14.04.2014 року та на 06.05.2014
року.

Ухвалою суду від 06.05.2014 року
продовжено строк вирішення спору та
відкладено розгляд справи на 04.06.2014
року.

Представник прокуратури, в судове
засідання 04.06.2014 року, не з"явився, про
причини неявки не повідомив, хоча про
дату, час та місце розгляду справи
прокурор належним чином повідомлений
ухвалами суду.

Представник позивача, в
судовому засіданні 04.06.2014 року, позовні
вимоги підтвердив, з підстав
викладених у позовній заяві, просить
суд позов задовольнити, стягнути з
відповідача 16082 грн. 81 коп. та покласти
на останнього судові витрати в розмірі
1827 грн. судового збору.

Представник відповідача, в судове
засідання 04.06.2014 року, не з"явився, хоча
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи ухвалами суду, про
причини неявки суд не повідомив.

Згідно відзиву на позовну заяву №
407 від 30.04.2014 року (взх. № 6871/14 від 06.05.2014
року) відповідач просить відмовити в
задоволенні позову посилаючись на те,
що договори зберігання визнано
недійсними, а Фонду державного майна
України не був стороною договорів
зберігання.

Відповідно до п. 2 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2010 року № 01-08/140 "Про
деякі питання запобігання зловживанню
процесуальними правами в
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За наведених обставин, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі повноважних представників
прокуратури та відповідача за наявними
в ній матеріалами, враховуючи, що у суду
є всі необхідні докази для вирішення
спору по суті, запобігаючи, одночасно,
безпідставному затягуванню розгляду
спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і
матеріали, подані сторонами та
витребувані судом, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази,
оцінивши їх відповідно до приписів ст.
43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на
яких грунтуються позовні вимоги, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, стосовно
розгляду спору впродовж розумного
строку, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
Фонд державного майна України" Фонд
державного майна України є центральним
органом виконавчої влади із
спеціальним статусом, що реалізує
державну політику у сфері
приватизації, оренди, використання та
відчуження державного майна,
управління об'єктами державної
власності, у тому числі корпоративними
правами держави щодо об'єктів
державної власності, що належать до
сфери його управління, а також у сфері
державного регулювання оцінки майна,
майнових прав та професійної оціночної
діяльності.

У відповідності до вимог п. 1
Положення про регіональне відділення
Фонду державного майна України
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 15.05.2012
року № 678 регіональне відділення
Фонду державного майна України (далі
регіональне відділення) утворюється в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і є
територіальним органом Фонду
державного майна України (далі Фонд), що
реалізує державну політику у сфері
приватизації, оренди, оцінки,
використання та відчуження державного
манна, управління об"єктами державної
власності, у тому числі корпоративними
правами держави щодо об'єктів
державної власності, що належать до
сфери його управління.

Згідно ст. 283 Господарського
кодексу України оренда майна - це коли
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні за плату на певний строк
у користування майно для здійснення
господарської діяльності. Об'єктом
оренди можуть бути нерухоме майно
(споруди, будівлі, приміщення).

Відповідно до ст. 287 ГК України та
п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" (далі
Закон) орендодавцями державного та
комунального майна є Фонд державного
майна України (його регіональні
відділення) щодо цілісних майнових
комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке є
державною власністю, а також іншого
майна у випадках передбачених законом.

Згідно вимог ст. 1 Закону
організаційні відносини, пов'язані з
передачею в оренду майна державних
підприємств, установ та організацій, їх
структурних підрозділів та іншого
окремого індивідуально визначеного
майна, що перебуває в державній та
комунальній власності регулюються
Законом.

Відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Приписами ст. 4 Закону визначено,
що об'єктами opeнди є нерухоме майно
(будівлі, споруди, нежитлові
приміщення) та інше окреме
індивідуально визначене майно
підприємств.

Положеннями ст. 9 Закону
передбачено, що у разі надходження до
орендодавця заяви про оренду цілісного
майнового комплексу підприємства, його
структурного підрозділу, нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до
статутного (складеного) капіталу
господарських товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації),
орендодавець за умови відсутності
заборони на передачу майна в оренду у
п'ятиденний строк після дати
реєстрації заяви надсилає копії
матеріалів органу, уповноваженому
управляти відповідним майном.

Статтею 11 Закону визначено, що
оцінка об'єкта оренди здійснюється за
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України. Оцінка об'єкта
оренди передує укладенню договору
оренди.

Згідно з вимогами ст. 19 Закону
орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності. Методика розрахунку
орендної плати та пропорції її
розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України.

Тернопільське управління
виробничо-технічної комплектації
державного підприємства
"Івано-Франківський ліспромкомбінат"
(далі Тернопільське УВТК) включено до
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України за
ідентифікаційним кодом 24633164, правовим
статусом суб'єкта - без права юридичної
особи, організаційно-правовою формою
за КОПФГ - філія (інший відокремлений
підрозділ), головне підприємство -
державне підприємство
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" (довідка від 21.02.2012
року № 557889) і діє відповідно до
Положення, затвердженого 01.09.2009 року ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат".

Тернопільське УВТК є
відокремленим підрозділом ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" та здійснює свою
діяльність на принципах
госпрозрахунку в межах повноважень
встановлених Положенням, має
розрахунковий рахунок в банку, круглу
печатку, штамп та бланки із своєю
назвою та емблемою (пункт 1.3. Положення).

Основною метою діяльності
Тернопільського УВТК є виконання
Статуту підприємства для задоволення
потреб Міністерства оборони України, а
також потреб народного господарства
своєю продукцією і реалізація від
отриманих прибутків соціальних та
економічних інтересів членів
трудового колективу (пункт 2.1.
Положення).

Керівництво діяльністю
Тернопільського УВТК здійснює
начальник, який призначається
директором (пункт 4.1. Положення).

Тернопільське УВТК має право:
продавати з дозволу ліспромкомбінату
іншим підприємствам, обмінювати,
здавати в оренду належні йому будівлі,
споруди, обладнання, транспортні
засоби, а також списувати їх з балансу
відповідно до чинного законодавства і
в межах своїх повноважень, наданих
наказами Міністра оборони України і
директора ліспромкомбінату; заключати
договори від свого імені з іншими
організаціями; договори, укладені
Тернопільським УВТК, набувають
юридичної сили після їх затвердження
директором ліспромкомбінату (пункти
3.1., 3.3. та 3.4. Положення).

Органом управління майна
Тернопільського УВТК являється
Міністерство оборони України.

1 січня та 1 березня 2012 року
Тернопільським УВТК з товариством з
обмеженою відповідальністю "Армот"
укладено договори зберігання № 2 та № 7
відповідно, які 24 лютого та 1 березня 2012
року відповідно затверджені
директором державного підприємства
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат".

1 лютого 2012 року Тернопільським
УВТК з фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2, фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3, фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_5 укладені договори зберігання №
3, № 5, № 6 та № 4 відповідно, які 24 лютого
2012 року затверджені директором ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат".

Вищевказані договори рішеннями
господарського суду Тернопільської
області визнані недійсними з моменту
їх укладення: справа № 10/16/5022-581/2012
рішення від 04.09.2012 року; справа №
10/15/5022-580/2012 рішення від 01.10.20І2 року;
справа № 14/41/5022-587/2012
рішення від 01.10.2012 року; справа №
10/14/5022-579/2012 рішення від 01.10.2012 року;
справа № 14/40/5022-586/2012 рішення від 01.10.2012
року.

У відповідності до вимог п. 2
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995
року № 786 (далі Методика) розмір
орендної плати встановлюється
договором оренди між орендодавцем та
орендарем. У разі коли орендодавцем
нерухомого майна (будинку, споруди,
приміщення) є державне підприємство,
установа, організація, розмір орендної
плати погоджується з органом,
визначеним в абзаці другому статті 5
Закону.

Згідно п. 17 Методики у разі коли
орендодавцем майна є Фонд державного
майна, його регіональне відділення чи
представництво, орендна плата
спрямовується за нерухоме майно
державних підприємств, організацій - 70
відсотків орендної плати до державного
бюджету, 30 відсотків державному
підприємству, організації, на балансі
яких перебуває це майно.

Судом встановлено, що за
використання державного нерухомого
майна згідно з вищевказаними
договорами про надання послуг по
зберіганню матеріальних цінностей та
обладнання, укладених Тернопільським
УВТК, підлягало сплаті з 01.01.2012 року по
01.06.2012 року 22183 грн., з них до Державного
бюджету України згідно Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 -
16082 грн. 81 коп. та Тернопільському УВТК
6892 грн. 62 коп.

Однак, відповідачем обов'язок
щодо перерахування коштів до
Державного бюджету не виконано та на
час вирішення спору заборгованість
останнього перед позивачем складає 16082
грн. 81 коп, що підтверджується
матеріалами справи.

Таким чином, недотримання
вказаних норм законодавства спричиняє
збитки державі у розмірі не отриманої
орендної плати (чи плати за
користування вказаним майном), яка у
випадку дотримання вимог
законодавства з питань оренди та
користування державним майном
надходила б до Державного бюджету
України.

У відповідності до пункту 4
частини третьої статті 129 Конституції
України та відповідно до ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості по сплаті коштів за
використання державного нерухомого
майна в сумі 16082 грн. 81 коп., є
обгрунтованими та підтверджуються
матеріалами справи, тому позов
підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, на нього
відповідно до приписів, встановлених
ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати
в зв"язку з розглядом справи, а саме: 1827
грн. судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов заступника
Тернопільського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Тернопільській області до Державного
підприємства "Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат" про
стягнення коштів в сумі 16082 грн. 81 коп.
задовольнити.

Стягнути з Державного
підприємства "Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат", вул.
Л.Ребета, 6, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76014,
(ідентифікаційний код 08033772), на користь
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Тернопільській області, вул. Танцорова,
11, м. Тернопіль, Тернопільська область,
46008, (ідентифікаційний код 14037372), 16082
(шістнадцять тисяч вісімдесят
дві) грн. 81 коп. за використання
державного нерухомого майна.

Стягнути з Державного
підприємства "Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат", вул.
Л.Ребета, 6, м. Івано-Франківськ,
Івано-Франківська область, 76014,
(ідентифікаційний код 08033772), в дохід
Державного бюджету (номер рахунку
3002, одержувач УДКСУ в м.
Івано-Франківську, МФО 836014, ЄДРПОУ
одержувача 37952250, код класифікації
доходів 22030001, назва коду класифікації
доходів судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050), назва суду
господарський суд Івано-Франківської
області), 1827 (тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. судового збору.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.06.14

Суддя
Деделюк Б.В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Козло П. М. 10.06.14