м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4684/14 02.06.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова
група"доПриватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс"простягнення 4149 грн. 92
коп.Представники: від позивача: не
з'явилисьвід відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.03.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група" з
вимогами до Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" про відшкодування шкоди у
розмірі 4149 грн. 92 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України не виконав зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну власника
автотранспортного засобу засобу Chevrolet
Aveo, державний номер НОМЕР_1, водієм
транспортного засобу ВАЗ 21099, державний
номер НОМЕР_2, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9107550, та право вимоги за
якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 21.03.2014 порушено провадження у
справі № 910/4684/14 та справу призначено до
розгляду на 07.04.2014.

27.03.2014 до відділу діловодства
Господарського суду від представника
позивача надійшли документи на
виконання вимог суду.

03.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
Департаменту інформаційного
забезпечення, аналізу та методології
страхування Моторного (транспортного)
бюро України надійшов витяг з
Централізованої бази даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

07.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду від представника
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач посилається на
відсутність експертного висновку для
визначення вартості матеріального
збитку, завданого внаслідок
пошкодження транспортного засобу,
відсутність доказів для визначення
коефіцієнту фізичного зносу
пошкодженого транспортного засобу,
також відповідач зазначає про
відсутність доказів наявності у
винної особи законних підстав для
експлуатації транспортного засобу та
необхідність зменшення суми
страхового відшкодування на суму
податку на додану вартість та суму
залишків пошкодженого транспортного
засобу.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, для дослідження та оцінки
доказів по справі у судовому засіданні
07.04.2014 оголошено перерву до 14.04.2014 у
зв'язку із необхідністю витребування
додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 14.04.2014 розгляд справи відкладено на
05.05.2014, у зв'язку із неявкою
представника позивача у судове
засідання та необхідністю
витребування додаткових доказів.

16.04.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.

У відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, для дослідження та оцінки
доказів по справі у судовому засіданні
05.05.2014 оголошено перерву до 19.05.2014 у
зв'язку із необхідністю витребування
додаткових доказів.

19.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
позивача надійшли додаткові документи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.05.2014 продовжено строк розгляду
справи на п'ятнадцять днів та розгляд
справи призначено на 02.06.2014.

02.06.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника позивача надійшли
документи для долучення до матеріалів
справи.

Представники сторін у судове засідання
02.06.2014 не з'явились, клопотань про
відкладення розгляду справи не подали,
про причини неявки суд не повідомили,
хоча про час та місце розгляду справи
були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 02.06.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей про
дорожньо-транспортну пригоду № 9222039, та
постанови Голосіївського районного
суду м. Києва від 12.07.2013 у справі №
752/11905/13-п встановлено, що 26.06.2013 о 14 год. 00
хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_2, в м.
Києві по вул. Метрологічній, 4, не
врахував дорожньої обстановки, під час
руху заднім ходом не переконався у
безпеці маневру, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet
Aveo, державний номер НОМЕР_1, що призвело
до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 340 грн. 00 грн.

Згідно з договором добровільного
страхування наземних транспортних
засобів, цивільно-правової
відповідальності водія та від
нещасного випадку з водієм та
пасажирами на транспорті № 25-2805-00004/00006,
укладеним між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Українська страхова група" (страховик)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Констракшн
Машинері» (страхувальник),
застраховано майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
чинному законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
або розпорядженням транспортним
засобом марки Chevrolet Aveo, державний номер
НОМЕР_1.

У відповідності до умов пункту 8
договору страхування строк дії
договору визначено з 14.03.2013 по 13.03.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Судом встановлено, що з урахуванням
рахунку-фактури № СЧ-0013173 від 26.07.2013 та
акту виконаних робіт № ЗА-0017209 від
30.08.2013, виставлених Публічним
акціонерним товариством «Українська
автомобільна корпорація «АФ
«Універсал-Авто», фактична вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, склала
4489 грн. 92 коп. (з ПДВ).

Судом встановлено, що наведені у даному
акті виконаних робіт роботи
знаходяться у причинно-наслідковому
зв'язку із тими пошкодженнями, що
зазначені у довідці ВДАІ РУ ГУ МВС
України в м. Києві, складеної за
обставинами ДТП.

На підставі заяви страхувальника про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від 27.06.2013,
позивачем було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 4149 грн. 92 коп.
на рахунок АСФ «Універсал-Авто
«Укравто», що підтверджується
платіжним дорученням № 14094 від 12.08.2013
(Призначення платежу: «Страх.відшкод.
28-2805- в01.03.13 стр.акт ДККА-28672 в 09.08.13
ТОВ «Констракшн Машинері» РахСЧ-0013173 26.07.13. Без ПДВ»).

Як встановлено судом, на момент скоєння
ДТП, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу ВАЗ 21099,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" відповідно до Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9107550 з встановленим
розміром страхової суми за шкоду
заподіяну майну - 50000 грн., франшизи - 510
грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

У відповідності до пункту 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Водночас, Законом України «Про
обов'язкове страхування власників
наземних транспортних засобів» не
передбачено обов'язкового проведення
професійної оцінки шкоди, завданої при
ДТП транспортному засобу, суб'єктами
оціночної діяльності та необхідність
відшкодування шкоди не ставиться у
залежність від проведення такої
оцінки. Звіт про оцінку транспортного
засобу є лише попереднім оціночним
документом, у якому зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, яку
необхідно витратити на відновлення
транспортного засобу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до особи
відповідальної за заподіяний збиток,
оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки ВАЗ 21099,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9107550,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу ВАЗ 21099, державний
номер НОМЕР_2, власнику
автотранспортного засобу Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1, покладається
на відповідача.

Відповідно до пункту 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Винятком стосовно використання
зазначених вимог є: якщо КТЗ
експлуатуються в інтенсивному режимі
(фактичний пробіг щонайменше вдвічі
більший за нормативний); якщо складові
частини кузова, кабіни, рами
відновлювали ремонтом або вони мають
корозійні руйнування чи пошкодження у
вигляді деформації; якщо КТЗ
експлуатувалося в умовах, визначених у
пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 (пункт 7.39
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу № ААС067431
вбачається, що рік випуску автомобіля
Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, - 2007, а
отже на момент ДТП строк його
експлуатації не перевищував семи
років. Таким чином, підстав для
вирахування зносу в даному випадку
немає.

Судом також враховано, що у пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог,
однак сторонами не було надано
належних та допустимих доказів для
встановлення відповідних підстав для
визначення коефіцієнту фізичного
зносу та відповідно проведення
експертної оцінки пошкодженого
транспортного засобу.

Твердження відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву, щодо
зменшення страхового відшкодування на
суму ПДВ не приймаються судом до уваги,
з огляду на наступне.

У відповідності до абз. 1 частини 1
статті 36.2. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Як вбачається з платіжного доручення №
14094 від 12.08.2013, позивачем було
перераховано суму страхового
відшкодування на проведення
відновлювального ремонту на рахунок
АСФ «Універсал-Авто «Укравто» (СТО), а
не безпосередньо на рахунок потерпілої
особи, тому сума страхового
відшкодування не підлягає зменшенню на
суму податку на додану вартість. Крім
того, в документах первинного
бухгалтерського обліку - акті
виконаних робіт № ЗА-0017209 від 30.08.2013,
загальна сума ремонтних робіт
зазначена з урахуванням податку на
додану вартість та відповідачем не
надано доказів відсутності у
Публічного акціонерного товариства
«Українська автомобільна корпорація
«АФ «Універсал-Авто» статусу платника
податку на додану вартість.

Також судом не беруться до уваги
твердження відповідача відносно того,
що сума страхового відшкодування
повинна бути зменшена на суму залишків
пошкодженого транспортного засобу,
оскільки, як вбачається з акту
виконаних робіт № ЗА-0017209 від 30.08.2013,
було проведено відновлювальний ремонт
транспортного засобу Chevrolet Aveo,
державний номер НОМЕР_1, а не заміна
його комплектуючих частин.

Відповідно до пункту 1.6. Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
відновлювальний ремонт (або ремонт) -
комплекс операцій щодо відновлення
справності або роботоздатності КТЗ чи
його складника(ів) та відновлення їхніх
ресурсів. Ремонт здійснюється методами
відновлення чи заміни складових
частин.

Крім того, суд зазначає, що у випадку
наявності залишків транспортного
засобу, які були замінені, відповідач
не позбавлений права на звернення до
суду з відповідним позовом.

Крім того, посилання відповідача на те,
що транспортним засобом ВАЗ 21099,
державний номер НОМЕР_2, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" відповідно до Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9107550, керувала інша особа,
відомості про яку не були зазначені у
полісі, визнаються судом
безпідставними, оскільки у
відповідності до Відомостей про
дорожньо-транспортну пригоду № 9222039 та
постанови Голосіївського районного
суду м. Києва від 12.07.2013 у справі №
752/11905/13-п встановлено, що транспортним
засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_2,
керував ОСОБА_1, який є страхувальником
за Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9107550.

Також суд звертає увагу відповідача на
те, що станом на момент укладання
договору (полісу) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9107550 статтю 15
(Типи договорів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності) Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» виключено.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9107550 розмір
франшизи складає 510 грн., розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну - 50000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищезазначене, з
урахуванням норм статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача страхового
відшкодування визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 3639 грн. 92 коп. (4149 грн. 92 коп.
розмір страхової суми, сплачений
позивачем за договором добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 25-2805-00004/00006) - «мінус» 510 грн. 00
грн. (франшиза за полісом № АВ/9107550).

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька,
буд. 33-37, ідентифікаційний код 19411125) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" (03038, м. Київ,
вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А,
ідентифікаційний код 30859524) грошові
кошти у розмірі 3639 (три тисячі шістсот
тридцять дев'ять) грн. 92 коп. та 1602 (одна
тисячі шістсот два) грн. 47 коп. судового
збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 06.06.2014

Суддя
І.М.
Отрош