м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7614/14 03.06.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Арсенал
Страхування"

до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах"

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача
ОСОБА_1

про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 9683,05 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

У судовому засіданні 03.06.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Арсенал
Страхування" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
вимогою до відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 9683,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.04.2014р. порушено провадження
у справі № 910/7614/14, залучено до участі
у справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_1 та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 14.05.2014р.

07.05.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшла витребувана
судом інформація.

14.05.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Арсенал
Страхування" надійшло клопотання про
розгляд справи без участі представника
позивача та витребувані судом
документи.

Представники сторін в судове засідання
14.05.2014р. не з'явились, відповідач -
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інкомстрах" та
третя особа - ОСОБА_1 про причини неявки
суд не повідомили, витребуваних судом
документів не надали.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.05.2014р. розгляд справи
відкладено на 03.06.2014р.

23.05.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Арсенал
Страхування" надійшло клопотання про
розгляд справи без участі представника
позивача.

Представник позивача - Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Арсенал страхування", в
судове засіданні 03.06.2014р. не з'явився,
проте від позивача надійшло клопотання
про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інкомстрах", в судове
засідання 03.06.2014р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.
Відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання, що підтверджується
повідомленням ухвалою Господарського
суду міста Києва від 14.05.2014р.
відправленої на юридичну адресу
відповідача.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 в
судове засідання 03.06.2014р. не з'явився.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
03.06.2014р. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

30.05.2012р. між ПрАТ "Страхова
компанія "Арсенал страхування"
(страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник)
укладено договір страхування
наземного транспорту № 869/12-Тз/К-УА,
відповідно до умов якого застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з експлуатацією наземного
транспортного засобу марки "КІА Rio"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

18.10.2012 р. в м. Києві на вул. Алма-Атинська,
39 відбулась дорожньо-транспортна
пригода, за участю транспортного
засобу марки "КІА Rio" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 та
транспортного засобу марки "Renault"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 13.11.2012 р.
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.

Страховим актом № 869/12-Тз/К-УА
пошкодження транспортного засобу
марки "КІА Rio" державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП, яка
відбулась 18.10.2012р. визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування у розмірі 9449,28 грн.

Позивачем згідно з платіжним
дорученням №9534 від 16.11.2012 року
здійснено виплату страхового
відшкодування в розмірі 9449,28 грн.

Позивач зазначає, що цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки "Renault"
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
на час ДТП була застрахована у ПрАТ
"Страхова компанія "Інкомстрах".

Позивачем на адресу відповідача
направлено претензію № /К від
01.03.2013р. про виплату (страхового)
відшкодування в розмірі 6662,93 грн. Однак
вимога, отримана відповідачем 11.03.2013р.,
залишена останнім без відповіді та
задоволення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
позивач посилається на те, що
відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні ДТП, зобов'язаний
відшкодувати позивачеві в порядку
регресу суму матеріальної шкоди,
завданої в результаті ДТП, розмір якої
становить 9449,28 грн., а також 3% річних у
розмірі 233,77 грн.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування потерпілій особі
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за завдання
матеріального збитку власнику
транспортного засобу "КІА Rio" державний
реєстраційний номер НОМЕР_2. Такою
особою, в даному випадку, є винна у
скоєнні ДТП ОСОБА_1

Однак, у разі якщо її цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами застрахована у певного
страховика, то останній стає
відповідальною особою, адже, внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за шкоду, завдану застрахованою ним
особою.

За приписами статті 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
"Renault" державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована у
ПрАТ "Страхова компанія "Інкомстрах"
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9763332.
Вказаним полісом встановлено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу
у розмірі 0,00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе
обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну
третім особам під час ДТП, яка
станеться за участю забезпеченого
транспортного "Renault" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень щодо розрахунку страхового
відшкодування, розрахунок страхового
відшкодування був здійснений
позивачем на підставі калькуляції ТОВ
"Автоцентр на Харківському" №С-00002473 від
24.10.2013р., згідно якого вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу марки "КІА Rio"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
внаслідок ДТП, яка відбулась 18.10.2012р.
складає 9957,78 грн. Здійснений позивачем
розрахунок страхового відшкодування
не суперечить умовам договору
страхування наземного транспорту №
869/12-Тз/К-УА від 30.05.2012р. укладеного між
ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал
страхування" та ОСОБА_2.

Проте, відшкодування в порядку регресу
страховою компанією, яка застрахувала
цивільно-правову відповідальність
здійснюється із врахуванням ст.
ст. 22, 29 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", якими
передбачено відшкодування особою,
відповідальною за шкоду, заподіяну
винуватцем ДТП, зокрема, вартості
відновлювального ремонту
транспортного засобу, розрахованого у
порядку встановленому законодавством
(матеріальний збиток).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено,що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачають відшкодування
страховиком цивільно-правової
відповідальності лише оціненої шкоди,
тобто вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу, визначеної за результатами
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності оцінки.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України у справі №910/1333/13 від 30.07.2013р.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні, її
державного та громадського
регулювання, забезпечення створення
системи незалежної оцінки майна з
метою захисту законних інтересів
держави та інших суб'єктів
правовідносин у питаннях оцінки майна,
майнових прав та використання її
результатів визначені Законом України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органами державної влади
та органами місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Звіт про
оцінку майна є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

З огляду на викладене, належним доказом
в підтвердження оціненого розміру
реальної вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу є саме Звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначення збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

В матеріалах справи наявний Висновок
№575/12 експертного автотоварознавчого
дослідження з визначення розміру
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу
складений 05.11.2012р.

Згідно вказаного Висновку№575/12, розмір
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу "КІА Rio"
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
внаслідок його пошкодження при ДТП
складає 6662,93 грн.

Таким чином, обґрунтованою сумою, яка
має братися за основу, є саме 6662,93 грн.
(розмір понесеного матеріального
збитку), як передбачено ст. 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону
України "Про страхування", франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком.

Полісом № АВ/9763332 встановлено
безумовну франшизу у розмірі 0,00 грн.

Отже, розмір страхового відшкодування,
що підлягає сплаті відповідачем на
користь позивача складає 6662,93 грн.

Позивачем, також, заявлено до стягнення
3% річних у розмірі 233,77 грн., нарахованих
на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи, суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

У даному випадку, відшкодування
позивачу в порядку регресу виплаченого
страхового відшкодування має
здійснюватися в грошовому виразі,
оскільки позивач обрав грошовий спосіб
відшкодування шкоди.

При цьому, грошове зобов'язання у
деліктних (регресних) правовідносинах
не є окремим видом зобов'язання, а є
способом виконання зобов'язання по
відшкодуванню шкоди.

Відповідно до ч. 2 статті 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до відповідача з
претензією №/К від 01.03.2013р. про
виплату (страхового) відшкодування в
розмірі 6662,93 грн. Згідно
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
вказана вимога отримана відповідачем
11.03.2013р.

Відповідач коштів у встановлений строк
не перерахував, в результаті чого з
боку відповідача є прострочення строку
виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку з викладеним, положення ч. 2
статті 625 Цивільного кодексу України
щодо стягнення 3% річних, нарахованих на
суму страхового відшкодування, що
підлягає до виплати позивачу в порядку
регресу, застосовуються в разі
порушення як договірних так і
позадоговірних грошових зобов'язань, в
тому числі і до зобов'язань
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Водночас, суд зазначає, що оскільки до
відшкодування підлягає сума у розмірі
6662,93 грн., то нарахування 3% річних слід
здійснювати на вказану суму.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних,
нарахованих позивачем за період з
11.06.2013р. по 07.04.2014р. встановив, що розмірі
3%, що підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
складають 164,84 грн.

Враховуючи вищевикладене, обставини
справи позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах" (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 72, оф. 32-33, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Арсенал Страхування" (03056, м.
Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154;
) 6662 (шість тисяч шістсот
шістдесят дві) грн. 93 коп. - шкоди в
порядку регресу, 1257 (одну тисячу двісті
п'ятдесят сім) грн. 16 коп. - судового
збору.

3. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 10.06.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець