КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. Справа№ 910/4282/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Косинський В.М. -
представник

від відповідача: Скора Ю.В. -
юрисконсульт

розглянувши увідкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Судноплавна компанія "Укррічфлот"

на рішення

Господарського суду м.Києва

від 11.04.2014р.

у справі № 910/4282/14 (суддя Отрош І.М.)

позовом Публічного акціонерного
товариства "Судноплавна компанія
"Укррічфлот"

до Публічного акціонерного товариства
"Київенерго"

про стягнення суми переплати у розмірі
309 653, 10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Судноплавна компанія "Укррічфлот"
звернулось до Господарського суду
м.Києва з позовними вимогами до
Публічного акціонерного товариства
"Київенерго" про стягнення суми
переплати у розмірі 309 653 грн. 10 коп.

Рішенням Господарського суду м.Києва
від 11.04.2014р. у справі № 910/4282/14 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Позивач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, звернувся до суду
з апеляційною скаргою, просить рішення
скасувати та задовольнити позовні
вимоги повністю, оскільки вважає, що
судом не досліджено в повному обсязі
обставини справи, порушено норми
процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що місцевим
судом було порушено норми
процесуального права, оскільки
всупереч ст. 35 ГПК України не було
прийнято до уваги факти, встановлені
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.02.2012р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 29.08.2012р. у справі № 1/257, в
якій приймали участь ті самі сторони,
що призвело до прийняття неправильного
рішення, що є підставою для його
скасування.

Крім того, позивач вважає, що місцевий
суд припустився порушення норм
матеріального права, а саме не
застосував до правовідносин сторін
рішення Київської міської ради від
07.10.2010р. № 45/4857, яким були внесені зміни
до рішення 25.12.2008р. № 1044/1044, ст. 144
Конституції України, ч.2 ст. 693, ст.1212 ЦК
України.

В обґрунтування своєї позиції позивач
посилається на те, що судом першої
інстанції не було застосовано до
правовідносин сторін ст. 20 Закону
України «Про теплопостачання», ст. 9 п.16
ст.22 Закону України «Про столицю
України - місто-герой Київ», п.2 ч.1 ст.7,
ч.2 ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», які
встановлюють повноваження органів
місцевого самоврядування брати участь
у затвердженні тарифів на
теплопостачання.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, вислухавши пояснення
представників сторін, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

01.02.2010р. між Акціонерною судноплавною
компанією "Укррічфлот" (нове повне
найменування - Публічне акціонерне
товариство «Судноплавна компанія
«Укррічфлот»), та Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго" (нова назва Публічне
акціонерне товариство «Київенерго») в
особі Структурного відокремленого
підрозділу "Енергозбут Київенерго"
було укладено договір № 250143 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді, предметом якого є постачання,
користування та своєчасна сплата в
повному обсязі спожитої теплової
енергії у гарячій воді на умовах,
передбачених договором (п.1.1. договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору при
виконанні його умов, а також вирішенні
усіх питань, що не обумовлені цим
договором, сторони зобов'язуються
керуватися тарифами, затвердженими
Київською міською державною
адміністрацією, Положенням про
Держспоживнагляд, Правилами
користування тепловою енергією,
Правилами технічної експлуатації
тепловикористовуючих установок і
теплових мереж, нормативними актами з
питань користування та
взаєморозрахунків за енергоносії,
чинним законодавством України.

Положеннями пункту 8 договору
встановлено, що даний договір набуває
чинності з дня його підписання та діє
до 05.12.2010.

Судом встановлено, що за згодою сторін
строк дії договору продовжено до 03.12.2012.

У відповідності до пункту 2.2.3 договору
енергопостачальна організація
зобов'язується при зміні тарифів
(додаток № 3 до договору) повідомляти
абонента у п'ятиденний термін з моменту
отримання Розпорядження
держадміністрації м. Києва про їх
змінення.

Згідно з пунктом 1 додатку № 3 до
договору розрахунки з абонентом за
відпущену теплову енергію
енергопостачальною організацією
проводяться згідно з тарифами,
затвердженими Розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
30.06.2009 № 758, за кожну відпущену
Гігокалорію (1Гкал/грн.) без урахування
ПДВ на потреби опалення у розмірі 563
грн. 46 коп. (100 %), для гарячого
водопостачання у розмірі 563 грн. 46 коп.
(100 %) та для вентиляції у розмірі 563 грн.
46 коп. (100 %).

Позивачем на виконання умов договору,
за період з березня 2011 року по жовтень
2012 року, відповідачу було відпущено
теплової енергії в обсязі 1622,09 Гкал., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами приймання-передачі
товарної продукції, а саме:

- № 03/2011-250143 від 31.03.2011 за березень 2011
року на 168,68 Гкал на суму 114053 грн. 32 коп.;

- № 043 від 29.04.2011 за квітень 2011
року на 121,19 Гкал на суму 81942 грн. 86 коп.;

- № 05/2011-250143 від 31.05.2011 за травень 2011 року
на 66,13 Гкал на суму 44713 грн. 93 коп.;

- № 06/2011-250143 від 30.06.2011 за червень 2011 року
на 15,42 Гкал на суму 10426 грн. 26 коп.;

- № 10/2011-250143 від 31.10.2011 за жовтень 2011 року
на 87,06 Гкал на суму 80084 грн. 08 коп.;

- № 11/2011-250143 від 30.11.2011 за листопад 2011
року на 139,29 Гкал на суму 133820 грн. 36 коп.;

- № 12/2011-250143 від 30.12.2011 за грудень 2011 року
на 150,07 Гкал на суму 144177 грн. 05 коп.;

- № 01/2012-250143 від 31.01.2012 за січень 2012 року
на 172,87 Гкал на суму 166081 грн. 74 коп.;

- № 02/2012-250143 від 29.02.2012 за лютий 2012 року
на 198,86 Гкал на суму 191051 грн. 16 коп.;

- № 03/2012-250143 від 30.03.2012 за березень 2012
року на 192,06 Гкал на суму 184518 грн. 19 коп.;

- № 04/2012-250143 від 30.04.2012 за квітень 2012 року
на 125,96 Гкал на суму 121013 грн. 81 коп.;

- № 05/2012-250143 від 31.05.2012 за травень 2012 року
на 47,47 Гкал на суму 45605 грн. 95 коп.;

- № 06/2012-250143 від 29.06.2012 за червень 2012 року
на 28,94 Гкал на суму 27803 грн. 58 коп.;

- № 09/2012-250143 від 30.09.2012 за вересень 2012
року на 43,99 Гкал на суму 42262 грн. 60 коп.;

- № 10/2012-250143 від 31.10.2012 за жовтень 2012 року
на 64,1 Гкал на суму 61582 грн. 92 коп., яка
була оплачена відповідачем, відповідно
до наявних в матеріалах платіжних
доручень, у розмірі 1 479 442 грн. 30 коп.

Позивач в обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначає, що відповідач в порушення
норм чинного законодавства при
нарахуванні вартості спожитої
позивачем теплової енергії
безпідставно застосовував загальний
тариф на теплову енергію, розрахований
для категорії "інші споживачі",
оскільки відповідно до пункту 1 Рішення
Київської міської ради від 25.12.2008 №
1044/1044 "Про невідкладні заходи щодо
встановлення пільг на комунальні
послуги закладам фізичної культури та
спорту (дитячої-юнацьким школам)" та
пункту 64 додатку до рішення тарифи на
сплату теплозабезпечення, гарячого та
холодного водопостачання і
водовідведення Спортивно-оздоровчого
комплексу "Водник", що є структурним
підрозділом позивача, застосовуються
на рівні бюджетних установ. На думку
позивача ним було здійснено переплату
вартості спожитої теплової енергії за
період з березня 2011 року по жовтень 2012
року у розмірі 323 880 грн. 30 коп.
Користуючись своїм правом на
розпорядження своїми позовними
вимогами, позивач просить суд стягнути
з відповідача суму переплати в розмірі
309 653, 10 грн., яку на думку позивача
відповідач отримав без належних
правових підстав.

Відповідно до пункту 1 Рішення
Київської міської ради від 25.12.2008 №
1044/1044 "Про невідкладні заходи щодо
встановлення пільг на комунальні
послуги закладам фізичної культури та
спорту (дитячої-юнацьким школам)"
встановлено, що закладам фізичної
культури і спорту,
фізкультурно-оздоровчим і спортивним
спорудам, лікувально-фізкультурним
закладам комунальної та державної форм
власності, базам олімпійської та
паралімпійської підготовки та
організаціям колективної і приватної
форми власності, у зазначеній сфері,
які забезпечують безкоштовну
підготовку київських дітей, тарифи на
сплату теплозабезпечення, гарячого та
холодного водопостачання і
водовідведення на рівні бюджетних
установ.

Пунктом 2 вказаного рішення зобов'язано
виконавчий орган Київради (Київську
міську державну адміністрацію)
здійснити організаційно-правові
заходи щодо виконання пункту 1 цього
рішення. У зв'язку з цим, Київською
міською державною адміністрацією
30.12.2010 було видано Розпорядження № 1238
"Про визначення закладів фізичної
культури та спорту додатковою
категорією споживачів", відповідно до
якого додатковою категорією
споживачів комунальних послуг з
централізованого опалення та
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення холодної та гарячої
води і теплової енергії були визначені
заклади фізичної культури та спорту
згідно з додатком. Так, відповідно до
пункту 64 наведеного додатку до таких
закладів було віднесено і
Спортивно-оздоровчого комплексу
"Водник", що є структурним підрозділом
позивача.

Крім того, пунктом 2 наведеного
Розпорядження було встановлено, що при
розрахунках з підприємствами,
установами, організаціями
застосовуються тарифи на комунальні
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води, тарифи на
комунальні послуги з централізованого
постачання холодної води і
водовідведення холодної і гарячої води
і тарифи на теплову енергію для
бюджетних установ.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 01.12.2011 № 2252
"Про визнання такими, що втратили
чинність, деяких розпоряджень
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)", відповідно до статті 28
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", статті 20
Закону України "Про теплопостачання" та
статті 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", з метою
приведення у відповідність до чинного
законодавства України, визнано таким,
що втратило чинність, розпорядження
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 30.12.2010 N 1238 "Про
визначення закладів фізичної культури
та спорту додатковою категорією
споживачів".

Згідно з пунктом 3 статті 20 Закону
України "Про теплопостачання" тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб'єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту а)
статті 28 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
встановлення в порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів на
побутові, комунальні (крім тарифів на
теплову енергію, централізоване
водопостачання та водовідведення,
перероблення та захоронення побутових
відходів, які встановлюються
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг), транспортні та
інші послуги.

Згідно з статтею 16 Закону України "Про
теплопостачання" національна комісія,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг встановлює
тарифи на теплову енергію суб'єктам
природних монополій у сфері
теплопостачання. В той же час
відповідно до статті 19 Закону України
"Про державне регулювання у сфері
комунальних послуг" Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики (далі
-НКРЕ), виконує функції державного
регулювання у сфері теплопостачання,
централізованого водопостачання та
водовідведення до закінчення процесу
формування національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

У відповідності до абзацу 5 пункту 2
частини 1 та пункту 4 частини 1 статті 6
Закону України "Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг" Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг встановлює тарифи
на комунальні послуги суб'єктам
природних монополій та суб'єктам
господарювання на суміжних ринках,
ліцензування діяльності яких
здійснюється національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, а також визначає
суб'єктів природних монополій,
діяльність яких регулюється
відповідно до цього Закону, та складає
і веде галузеві реєстри таких суб'єктів
господарювання.

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" є суб'єктом природних
монополій у сфері теплопостачання та
його включено до відповідного
галузевого реєстру.

На підставі наведеного місцевий
господарський суд дійшов висновку про
те, що з моменту набрання чинності
Закону України "Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг", 22.07.2010, з повноважень органів
місцевого самоврядування виключено
право встановлювати тарифи на теплову
енергію, централізоване
водопостачання і водовідведення для
суб'єктів природних монополій, яким є
відповідач у даній справі. За висновком
суду ні Київська міська рада, ні її
виконавчий орган не можуть
встановлювати тарифи (в тому числі,
категорії споживачів) на постачання
теплової енергії та встановлювати
пільги на постачання теплової енергії.

Крім того, місцевий суд дійшов
висновку про те, що позивач не є
бюджетною установою відповідно до
визначення, передбаченого ст. 2
Бюджетного кодексом України, у зв'язку
з чим у відповідача відсутні правові
підстави для застосовування тарифу
"для потреб бюджетних установ" при
нарахуванні вартості спожитої
позивачем теплової енергії в період з
березня 2011 року по жовтень 2012 року.

Також місцевий суд дійшов висновку про
те, що до матеріалів справи не надано
належних доказів в підтвердження
виконання Постанови Київського
апеляційного господарського від 21.02.2012
у справі № 1/257 та укладення між
сторонами додаткової угоди до договору
про постачання теплової енергії у
гарячій воді № 250143 від 01.02.2010. Ухвалою
Господарського суду міста Києві від
07.02.2014 у справі 1/257 визнано таким, що не
підлягає виконанню повністю наказ
Господарського суду міста Києві № 1/257
від 17.04.2012, що виданий на виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 21.02.2012.

На підставі вищенаведеного місцевий
суд прийшов до висновку про
відсутність правових підстав для
стягнення з відповідача 309 653 грн. 10 коп.
як переплати за спожиту позивачем
теплову енергію за період з березня 2011
року по жовтень 2012 року, на підставі
договору про постачання теплової
енергії у гарячій воді № 250143 від 01.02.2010.

Колегія Київського апеляційного
господарського суду не може
погодитись з таким висновками
місцевого суду виходячи з наступних
підстав.

Згідно абз. 3 п.4 Указу Президента
України «Про пріоритети розвитку
фізичної культури і спорту в Україні»
від 21.07.2008р. № 640/2008 раді міністрів
Автономної Республіки Крим, обласним,
Київській та Севастопольській міським
державним адміністраціям було надане
завдання опрацювати питання про
встановлення в установленому порядку
пільгових тарифів на комунальні
послуги та енергопостачання для
фізкультурно-оздоровчих і спортивних
споруд.

На підставі вищезазначеного Указу
Президента України, Київською міською
Радою 07.10.2010р. було прийнято рішення
«Про невідкладні заходи щодо
встановлення пільг на комунальні
послуги закладам фізичної культури та
спорту (дитячо-юнацьким школам)» від
25.12.2008 р. № 1044/1044. Пунктом 1 вказаного
рішення Київради було встановлено
закладам фізичної культури і спорту,
фізкультурно-оздоровчим і спортивним
спорудам, лікувально-фізкультурним
закладам комунальної та державної форм
власності, базам олімпійської та
параолімпійської підготовки та
організаціям колективної і приватної
форми власності у зазначеній сфері,
тарифи на оплату тепло- забезпечення,
гарячого та холодного водопостачання і
водовідведення на рівні бюджетних
установ згідно з Додатком до рішення. В
Додатку до рішення наведений «Перелік
споруд для проведення
навчально-тренувальних заходів ДЮСШ та
СДЮШОР Головного управління по
фізичній культурі та спорту
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)».

Рішенням Київської міської ради від
07.10.2010 р. № 45/4857 було внесено зміни до
рішення Київради від 25.12.2008 р. № 1044/1044,
згідно яких до переліку закладів
фізичної культури і спорту, що
отримують пільги на сплату комунальних
послуг був розширений позиціями 61-65, і
до зазначених закладів було віднесено
і СОК «Водник», вул. Волоська, 62. (№ 64 у
списку). Зазначене рішення Київської
міської ради є чинним та підлягає
виконанню.

На виконання вищезазначеного рішення
Київради було прийнято розпорядження
Київської міської державної
адміністрації № 1238 від 30.12.2010р. «Про
визначення закладів фізичної культури
і спорту додатковою категорією
споживачів». Зазначене розпорядження
втратило чинність згідно з
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 01.12.2011 р. №
2252.

Згідно ст. 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.
При цьому, вказані рішення органів
місцевого самоврядування є нормами
прямої дії, оскільки в чинному
законодавстві відсутні будь-які вимоги
щодо обов'язкового виконання таких
рішень виключно через органи
виконавчої влади.

Разом з тим, суд першої інстанції не
взяв до уваги, що втрата чинності
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації № 1238 від
30.12.2010р. не може бути підставою для
невиконання рішення Київради від 07.10.2010
р. № 45/4857, яке є чинним.

Крім того, перелік закладів і установ,
до яких застосовується пільговий
«бюджетний тариф» чітко вказаний в
додатку до рішення Київради від 25.12.2008
р. N 1044/1044 (зі змінами, внесеними
рішенням від 07.10.2010 р. № 45/4857).

Зазначеним рішенням Київрада поширила
тарифи за теплопостачання, що були
затверджені НКРЕ для бюджетних
установ, на заклади і установи
спортивно-оздоровчого спрямування, з
метою підтримання розвитку фізичної
культури і спорту в Україні. Зазначеним
рішенням Київрада не встановлювала
ніяких тарифів на теплову енергію,
оскільки встановлення конкретних
тарифів було здійснено постановами
НКРЕ від 14.12.2010 р. № 1729 та від 30.09.2011 р. №
116.

Таким чином, місцевий господарський
суд не звернув увагу на те, що в даних
конкретних правовідносинах Київрада
взяла участь у встановленні тарифів на
теплопостачання на території міста
Києва не шляхом їх затвердження, а
шляхом поширення затверджених тарифів
на конкретних споживачів.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про
теплопостачання» тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб»єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
столицю України - місто-герой Київ» у
місті Києві діє представницький орган
місцевого самоврядування - Київська
міська рада. Згідно пункту 16) ст. 22
Закону України «Про столицю України -
місто-герой Київ» у зв'язку зі
здійсненням містом Києвом функцій
столиці України Київська міська рада
та Київська міська державна
адміністрація, кожна в межах своєї
компетенції, встановленої законами
України, мають право координувати
діяльність підприємств всіх форм
власності щодо енергопостачання
споживачів з метою забезпечення
надійного функціонування систем
життєзабезпечення міста.

Згідно пункту 2 ч. 1 ст.7 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить
встановлення цін тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону.

Таким чином, тарифи на теплову енергію,
якими керуються сторони в даному спорі,
були затверджені постановами НКРЕ від
14.12.2010 р. № 1729 та від 30.09.2011 р. №116 згідно
Закону України «Про теплопостачання»,
однак зазначена обставина не позбавляє
Київську міську раду повноважень, як
орган місцевого самоврядування.

Оскільки у спірний період з березня 2011
р. по жовтень 2012 р. діяло рішення
Київради від 25.12.2008 р. № 1044/1044 (зі
змінами, внесеними рішенням від 07.10.2010
р. № 45/4857) при нарахуванні оплати за
поставлену теплову енергію по Договору
для СОК «Водник» відповідач
зобов'язаний був застосовувати
пільговий тариф, розрахований для
категорії «бюджетні установи», що
складає за зазначений період 1155562,00 грн.

Крім того, місцевим суд не звернув
увагу на встановленим рішеннями судів
апеляційної та касаційної інстанцій
права позивача на застосування
пільгових тарифів для СОК «Водник» у
справі № 1/257, в якій брали участь ті
самі сторони, що і вданій справі.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські і), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач фактично застосовував до
позивача тарифи за постачання теплової
енергії для СОК «Водник», які
призначені для категорії «інші
споживачі», що за зазначений період
складає 1449137, 3 грн.

Фактична сума оплати за період з
березня 2011 р. по жовтень 2012 р. за
поставлену теплову енергію для СОК
«Водник» складає 1479442,3 грн., що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями. Таким чином,
різниця між фактичною сумою оплати і
вартістю теплової енергії за пільговим
тарифом для категорії «бюджетні
установи» складає 323 880,3 грн., з якої
позивач просить суд стягнути 309 653 грн. 10
коп.

У зв»язку із тим, що майновий комплекс
СОК «Водник» був відчужений позивачем
ТОВ «Київ-Арт», яке уклало 17.12.2012
власний договір на постачання теплової
енергії з відповідачем, у зв»язку із
чим Договір № 250143 від 01.02.2010 р.
припинився. Зазначена обставина
підтверджуються ухвалою
Господарського суду м. Києва від 07.02.2014
р. у справі №1/257 та згідно ст. 35 ГПК
України не підлягає доказуванню.

Позивач просить суд у зв»язку із
відсутністю можливості зарахування
суми переплати в рахунок майбутніх
платежів за Договором № 250143 від 01.02.2010
р., стягнути з відповідача 309 653, 10 грн.

Згідно ч. 2 ЦК ст. 714 ЦК України до
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Крім того, ст.1212 ЦК України передбачає,
що особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Зазначене правовідношення виникає з
моменту безпідставного збагачення
набувача незалежно від того, знав він
чи міг знати про безпідставність
набуття майна.

Положення цієї статті застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї статті застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

На підставі вищевикладеного, колегія
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача надмірно сплачених коштів
у розмірі 309 653, 10 грн. є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному та повному і
об»єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи вищевикладені обставини
колегія приходить до висновку, що
рішення місцевого суду не відповідає
фактичним обставинам справи, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального права,
а тому підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга підлягає
задоволенню

Відповідно до ст. 49 Господарського
кодексу України з позивача на користь
відповідача підлягає стягненню
витрати по сплаті державного мита за
подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Судноплавна
компанія "Укррічфлот" на рішення
Господарського суду м.Києва від 11.04.2014р.
у справі № 910/4282/14 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.04.2014 року у справі № 910/4282/14
скасувати.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м.Київ, пл.
Івана Франка, 5, ідентифікаційний код
00017733) на користь Публічного
акціонерного товариства "Судноплавна
компанія "Укррічфлот" ( 04071, м. Київ,
вул.Електриків, 8, ідентифікаційний код
00017733) надмірно сплачені грошові кошти
у розмірі 309 653, 10 грн., 6 193, 06 грн. витрат
по сплаті судового збору за подання
позовної заяви, 3 096, 53 грн. витрат по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському
суду м.Києва.

Матеріали справи № 910/4282/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх