ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2014 р.Справа № 922/1402/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківелектро" смт.
Васищеве до Акціонерної компанії
"Харківобленерго" м. Харків про
стягнення коштів за участю пставників:

позивача - Резнікова І.О.,дов.№ 62 від
12.05.2014р.

відповідача - Конопля О.М., дов.№
01-42юр/2877 від 27.03.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне АТ "Харківелектро" звернулось
до господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
Акціонерної компанії "Харківобленерго"
в якій просить суд стягнути з
відповідача 66 897,20 грн. заборгованості
та витрати по сплаті судового збору,
мотивуючи свої позовні вимоги
неналежним виконання відповідачем
своїх обов'язків за договором про
спільне використання технологічних
електричних мереж від 01.03.2010 року №11/01/03
в частині здійснення розрахунків за
використання електричних мереж.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2014
року порушено провадження у справі
№922/1402/14, розгляд справи призначено на
15.05.2014 року.

В судовому засіданні 15.05.2014 року
оголошено перерву до 02.06.2014 року , з
метою надання доказів в підтвердження
заявлених позовних вимог та
заперечень.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2014
року , задоволено клопотання позивача
про відкладення розгляду справи на
іншу дату, задоволено клопотання
відповідача про продовження терміну
розгляду спору по справі на п'ятнадцять
днів для надання доказів по справі в
порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України. Розгляд справи відкладено до
12.06.2014року .

Представник позивача в судовому
засіданні 12.06.2014 року підтримує
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні 12.06.2014 року заперечує проти
заявлених позовних вимог, з підстав
викладених у відзиві на позовну заяву
(вх.№15428 від 13.05.2014 року) в якому
посилається на те, що у позовній заяві
не зазначено яким чином визначено суму
основного боргу в розмірі 66 897,20грн.,
оскільки в матеріалах справи відсутнє
посилання на розрахунки, за якими були
визначені вказана сума боргу, також
вказує на відсутність первісних
документів, з яких були визначені
вказані суми, також відповідач
безпідставними позовні вимоги,
оскільки позивачем в порушення умов
договору не надав доказів виставлення
рахунків на оплату .

Враховуючи те, що норми ст.38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у справі і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані учасниками
судового процесу докази, суд встановив
наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
«Харківелектро» та Акціонерною
компанією «Харківобленерго» укладено
договір про спільне використання
технологічних електричних мереж від 01
березня 2010 р. № 11/01/03.

Відповідно до пункту 1.1. договору,
власник мереж зобов'язується
забезпечити технічну можливість
передачі (транзиту) електричної
енергії власними технологічними
електричними мережами в точки
приєднання електроустановок
користувача або інших суб'єктів
господарювання, передачу електричної
енергії яким забезпечує користувач, а
користувач - своєчасно сплачувати
вартість послуг власника з утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання та інші послуги
відповідно до умов цього договору.

Згідно п.4.1. договору користувач
зобов'язаний здійснювати оплату за
використання електричних мереж
власника за розрахунків період.
Розрахунок плати за використання
електричних мереж власника
здійснюється згідно з додатком
"Порядок обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж ".

Відповідно до п.7.1, 7.2. договору
сторонами визначено , що розрахунковим
вважається період з 01 числа
розрахункового місяця до такого самого
числа наступного місяця. Вартість
послуг власника мереж з утримання
технологічних мереж спільного
використання визначається згідно з
додатками "Кошторис обґрунтованих
витрат" та "Порядок обрахування плати
за спільне використання технологічних
електричних мереж " розробленими
відповідно до Методики обрахування
плати за спільне використання
технологічних електричних мереж,
затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008
р.№691 зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 08.08.2008 №732/15423.

Згідно п.7.3. договору оплата
користувачем послуг з утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання здійснюється
платіжним дорученням на підставі
виставленого власником мереж рахунку
та оформленого "Акта прийому - здачі
виконаних робіт" у десятиденний термін
з дати отримання рахунку.

Відповідно до п.10.4. договору сторонами
визначено, що цей договір укладається
на строк до 31.12.2010 р., набирає чинності з
дня його підписання та вважається
продовженим на кожний наступний рік ,
якщо за місяць до закінчення цього
терміну не буде заявлено однією із
сторін про відмову від цього договору
або його перегляд. Договір може бути
розірвано і в інший термін за
ініціативою будь-якої із сторін у
порядку, визначеному законодавством .У
разі переходу права власності (права
господарського відання ) на
технологічні електричні мережі до
іншої особи цей договір втрачає
чинність.

За Договором (додаток до договору про
спільне використання № 11/01/03 від
01.03.2010р. «Приєднана потужність
електроустановок у точці приєднання на
межі балансової належності»),
відповідач здійснює передачу
електричної енергії через
технологічні мережі позивача
наступним споживачам:TOB
«Науково-виробнича фармацевтична
компанія «ЕЙМ»; ХФ ЦБРЗ МВС України; ПАТ
«Грант-Ойл»; TOB «CECA - БУД»; TOB «Омега -
Базіс»; КП «Харківводоканал» (КНС - 23).

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач свої зобов'язання за умовами
договору виконав в повному обсязі, а
саме, здійснив забезпечення технічної
можливість передачі (транзиту)
електричної енергії власними
технологічними електричними мережами
в точки приєднання електроустановок
користувача, що підтверджується актами
прийому - здачі виконаних робіт від
07.05.2013 року ( за квітень 2013 року), від
06.06.2013 року (за травень 2013 року), від
02.07.2013 року (за червень 2013 року), від
02.08.2013 року (за липень 2013року), від 03.09.2013
року (за серпень 2013року), від
02.10.2013року(за вересень 2013 року),
від04.11.2013 року (за жовтень 2013року), від
04.12.2013 року (за листопад 2013року), від
02.01.2014року(за грудень 2013року), від
03.02.2014року(за січень 2014року), та
направив на його адресу рахунки на
оплату за період з квітня 2013 року по
січень2014 року, відповідно до договору
про спільне використання
технологічних електричних мереж від 01
березня 2010 р. № 11/01/03 (копії рахунків
містяться в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідач, в свою чергу, не виконав
належним чином взяті на себе за
договором зобов'язання, у визначені
договором строки по сплаті за
використання у квітні 2013- січні 2014року
електричних мереж позивача, внаслідок
чого у останнього утворилась
заборгованість в сумі 66 897,20грн., яка до
цього часу відповідачем не погашена, у
зв'язку із чим позивач звернувся до
господарського суд із відповідним
позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
вищевикладеним обставинам,
господарський суд виходить з
наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Як установлено судом, між
сторонами у справі на підставі
укладеного договору виникли взаємні
права та обов'язки (зобов'язання) з
приводу надання послуг постачання
електричної енергії.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту
енергію та дотримуватися
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається. Предметом договору
енергопостачання є окремі види
енергії з найменуванням, передбаченим
у державних стандартах або технічних
умовах.

Відповідно до ст. 276 ГК України
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється відповідно до умов
договору. Договір може передбачати
попередню оплату, планові платежі з
наступним перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України, за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Статтею 26 Закону України «Про
електроенергетику» встановлено, що
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

Відповідно до ст. 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. ст.
525, 526 ЦК України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та закону,
інших правових актів законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Господарський суд критично ставиться
до заперечень відповідача викладених
у відзиві на позовну заяву, оскільки,
докази на відсутніть яких посилається
відповідач у відзиві на позовну заяву
місьтяться в матерілах справи та
підтверджують заборгованість
відповідача перед позивачем .

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується наявність
заборгованості відповідача по оплаті
за використання у квітні 2013 року - січні
2014 року електричних мереж , інше
відповідачем в судовому засіданні не
спростовано, суд вважає позовні вимоги
позивача з оплати за використання у
квітні 2013 року- січні 2014 року
електричних мереж перед позивачем в
сумі 66 897,20, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати у даній справі за
позовну вимогу майнового характеру в
розмірі1827,0 грн. покладаються на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерної компанії
"Харківобленерго"(61037,Харківська
область, м.Харків, Комінтернівський
район,вул.Плеханівська,буд.149,п/р
0912 в АТБ"Банк Золоті Ворота",МФО
351931) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Харківелектро" (62495, Харківська область
, Харківський район, селище міського
типу Васищеве, вул.Промислова ,буд.11,
код 05404707, п/р2000 в АТ "Укрсиббанк",
м.Харків, МФО 351005) - борг за договором
про спільне використання
технологічних електричних мереж від
01.03.2010 року №11/01/03 в сумі 66 897,20грн. ,
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили .

Повне рішення складено 13.06.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк