ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2014 р.
Справа № 911/1004/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтера Ацтека
Мілінг Україна", м. Черкаси

до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримський", с.
Світанок Переяслав-Хмельницького
району

про стягнення 2387714,60 грн.

та за зустрічним позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кримський", с. Світанок
Переяслав-Хмельницького району

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтера Ацтека
Мілінг Україна", м. Черкаси

про визнання недійсними
договорів

за участю представників: згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альтера Ацтека
Мілінг Україна" (надалі позивач)
заявлено позов до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Кримський"
(надалі відповідач) про стягнення
2387714,60 грн., з яких: 2360750,00 грн. основний
борг та 26964,67 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договорами
поставки від 13.09.2013 року № 7, №2 від
04.09.2013 р. та№1 від 14.08.2013 р. у частині
здійснення поставки товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.03.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 16.04.2014р.

16.04.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представником позивача подано заяву
про збільшення розміру позовних вимог
до 12914242,00 грн., з яких: 2360750,00 грн. сума
передоплати, 7136540,00 грн. штрафні санкції
та 3416952,00 грн. збитки.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.04.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
на 14.05.2014 р.

14.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник позивача подав заяву про
забезпечення позову в порядку ст. ст. 66,
67 ГПК України.

Крім того, 14.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник СТОВ "Кримський" подав
зустрічну позовну заяву до ТОВ"Альтера
Ацтека Мілінг Україна" про визнання
недійсними договорів №2 від 04.09.2013 р. та
№1 від 14.08.2013 р.

У судовому засіданні 15.05.2014 р. судом
оголошено перерву до 26.05.2014 р. про що
представниками сторін підписано
відповідне повідомлення.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.05.2014 р. прийнято до
сумісного розгляду з первісним позовом
зустрічну позовну заяву.

23.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник відповідача за первісним
позовом подав відзив на заяву про
забезпечення позову

26.05.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник позивача за первісним
позовом подав відзив на зустрічну
позовну заяву, а представник
відповідача за первісним позовом -
письмові пояснення по суті спору та
заяву про відмову від частини позовних
вимог, у якій останній відмовляється
від вимоги щодо визнання недійсним
договору поставки №1 від 14.08.2013 р.

У судовому засіданні 26.05.2014 р. судом
оголошено перерву до 06.06.2014 р. про що
представниками сторін підписано
відповідне повідомлення.

Крім того, ухвалою суду від 26.05.2014 р.
продовжено строк вирішення спору у
даній справі у порядку ст. 69 ГПК
України.

06.06.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
представник первісного позивача подав
письмові пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 06.06.2014 р. судом
оголошено перерву до 13.06.2014 р. про що
представниками сторін підписано
відповідне повідомлення.

Розглянувши у судовому засіданні заяву
про забезпечення позову суд вирішив у
її задоволенні відмовити, оскільки
позивачем не було наведено суду
належних підстав, які б унеможливили
захист його прав, свобод та інтересів
без вжиття відповідних заходів, не
надано суду належних доказів, а з
матеріалів справи судом не встановлено
обставин, які б вказували на можливість
порушення прав, свобод та інтересів
позивача. Окрім того, позивачем не
наведено доказів того, що невжиття
заходів до забезпечення позову якимось
чином може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

До посилань первісного позивача на
наявність рішень
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок орендарем у яких є відповідач
за первісним позовом, що значним чином
впливає на фінансово-господарську
діяльність відповідача та його
спроможність у подальшому погасити
заборгованість перед первісним
позивачем суд ставить критично,
оскільки вказані рішення оскаржуються
у апеляційній та касаційній
інстанціях, разом з тим, первісним
позивачем не надано суду належних
доказів, які б підтверджували той факт,
що єдиним джерелом отримання прибутку
первісним відповідачем є лише
користування вказаними вище
земельними ділянками шляхом
вирощування та реалізації кукурудзи.

Разом з тим, суд критично ставиться до
посилань первісного позивача на той
факт, що наявність обтяжень рухомого та
нерухомого майна первісного
відповідача може призвести до
неможливості виконання рішення суду у
даній справі, оскільки первісним
позивачем належних доказів вчинення
первісним відповідачем дій,
спрямованих на реалізацію майна
останнього чи підготовчих дій по його
реалізації суду не надано.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, суд

встановив:

14 серпня 2013 року між СТОВ «Кримський»
(продавець, відповідач у справі по
первісному позову) та ТОВ «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» (покупець,
первісний позивач у справі) було
укладено договір поставки №1 (надалі
договір-1), відповідно до п. 1.1. якого, в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, продавець зобов'язується
продати (передати у власність)
покупцеві, а покупець зобов'язується
купити (прийняти та оплатити) зерно
кукурудзи кременистих сортів
українського походження, вирощене на
земельних ділянках в адмінмежах
Світанківської сільської ради,
Переяслав-Хмельницького району,
Київської області (полях № 1, 2,
загальною площею 471 га) з насіння
гібриду ЕС «Діадема» (згідно
статистичної звітності ф №4-сг №1960 від
31.05.2013р.), врожаю 2013 року (надалі
іменується - «продукція»).

Відповідно до п. 1.3. договору-1 загальна
кількість продукції, яка буде придбана
покупцем на момент укладання цього
договору сторонами визначена в
кількості 2500 (дві тисячі п'ятсот) тон +/-
5%. При цьому, в процесі виконання цього
договору, сторонами, за їх згодою, може
бути збільшено кількість продукції,
яка буде придбана покупцем, про що буде
укладена відповідна додаткова за угода
до цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору-1 на момент
укладення даного договору, ціна
продукції визначається сторонами
попередньо та встановлюється в
розмірі 1000 грн. за 1 тону з урахуванням
ПДВ. В ціну продукції входить її
вирощування, збирання, сертифікація та
навантаження на транспортний засіб
покупця. В разі, якщо станом на момент
відвантаження покупцю ринкова
вартість аналогічної продукції буде
вищою, ніж визначена даним пунктом,
ціна продукції підлягає збільшенню до
рівня ринкової.

Відповідно до п. 2.3. договору-1 попередня
загальна сума договору на момент його
укладення складає 2500000,00 грн. з
урахуванням ПДВ. Остаточна сума
договору буде визначена після
отримання продукції покупцем, виходячи
з його фактичної кількості та
остаточної ціни за одиницю.

Протягом чотирьох банківських днів з
моменту укладання цього договору,
покупцем здійснюється оплата вартості
продукції згідно попередньої ціни
одиниці продукції, шляхом
перерахування на банківський рахунок
продавця (п. 2.4. договору-1).

Згідно з п. 5.1. договору-1 поставка
продукції здійснюється шляхом
завантаження продукції силами та
засобами продавця на транспортні
засоби покупця, на складі продавця,
розташованому за адресою: Київська
область, Переяслав-Хмельницький район,
с. Світанок.

Відповідно до п. 5.2. договору-1 поставка
продукції буде здійснюватись
наступним чином - починаючи з 20 вересня
2013 р. (дата першого відвантаження)
щоденне відвантаження орієнтовано 400
тон продукції, до відвантаження
погодженої сторонами загальної
кількості продукції по цьому договору.

Термін дії договору з дня підписання і
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором або його
припинення в порядку, визначеному
чинним законодавством України (п. 9.8.
договору-1).

04 вересня 2013 року між СТОВ «Кримський»
(продавець, відповідач у справі по
первісному позову) та ТОВ «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» (покупець,
первісний позивач у справі) було
укладено договір поставки №2 (надалі
договір-2), відповідно до п. 1.1. якого, в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, продавець зобов'язується
продати (передати у власність)
покупцеві, а покупець зобов'язується
купити (прийняти та оплатити) зерно
кукурудзи кременистих сортів
українського походження, вирощене на
земельних ділянках в адмінмежах
Світанківської сільської ради,
Переяслав-Хмельницького району,
Київської області (полях № 1, 2,
загальною площею 471 га) з насіння
гібриду ЕС «Діадема» (згідно
статистичної звітності ф №4-сг №1960 від
31.05.2013р.), врожаю 2013 року (надалі
іменується - «продукція»).

Відповідно до п. 1.3. договору-2 загальна
кількість продукції, яка буде придбана
покупцем на момент укладання цього
договору сторонами визначена в
кількості 500 (п'ятсот) тон +/- 5%. При цьому,
в процесі виконання цього договору,
сторонами, за їх згодою, може бути
збільшено кількість продукції, яка
буде придбана покупцем, про що буде
укладена відповідна додаткова за угода
до цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору-2 на момент
укладення даного договору, ціна
продукції визначається сторонами
попередньо та встановлюється в
розмірі 1000 грн. за 1 тону з урахуванням
ПДВ. В ціну продукції входить її
вирощування, збирання, сертифікація та
навантаження на транспортний засіб
покупця. В разі, якщо станом на момент
відвантаження покупцю ринкова
вартість аналогічної продукції буде
вищою, ніж визначена даним пунктом,
ціна продукції підлягає збільшенню до
рівня ринкової.

Відповідно до п. 2.3. договору-2 попередня
загальна сума договору на момент його
укладення складає 500000,00 грн. з
урахуванням ПДВ. Остаточна сума
договору буде визначена після
отримання продукції покупцем, виходячи
з його фактичної кількості та
остаточної ціни за одиницю.

Протягом чотирьох банківських днів з
моменту укладання цього договору,
покупцем здійснюється оплата вартості
продукції згідно попередньої ціни
одиниці продукції, шляхом
перерахування на банківський рахунок
продавця (п. 2.4. договору-2).

Згідно з п. 5.1. договору-2 поставка
продукції здійснюється шляхом
завантаження продукції силами та
засобами продавця на транспортні
засоби покупця, на складі продавця,
розташованому за адресою: Київська
область, Переяслав-Хмельницький район,
с. Світанок.

Відповідно до п. 5.2. договору-2 поставка
продукції буде здійснюватись
наступним чином - починаючи з 20 жовтня
2013 р. (дата першого відвантаження)
щоденне відвантаження орієнтовано 400
тон продукції, до відвантаження
погодженої сторонами загальної
кількості продукції по цьому договору.

Термін дії договору з дня підписання і
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором або його
припинення в порядку, визначеному
чинним законодавством України (п. 9.8.
договору-2).

13 вересня 2013 року між СТОВ «Кримський»
(продавець, відповідач у справі) та ТОВ
«Альтера Ацтека Мілінг Україна»
(покупець, позивач у справі) було
укладено договір поставки №7 (надалі
договір-3), відповідно до п. 1.1. якого, в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, продавець зобов'язується
продати (передати у власність)
покупцеві, а покупець зобов'язується
купити (прийняти та оплатити) зерно
кукурудзи кременистих сортів
українського походження, вирощене на
земельних ділянках в адмінмежах
Світанківської сільської ради,
Переяслав-Хмельницького району,
Київської області (полях № 1, 2,
загальною площею 471 га) з насіння
гібриду ЕС «Діадема» (згідно
статистичної звітності ф №4-сг №1960 від
31.05.2013р.), врожаю 2013 року (надалі
іменується - «продукція»).

Відповідно до п. 1.3. договору-3 загальна
кількість продукції, яка буде придбана
покупцем на момент укладання цього
договору сторонами визначена в
кількості 500 (п'ятсот) тон +/- 5%. При цьому,
в процесі виконання цього договору,
сторонами, за їх згодою, може бути
збільшено кількість продукції, яка
буде придбана покупцем, про що буде
укладена відповідна додаткова за угода
до цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору-3 на момент
укладення даного договору, ціна
продукції визначається сторонами
попередньо та встановлюється в
розмірі 1000 грн. за 1 тону з урахуванням
ПДВ. В ціну продукції входить її
вирощування, збирання, сертифікація та
навантаження на транспортний засіб
покупця. В разі, якщо станом на момент
відвантаження покупцю ринкова
вартість аналогічної продукції буде
вищою, ніж визначена даним пунктом,
ціна продукції підлягає збільшенню до
рівня ринкової.

Відповідно до п. 2.3. договору-3 попередня
загальна сума договору на момент його
укладення складає 500000,00 грн. з
урахуванням ПДВ. Остаточна сума
договору буде визначена після
отримання продукції покупцем, виходячи
з його фактичної кількості та
остаточної ціни за одиницю.

Протягом чотирьох банківських днів з
моменту укладання цього договору,
покупцем здійснюється оплата вартості
продукції згідно попередньої ціни
одиниці продукції, шляхом
перерахування на банківський рахунок
продавця (п. 2.4. договору-3).

Згідно з п. 5.1. договору-3 поставка
продукції здійснюється шляхом
завантаження продукції силами та
засобами продавця на транспортні
засоби покупця, на складі продавця,
розташованому за адресою: Київська
область, Переяслав-Хмельницький район,
с. Світанок.

Відповідно до п. 5.2. договору-3 поставка
продукції буде здійснюватись
наступним чином - починаючи з 20 жовтня
2013 р. (дата першого відвантаження)
щоденне відвантаження орієнтовано 400
тон продукції, до відвантаження
погодженої сторонами загальної
кількості продукції по цьому договору.

Термін дії договору з дня підписання і
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором або його
припинення в порядку, визначеному
чинним законодавством України (п. 9.8.
договору-3).

На виконання умов договорів поставки
первісним позивачем було здійснено
попередню оплату товару, що
підтверджується платіжними
дорученнями №240 від 05.09.2013 р. на суму
500000,00 грн., №265 від 17.09.2013 р. на суму 500000,00
грн. та №235 від 22.08.2013 р. на суму 2500000,00
грн., загалом на суму 3500000,00 грн.

У свою чергу первісний відповідач свої
зобов'язання за вказаними вище
договорами поставки виконав частково,
поставивши товар первісному
позивачеві на загальну суму 1139250,00 грн.
(за договором поставки №1 від 14.08.2013 р.),
що підтверджується видатковими
накладними №33в від 21.12.2013 р. на суму
428987,50грн., №34в від 22.12.2013 р. на суму 284562,50
грн., №35в від 24.12.2013 р. на суму 164937,50 грн.
та №36в від 25.12.2013 р. на суму 260762,50 грн.

З огляду на вказані вище обставини,
первісним відповідачем у встановлені у
п.п. 5.2. договорів терміни не був
поставлений первісному позивачеві
товар на суму 2360750,00 грн., що
підтверджено у судовому засіданні і
самим представником первісного
відповідача.

Відповідно до частини першої та
частини сьомої статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 610 ЦК України вказано, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частин першої та третьої
ст. 612 ЦК України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Оскільки відповідач за первісним
позовом визначений договорами товар у
повному обсязі не поставив, а суму
передплати позивачеві на вимогу від
20.01.2014 р. №21 не повернув, первісний
відповідач вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання, в
зв'язку з чим, позивач має право на
захист свого порушеного права
відповідно до ч. 1 статті 15 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до частини другої ст. 693 ЦК
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Відповідно до п.п. 6.2. договорів в разі
затримки відвантаження будь-якої
партії продукції більш ніж на 10 днів,
покупець має право відмовитися від
подальшого отримання продукції та
вимагати повернення сплаченої оплати
за нього та відшкодування збитків.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як зазначено вище, позивач здійснив
передоплату за договорами поставки від
13.09.2013 року № 7, №2 від 04.09.2013 р. та№1 від
14.08.2013 р. у розмірі 3500000,00 грн., проте
відповідач не виконав свої
зобов'язання за вказаними договорами
щодо поставки товару у повному обсязі,
поставивши первісному позивачеві
товар лише на суму 1139250,00 грн.

З огляду на наведене господарський суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача 2360750,00 грн.
передплати (авансу) є обґрунтованими,
документально підтвердженими, і,
відповідно, такими, що підлягають
задоволенню.

До твердження первісного відповідача
щодо того, що первісний позивач не
звернувся до СТОВ «Кримський» за
отриманням продукції відповідно до п.
5.1. договорів поставки суд ставиться
критично, оскільки первісним
відповідачем належних доказів в
підтвердження зазначеного суду не
надано. Разом з тим, СТОВ«Кримський» не
надано суду доказів підготовки
останнім товару, відповідно до п. п. 4.1.
договорів поставки, для завантаження
на транспортні засоби первісного
позивача (повідомлення ТОВ «Альтера
Ацтека Мілінг Україна» про готовність
товару, вручене (направлене)
представнику первісного позивача тощо)
.

Крім того, з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, позивач за
первісним позовом просить стягнути з
відповідача 7136540,00 грн. штрафу та 3416952,00
грн. збитків за невиконання первісним
відповідачем обов'язку щодо поставки
товару у терміни визначені вказаними
вище договорами поставки.

Згідно з частиною першою ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною першою ст. 549 Цивільного
кодексу України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.п. 6.2. договорів
поставки у разі прострочення графіку
поставки продукції, продавець сплачує
покупцю штраф в розмірі 1% від вартості
непоставленої вчасно продукції за
кожен день прострочення.

Частиною другою ст. 549 ЦК України
встановлено, що штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

З урахуванням того факту, що згідно з
приписами частини другої ст. 549 ЦК
України штраф є одноразовим стягненням
за неналежне виконання зобов'язання, п.
п. 6.2. договорів поставки встановлено,
що за прострочення платежу покупець
сплачує штраф у розмірі 1% від суми
прострочення.

Зробивши розрахунок штрафу по
заборгованості за поставлений товар (з
урахуванням того факту, що вартість
непоставленої вчасно продукції за
договорами поставки становить 2360750,00
грн.), судом встановлено, що розрахунок
позивача виконано арифметично невірно,
а тому вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача штрафу суд задовольняє
частково, а саме у розмірі 23607,50 грн.

В уточненнях до позовної заяви
первісний позивач зазначає, що у
зв'язку з зростанням на ринку ціни на
обумовлений договорами поставки товар,
останній поніс збитки на суму 3416952,00
грн.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Аналогічний припис міститься у ст. 224 ГК
України, згідно з якою учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушені.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управленою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управлена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Стаття 614 ЦК України передбачає, що
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань
покладається при наявності вини
(умислу або необережності).

У відповідності з вимогами п. 4 частини
першої ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Проте, притягнення до
цивільно-правової відповідальності
можливе лише за певних, передбачених
законом умов, сукупність яких формують
склад правопорушення, що є підставою
цивільно-правової відповідальності.
При цьому складовими правопорушення,
необхідними для відповідальності у
вигляді відшкодування збитків, є
суб'єкт та об'єкт правопорушення, а
також суб'єктивна та об'єктивна
сторони.

Суб'єктом цивільного правопорушення є
боржник, а об'єктом

правопорушення - зобов'язальні
правовідносини кредитора та боржника.
Суб'єктивну сторону становить вина
боржника, а об'єктивну -протиправна
поведінка боржника (невиконання або
неналежне виконання обов'язку),
наявність збитків у майновій сфері
кредитора, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою боржника та
збитками. За відсутності хоча б одного
з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.

Згідно з ст. 22 ЦК України збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (шкода);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Важливим елементом доказування
наявності збитків є встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та збитками
потерпілої сторони. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
завдані особі, - наслідком такої
протиправної поведінки.

Аналогічна позиція міститься у
постанові Вищого господарського суду
України від 03.07.2012 року у справі №
5024/2462/2011.

Протиправна поведінка первісного
відповідача полягає у бездіяльності
останнього щодо підготовки та
відвантаження продукції первісному
позивачеві.

Разом з тим, первісним позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами, наявність вини у
бездіяльності первісного відповідача
та причинно-наслідкового зв'язку між
бездіяльністю первісного відповідача
та наявністю збитків (на думку позивача
за первісним позовом) на суму 3416952,00 грн.

Таким чином, в порушення вимог ст. 22 ЦК
України позивачем не доведено
належними та допустимими доказами у
розумінні ст. 34 ГПК України
причинно-наслідковий зв'язок між
бездіяльністю первісного відповідача
і заявленою первісним позивачем до
стягнення сумою реальних збитків,
наявності вини первісного відповідача
та факту завдання збитків саме на суму
3416952,00 грн.

За таких обставин, враховуючи
недоведеність позивачем наявності у
сукупності всіх елементів складу
правопорушення, яке тягне за собою
відповідальність у вигляді
відшкодування реальних збитків, суд
дійшов висновку, що вимога первісного
позивача про стягнення з відповідача
3416952,00 грн. збиитків з підстав
визначених у уточненнях до позовної
заяви є необґрунтованою, а тому
задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що з первісного відповідача на користь
первісного позивача підлягає
стягненню 2360750,00 грн. передплати та 23607,50
грн. штрафу, загалом 2384357,50 грн.

Судові витрати, з урахуванням
уточнених позовних вимог, відповідно
до частини п'ятої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, судом покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Розглянувши зустрічну позовну заяву
про визнання недійсним договору
поставки №2 від 04.09.2013 р. (з урахуванням
змісту заяви про відмову від частини
позовних вимог), суд вирішив у
задоволенні зустрічних вимог
відмовити, виходячи з наступного.

Як зазначає зустрічний позивач, при
підписанні спірного договору директор
СТОВ «Кримський» ОСОБА_1 перебувала у
відпустці, що підтверджується
відповідним наказом, отже, вона не мала
повноважень на укладення вказаного
вище договору від імені зустрічного
позивача.

Відповідно до частини другої та
третьої ст. 62 Закону України "Про
господарські товариства" дирекція
(директор) вирішує усі питання
діяльності товариства, за винятком тих,
що належать до виключної компетенції
загальних зборів учасників. Загальні
збори учасників товариства можуть
винести рішення про передачу частини
повноважень, що належать їм, до
компетенції дирекції (директора).
Дирекція (директор) підзвітна
загальним зборам учасників і організує
виконання їх рішень. Дирекція
(директор) не вправі приймати рішення,
обов'язкові для учасників товариства.

Згідно приписів частини другої ст. 92 ЦК
України орган або особа, яка відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень. У відносинах із третіми
особами обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Приписами частини першої ст. 241 ЦК
України встановлено, що правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

З огляду на вищевказане, положеннями
ст. 241 ЦК України настання наслідків
укладання угоди особою, не
уповноваженою на це, або з перевищенням
повноважень Закон ставить в залежність
від того, чи було схвалено у подальшому
угоду особою, від імені якої її
укладено.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
10.04.2012 р. у справі № 2/261.

Як вбачається з матеріалів справи,
зустрічним відповідачем було
здійснено передплату за спірним
договором у розмірі 500000,00 грн. Вказані
кошти були прийняті первісним
позивачем, що підтверджується актом
звірки взаєморозрахунків, який
підписаний представниками сторін та
скріплений відтисками печаток
юридичних осіб (т. 1; а.с. 50, 51). Вказаними
діями договір поставки № 2 від 04.09.2013 р.
було схвалено зустрічним позивачем.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги СТОВ «Кримський» щодо
визнання договору поставки № 2 від
04.09.2013 р. недійсним, є необґрунтованими,
не доведеними належними та допустимими
доказами та такими, що задоволенню не
підлягають.

Відповідно до частини п'ятої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
відмові в задоволенні позову,
покладаються на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

вирішив:

1. У задоволенні заяви первісного
позивача про забезпечення позову
відмовити.

2. Первісний позов задовольнити
частково.

3. Стягнути з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кримський» (08472, Київська область,
Переяслав-Хмельницький район, с.
Світанок, вул. Ювілейна, буд. 36; код
ЄДРПО України 32617756) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» (18018, м. Черкаси,
Соснівський район, провулок
Комунальний, буд. 29; код ЄДРПО Україна
31333288) - 2360750 (два мільйони триста
шістдесят тисяч сімсот п'ятдесят)
гривень 00 коп. передплати, 23607 (двадцять
три тисячі шістсот сім) гривень 50 коп.
штрафу та 47687 (сорок сім тисяч шістсот
вісімдесят сім) гривень 15 коп. судового
збору.

4. У задоволенні решти позовних
вимог первісного позову відмовити.

5. У задоволенні зустрічного
позову відмовити

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
А.В. Лопатін