ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.
Справа № 917/2557/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Камишева Л.М., суддя Шепітько І.І.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Дубровська Г.В. за
дорученням від 16.09.2013 року

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

1-ї 3-ї особи - не з'явився

2-ї 3-ї особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
позивача (вх.№ 960П/1-32) на рішення
господарського суду Полтавської
області від 11 березня 2014 року у справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк", м.Київ

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквітенс Компані",
м.Полтава

2. Приватного підприємства "Люг",
м.Полтава

3-ті особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів -

1. Виконавчий комітет Миргородської
міської ради, Полтавська обл.,
м.Миргород

2. Дочірнє комунальне підприємство
"Миргородтехінвентаризація",
Полтавська

обл., м.Миргород

про визнання свідоцтва недійсним та
скасування державної реєстрації права
власності

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "ОТП Банк" звернулось до
господарського суду Полтавської
області з позовом про визнання
свідоцтва про право власності САС 971863
від 29.03.2012 року недійсним та про
скасування державної реєстрації права
власності на нежитлові приміщення та
споруди загальною площею 1983,0 м2,
розташовані за адресою: Полтавська
область, м. Миргород, вул. Робітнича, 24-Г.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року (суддя Гетя Н.Г.) в задоволенні
позову відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення господарського
суду Полтавської області від 11 березня
2014 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вказує на те, що господарський суд,
встановивши у мотивувальній частині
рішення, що позов подано не до тієї
особи, мав поставити питання заміни
відповідача або залучити
співвідповідача. Також зазначає, що
господарський суд мав надати правову
оцінку діям відповідачів щодо зміни
власника предмету іпотеки без згоди
іпотекодержателя та встановити
наявність/відсутність підстав для
застосування заявлених наслідків
нікчемного правочину для поновлення
прав іпотекодержателя.

1-й відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце проведення
содового засідання повідомлений
належним чином про що в матеріалах
справи є зворотнє повідомлення про
вручення ухвали суду.

2-й відповідач та 1-ша третя особа
також відзив на апеляційну скаргу не
надали, у судове засідання не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили,
направлені на їх адресу ухвали суду
повернуті з відміткою поштового
відділення «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції", особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
У разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

2-га третя особа у судове засідання
не з'явилась, 28 квітня 2014 року подала
через канцелярію суду пояснення, в яких
просить рішення по даній справі
залишити без змін та розглянути справу
за відсутності його представника.

Приймаючи до уваги належне
повідомлення відповідачів та третіх
осіб про час та місце проведення
судового засідання, колегія суддів
вважає можливим розглянути апеляційну
скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК
України без участі представників
відповідачів та третіх осіб за
наявними в матеріалах справи
документами.

Розглянувши наявні матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин та
докази на їх підтвердження, юридичну
оцінку, правильність застосування
господарським судом Полтавської
області норм матеріального та
процесуального права та доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України,
заслухавши пояснення представника
позивача, колегія суддів встановила
наступне.

Як встановлено господарським судом та
вбачається з матеріалів справи, 09.11.2007
року між Закритим акціонерним
товариством "ОТП Банк" (банк), яке в
подальшому перейменоване у Публічне
акціонерне товариство "ОТП Банк"
(позивач), та громадянином України
ОСОБА_3 (позичальник) укладений
кредитний договір № СМ-SMED00/040/2007 (а.с.
16-19).

В частині №1 зазначені базові умови
кредитування, визначення термінів, в п.1
якої зазначено, що цей Договір
складається з 2 частин, які нероздільно
пов'язані між собою, цей Договір
вважається укладеним за умови
підписання Сторонами обох частин цього
Договору, включає всі додатки до нього.

У п.2 ч.1 Договору Банк надає
Позичальнику Кредит, а Позичальник
приймає його на наступних умовах:
розмір кредиту - 400000,00 грн., цільове
використання кредиту - на споживчі
цілі, дата остаточного повернення
кредиту - 09 листопада 2014 року.

У п.5 ч.1 Договору зазначено, що
документом забезпечення є Договір
іпотеки та/чи Договір поруки, нерухоме
майно - нежитлові приміщення і споруди
загальною площею 1983,0 кв.м., що
розташовані за адресою: Полтавська
обл., м.Миргород, вул.Робітнича,24-г;
нежитлові приміщення загальною площею
363,5 кв.м., що розташовані за адресою:
Полтавська обл., м.Миргород,
вул.Робітнича,24-б. Правовстановлюючий
документ на предмет іпотеки: Договір
про поділ нерухомого майна ВСО№921725 від
17.02.2006 року та Договір про поділ
нерухомого майна ВСО №921726 від 17.02.2006
року.

У п.1.1. частини 2 Договору зазначено, що
Банк надає позичальнику кредит у
розмірі та валюті, визначеній у
частині №1 цього Договору, а
Позичальник приймає та зобов'язання
належним чином використати та
повернути банку суму отриманого
Кредиту, а також сплатити відповідну
плату за користування Кредитом і
виконати всі інші зобов'язання, як вони
визначені у цьому Договорі.

З матеріалів справи також вбачається,
що в забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним Кредитним
договором 09.11.2007 року між Закритим
акціонерним товариством "ОТП Банк"
(іпотекодержатель) та Приватним
підприємством "Люг" (іпотекодавець)
укладений Договір іпотеки №
PM-SMED00/040/2007/1 (а.с. 30-32).

Відповідно до п.2.1.1 Договору боржник
зобов'язаний повністю повернути
Іпотекодержателю суму отриманого
кредиту не пізніше 09 листопада 2014 року
відповідно до умов, встановлених
п.п.1.5.-1.6. Кредитного договору.

Згідно п.3.1 Договору предметом іпотеки
є нежитлові приміщення і споруди
загальною площею 1983,0 м2, розташовані за
адресою: Полтавська область, м.
Миргород, вул. Робітнича, 24-Г та
належать Іпотекодавцю на праві
приватної власності , що
підтверджується Договором про поділ
нерухомого майна ВСО 921725 від 17.02.2006
року.

У п.3.4. Договору зазначено, що на момент
укладення цього договору застава не
видавалась.

Відповідно до п.4.2 Договору сторони
погодились, що одночасно з
нотаріальним посвідченням цього
Договору нотаріус накладає згідно з
чинним законодавством України
заборону відчуження предмету іпотеки.
Така заборона відчуження діє до дати
надання Іпотекодержателем нотаріусу
і/або Іпотекодавцю письмового
повідомлення про повну сплату
Боржником всіх його боргових
зобов'язань за кредитним договором або
про припинення цього Договору.

З Витягу з Єдиного реєстру заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна
вбачається, що станом на 09.11.2007 року
09:24:37 відсутня заборона на відчуження
об'єкту нерухомого майна за адресою:
Полтавська обл., м. Миргород, вул.
Робітнича, 24г (а.с.38).

З Витягу про реєстрацію з Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна вбачається, що станом
на 09.11.2007 року 16:59 до Єдиного реєстру
внесено реєстраційний запис про
заборону на нерухоме майно, підставою
обтяження є Договір іпотеки ВК 06,
об'єкт обтяження будівля за адресою:
Полтавська обл., м. Миргород, вул.
Робітнича, 24г, власником якого є ПП
«ЛЮГ», боржником за основним
зобов'язанням є ОСОБА_3, розмір
основного зобов'язання 400000,00 дол.
США(а.с.40,41).

З Рішення № 191 від 29.03.2012 року
вбачається, що Виконавчий комітет
Миргородської міської ради вирішив
оформити право власності Товариству з
обмеженою відповідальністю "Аквітенс
Компані" на об'єкти нерухомого майна:
комплекс, нежитлові будівлі та споруди,
що знаходяться за адресою: вул. Зелена,
78 (приватна спільна часткова, частка -
1/10); нежитлові будівлі, що знаходяться
за адресою: вул. Робітнича, 24-В (приватна
спільна часткова, частка - 17/25); нежиле
приміщення - оздоровчий профілакторій,
що знаходиться за адресою: вул.
Робітнича, 24 (приватна, частка - 1/1);
нежиле приміщення - їдальня, що
знаходиться за адресою: вул. Робітнича,
24 (приватна, частка - 1/1); нежитлова
будівля - склад насіннєсховища, що
знаходиться за адресою: вул. Зелена, 82
(приватна, частка - 1/1); нежитлові
будівлі, що знаходяться за адресою:
вулиця Робітнича, буд. 24-Г (приватна,
частка - 1/1). Доручено ДКП
«Миргородтехінвентаризація» оформити
свідоцтво про право власності на
об'єкти нерухомого майна, вказані в п.1
Рішення. Зобов'язано ТОВ «Аквітенс
компані» здійснити державну
реєстрацію права власності в
установленому порядку (а.с. 57).

З матеріалів справи також вбачається,
що підставі рішення Виконавчого
комітету Миргородської міської ради №
191 за підписом міського голови
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Аквітенс Компані"
видано Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно САС 971863 від 29.03.2012
року на нежитлові будівлі, що
знаходяться за адресою: Полтавська
область, м. Миргород, вул. Робітнича, 24-Г,
а саме: профілакторій (корп. № 5), п-1,
загальна площа 259,7 кв.м., процент
зношеності 15; склад ТСО (корп. № 9), ж-2,
загальна площа 206,4 кв.м., процент
зношеності 20; профілакторій ТО і ТР з
прибуд. (корп. № 6), З-2, загальна площа
1516.9 кв.м., процент зношеності 20;
контрольно-техн. Пункт (навіс з
оглядовою ямою) Й, процент зношеності 40
(а.с.119).

З Витягу про державну реєстрацію прав
ДКП «Миргородтехінвентаризація» від
19.04.2012 року вбачається, що право
власності на будівлю за адресою:
Полтавська область, м. Миргород, вул.
Робітнича, 24-Г належить Товариству з
обмеженою відповідальністю "Аквітенс
Компані" на підставі Свідоцтва про
право власності САС 971863 від 29.03.2012 року
(а.с.42).

ПАТ "ОТП Банк" звернулось до
господарського суду Полтавської
області з позовом про визнання
свідоцтва про право власності САС 971863
від 29.03.2012 року недійсним та про
скасування державної реєстрації права
власності на нежитлові приміщення та
споруди загальною площею 1983,0 м2,
розташовані за адресою: Полтавська
область, м. Миргород, вул. Робітнича, 24-Г
(а.с.2-4).

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Статтею 2 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
порушує справи за позовними заявами
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Згідно зі ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що умовою здійснення
судового захисту є, по-перше, наявність
у особи, яка звернулася з позовом,
суб'єктивного матеріального права або
охоронюваного законом інтересу, на
захист яких подано позов, по-друге,
наявність чи відсутність факту
порушення або оспорення цього права
або охоронюваного законом інтересу
відповідачем.

З позовної заяви вбачається, що
позивач визначив у даній справі про
визнання недійсним свідоцтва про право
та скасування державної реєстрації
права власності відповідачами ТОВ
"Аквітенс Компані" та ПП "Люг".

У п. 1.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що заміна
первісного відповідача належним
відповідачем допускається лише за
згодою позивача, яка має бути викладена
в його письмовій заяві чи зафіксована в
протоколі судового засідання. Якщо ж
такої згоди не надано, то господарський
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позивач не
подавав заяву про зміну позовних вимог
та відповідачів, господарський суд
розглядав дану справу в межах
заявлених позовних вимог.

З позовної заяви вбачається, що в
обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст. ст. 575, 586 ЦК України,
ст. ст. 9, 12 Закону України "Про іпотеку",
ст. ст. 17, 58 Закону України "Про заставу"
та п. 5.3. Договору іпотеки та вказує на
те, що позивач як іпотекодержатель за
Договором іпотеки не надавав згоди на
відчуження іпотекодавцем предмета
іпотеки та про факт відчуження не
повідомлявся. Згідно витягу про
державну реєстрацію прав № 33878587 від
19.04.2012 року, виданого ДКП
"Миргородтехінвентаризація" нежитлові
будівлі за адресою: Полтавська область,
м. Миргород, вул. Робітнича, 24-Г, є
приватною власністю Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аквітенс
Компані", що підтверджується
свідоцтвом про право власності САС 971863
від 29.03.2012 року. Враховуючи викладене,
позивач вважає, що свідоцтво про право
власності САС 971863 від 29.03.2012 року,
видане ТОВ "Аквітенс Компані" є
недійсним.

Надаючи правову кваліфікацію
обставинам справи, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 16 Цивільного кодексу України
зазначено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, а суд може захистити
таке право та інтерес способами, що
встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до положень Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація таких прав є
обов'язковою, їй підлягають речові
права та обтяження на нерухоме майно,
що знаходиться на території України та
належить, зокрема, фізичним або
юридичним особам.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

У ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" зазначено, що
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
облік і реєстрація об'єктів нерухомого
майна незалежно від форм власності
віднесене до делегованих повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад.

Згідно п.1.4 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, яке діяло
на момент видачі спірного свідоцтва,
державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно - це внесення запису до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно у зв'язку з виникненням,
існуванням або припиненням права
власності на нерухоме майно. Видача
свідоцтва про право власності
передбачена у п.6 цього Тимчасового
положення і здійснюється місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, державними
органами приватизації, Державним
управлінням справами на житлові та
нежитлові об'єкти.

Системний аналіз вищевказаних норм
свідчить, що свідоцтво про право
власності є лише документом, яким
оформлюється відповідне право.
Оспорюване свідоцтво є елементом
виконання оспорюваного рішення і
припиняє дію без визнання його
недійсним з визнанням недійсним
рішення виконкому, на підставі якого
видавалось свідоцтво.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що рішення Виконавчого
комітету Миргородської міської ради
від 29.03.2012 року за № 191 "Про оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна" прийняте у відповідності до
вимог Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 року.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване позивачем свідоцтво про
право власності САС 971863 від 29.03.2012 року
видане Виконавчим комітетом
Миргородської міської ради на
виконання вказаного рішення
Виконавчого комітету Миргородської
міської ради № 191 від 29.03.2012 року.

Державну реєстрацію права власності на
спірне нерухоме майно проведено
Дочірнім комунальним підприємством
"Миргородтехінвентаризація" на
підставі вищезазначеного рішення
Виконавчого комітету Миргородської
міської ради від 29.03.2012 року за № 191.

Позивач підтвердив у судовому
засіданні, що рішення Виконавчого
комітету Миргородської міської ради №
191 від 29.03.2012 року на підставі якого
видане Свідоцтво про право власності
САС 971863 від 29.03.2012 року ним не
оскаржувалось і воно на час розгляду
справи є чинним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги, що рішення
Виконавчого комітету Миргородської
міської ради № 191 від 29.03.2012 року є
чинним, колегія суддів вважає, що
господарський суд дійшов обґрунтовано
висновку про відмову в задоволенні
позову щодо визнання недійсним
Свідоцтва про право власності САС 971863
від 29.03.2012 року, виданого Виконавчим
комітетом Миргородської міської ради.

Також колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову в частині
скасування державної реєстрації права
власності на нежитлові приміщення та
споруди загальною площею 1983,0 м2,
розташовані за адресою: Полтавська
область, м. Миргород, вул. Робітнича, 24-Г,
оскільки відповідачі у даній справі
ТОВ "Аквітенс Компані" та ПП "Люг" не
наділені повноваженнями щодо
здійснення обліку і реєстрації
об'єктів нерухомого майна та державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, у зв'язку з чим не можуть
відповідати за позовом про скасування
державної реєстрації права власності
на вказане майно, проведеної
відповідним органом державної
реєстрації.

Таким чином, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення в рішенні місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що місцевий
господарський суд розглянув всебічно,
повно та об'єктивно в судовому процесі
всі обставини справи в їх сукупності,
належним чином проаналізував
правовідносини, що виникли між
сторонами, та вірно застосував
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апелянта про порушення і
неправильне застосування
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення не
знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає статтям 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для його
скасування з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
господарського суду Харківської
області від 11 березня 2014 року підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105
ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 11 березня 2014
року у справі № 917/2557/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили

Повна постанова складена 02.06.2014
року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Шепітько І.І.