ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.
Справа № 914/3987/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів Т.С.

суддів
Желік М.Б.

Якімець Г.Г.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Львівського комунального
автотранспортного підприємства № 1,
м.Львів № б/н від 21.03.14 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 06.03.2014 р..

у справі № 914/3987/13

за позовом: Львівського комунального
автотранспортного підприємства № 1,
м.Львів

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.Львів

про: стягнення 58 374,33 грн..

За участю представників сторін:

від позивача: Романишин Т.М.
-представник на підставі довіреності
б/н від 14.01.14 року;

від відповідача: ОСОБА_4 -представник на
підставі довіреності б/н від 04.11.2013
року;

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Львівської області від 06.03.2014 р. у
справі № 914/3987/13 (суддя Синчук
М.М.) в позові Львівського комунального
автотранспортного підприємства № 1,
м.Львів до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м.Львів про стягнення 58 374,33
грн. відмовлено повністю. Визнано
недійсним редакцію Договору оренди
транспортних засобів з екіпажем № tz/013
від 06.07.2012 р., укладеного між Львівським
комунальним автотранспортним
підприємством №1 та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2, з моменту його
вчинення.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Львівської
області від 06.03.2014 р. у справі № 914/3987/13,
позивач - Львівське комунальне
автотранспортне підприємство № 1-
подав апеляційну скаргу.

У своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неврахування
судом першої інстанції висновків
Держфінінспекції, зазначених в акті
перевірки скаржника, в якому
встановлено факт недоотримання ЛК АТП
№1 коштів в сумі 58374,33 грн. за період з
липня по серпень 2012 року як компенсації
за заправку транспортних засобів.
Вважає недоведеним відповідачем факт
його обману при укладенні договору.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення господарського суду
Львівської області від 06.03.2014 року
скасувати та прийняти нове, яким позов
задоволити повністю.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 914/3987/13
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Кузя В.Л. та Малех І.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 04.04.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи на 13.05.2014 року.

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 13.05.14 року, у
зв'язку із відпусткою судді Малех І.Б.
(через вагітність та пологи) у склад
колегії для розгляду справи № 914/3987/13
господарського суду Львівської
області введено замість судді Малех
І.Б. суддю -Желіка М.Б..

Ухвалою суду від 13.05.14 року
розгляд справи відкладався з підстав,
наведених у ній.

20.05.14 року розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду, у зв'язку із
перебуванням судді Кузя В.Л. у
відпустці, у склад колегії суддів для
розгляду вищезазначеної справи
введено замість судді Кузя В.Л.- суддю
Дякович О.В..

В судовому засіданні 20.05.14 року
оголошувалась перерва до 03.06.14 року.

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 03.06.14 року, у
зв'язку із перебуванням у відпустці
судді Дякович О.В. у склад колегії для
розгляду справи № 914/3987/13
господарського суду Львівської
області введено замість судді Дякович
О.В. суддю -Якімець Г.Г..

Представнику роз'яснено його
права згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 03.06.14 року
представник апелянта з'явився,
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, просив апеляційну скаргу
задоволити, оскільки на його думку,
рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим, а
відтак таким що підлягає скасуванню.
Окрім того, апелянт надав усні
пояснення по суті спору.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти апеляційної
скарги заперечив, рішення
господарського суду Львівської
області вважає законним та
обґрунтованим, просив залишити його
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як вбачається з матеріалів справи
та вірно з'ясовано судом першої
інстанції, 18.05.2012 р. між Львівським
комунальним автотранспортним
підприємством №1, в особі директора
Сидоровича М.В., що діє на підставі
Статуту, з однієї сторони (за
договором-орендар) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (за договором-
орендодавець) укладено Договір оренди
транспортних засобів з екіпажем
№Lv-1805/2012, за умовами якого орендодавець
передає, а орендар приймає в платне
тимчасове володіння та користування
транспортні засоби з екіпажем, що їх
обслуговує для цільового призначення -
для здійснення перевезень пасажирів.

Згідно п. 4.2.8. вищезазначеного
Договору орендар зобов'язаний
забезпечити орендовані транспортні
засоби паливом. В Додатку №1 до цього
Договору вказано Перелік транспортних
засобів, які передає орендодавець та
приймає орендар в платне тимчасове
володіння та користування, а саме
автобус БОГДАН 09202 д.н.з. НОМЕР_1, автобус
БОГДАН 09202 д.н.з. НОМЕР_2. В Додатку №4 до
цього Договору сторони погодили
договірну ціну за надання орендодавцем
орендованих транспортних засобів в
тимчасове володіння та користування
орендарю в розмірі 300 грн. за один
місяць без ПДВ.

05.07.2012 року між Львівським
комунальним автотранспортним
підприємством №1, в особі директора
Сидоровича М.В., що діє на підставі
Статуту, з однієї сторони (орендар) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(орендодавець) укладено Угоду про
дострокове припинення Договору оренди
транспортних засобів з екіпажем
№Lv-1805/2012 від 18.05.2012 р.,

Пунктом 1 вищезазначеної угоди,
сторони дійшли згоди про дострокове
припинення Договору оренди
транспортних засобів з екіпажем
№Lv-1805/2012 від 18.05.2012 р. з 06.07.2012 року та
укладення Договору про закупівлю
послуг за державні кошти зі здавання в
оренду транспортних засобів.

06.07.2012 року між Львівським
комунальним автотранспортним
підприємством №1, в особі директора
Сидоровича М.В., що діє на підставі
Статуту, з однієї сторони (орендар) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(орендодавець) укладено Договір № tz/013
про закупівлю послуг за державні кошти
зі здавання в оренду транспортних
засобів. За умовами цього Договору
учасник (відповідач) зобов'язався у 2012
році надати замовнику послуги зі
здавання під найм (в оренду)
транспортних засобів, а саме автобуси
для здійснення пасажирських
перевезень, а замовник (позивач) -
прийняти та оплатити їх.

В Додатку №1 до цього Договору
вказано Перелік транспортних засобів,
які передає орендодавець та приймає
орендар, а саме автобус БОГДАН 09202 д.н.з.
НОМЕР_1, автобус БОГДАН 09202 д.н.з. НОМЕР_2,
автобус БОГДАН 09202 д.н.з. НОМЕР_3. Згідно
п. 10.1. Договору від 06.07.2012 р., договір
вступає в силу з 06.07.2012 року та діє до
31.12.2012 року.

Згідно п. 3.1. Договору № tz/013 про
закупівлю послуг за державні кошти зі
здавання в оренду транспортних засобів
від 06.07.2012 р., ціна цього Договору на
кожен автобус визначається в Додатку
до Договору (Перелік транспортних
засобів (автобусів), які орендодавець
передав, а орендар прийняв в платне
тимчасове володіння та користування).

Згідно підписаного та
скріпленого печатками сторін Додатку
№1 до Договору № tz/013 про
закупівлю послуг за державні кошти зі
здавання в оренду транспортних засобів
від 06.07.2012 р. - Переліку транспортних
засобів (автобусів), які орендодавець
передав, а орендар прийняв в платне
тимчасове володіння та користування),
ціна оренди одного ТЗ (автобус БОГДАН
09202 д.н.з. НОМЕР_1, автобус БОГДАН 09202
д.н.з. НОМЕР_2, автобус БОГДАН 09202 д.н.з.
НОМЕР_3) згідно пропозиції конкурсних
торгів учасника (без ПДВ) становила 2450
грн..

У своїй апеляційній скарзі,
апелянт посилається на те, що
відповідачем у порушення умов Договору
оренди транспортних засобів з екіпажем
№tz/013 від 06.07.2012 р. не повернуто
позивачу кошти за заправку
транспортних засобів пальним за період
з липня по серпень 2012 р., внаслідок чого
виникла заборгованість у сумі 58374,33 грн.
Як на підставу наведеного скаржник
посилався на ще один Договір оренди
транспортних засобів з екіпажем, під
тим самим номером та датою, а саме № tz/013
від 06.07.2012 р., за умовами якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в платне тимчасове володіння
та користування транспортні засоби з
екіпажем, що їх обслуговує для
цільового призначення - для здійснення
перевезень пасажирів. Перелік
транспортних засобів, які передає
орендодавець та приймає орендар
міститься в Додатку №1 цього Договору,
а саме автобус БОГДАН 09202 д.н.з. НОМЕР_1,
автобус БОГДАН 09202 д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно п. 4.2.4. Договору оренди
транспортних засобів з екіпажем № tz/013
від 06.07.2012 р. орендар зобов'язаний
забезпечити орендовані транспортні
засоби паливом за рахунок орендодавця
(відповідача).

Відповідно до п. 9.1. Договору від
06.07.2012 р., договір вступає в силу з 06.07.2012
року та діє до 31.12.2012 року. Зазначене
скаржник обґрунтовує також тим, що
19.07.2013 р. Державною фінансовою
інспекцією у Львівській області
складено Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності ЛК
АТП №1 за період з 01.07.2011 р. по 31.03.213 р.
№06-24/16 від 19.07.2013 р., яким встановлено
факт недоотримання позивачем коштів в
загальній сумі 109,5 тис. грн. за період з
липня по серпень 2012 року як компенсації
за заправку транспортних засобів.

Однак, суд першої інстанції
підставно виходив з того, що предметом
Договору оренди транспортних засобів з
екіпажем № tz/013 від 06.07.2012 року є
надання відповідачем транспортних
засобів в платне користування за
орендну плату. Орендна плата, згідно
Договору оренди транспортних засобів з
екіпажем № tz/013 від 06.07.2012 року,
наданого позивачем, не встановлена.
Вартість заправленого палива за період
з липня по серпень 2012 року на один з
трьох транспортних засобів переданих в
оренду складала в середньому 9728,88 грн.
на місяць.

При розгляді справи суд першої
інстанції також підставно констатував,
що відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана вчинити
на користь другої сторони певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Ст. 626 ЦК
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Як зазначено у ст.
629 ЦК України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

У відповідності до договору від
18.05.2012 року оренди транспортних засобів
з екіпажем №Lv-1805/2012, (п. 4.2.8.) орендар
(позивач) зобов'язаний забезпечити
орендовані транспортні засоби паливом.
Цей договір достроково припинений за
згодою сторін угодою від 05.07.2012 р., - з
06.07.2012 р. та укладення договору про
закупівлю послуг за державні кошти зі
здавання в оренду транспортних
засобів. 06.07.2012 року між Львівським
комунальним автотранспортним
підприємством №1, та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір №
tz/013 про закупівлю послуг за державні
кошти зі здавання в оренду
транспортних засобів. За умовами цього
Договору відповідач зобов'язався у 2012
році надати замовнику послуги зі
здавання під найм (в оренду)
транспортних засобів, а саме автобуси
для здійснення пасажирських
перевезень, а замовник - прийняти та
оплатити їх.

Судом першої інстанції підставно
встановлено, що між позивачем та
відповідачем підписано та завірено
печаткою позивача два договори під
одним номером та датою, на один і той
самий транспорт, а саме Договір оренди
транспортних засобів з екіпажем
№ tz/013 від 06.07.2012 року та Договір про
закупівлю послуг за державні кошти зі
здавання в оренду транспортних засобів
№ tz/013 від 06.07.2012 року.

Предметом Договору оренди
транспортних засобів з екіпажем № tz/013
від 06.07.2012 р. є надання відповідачем
транспортних засобів в платне
користування, тобто отримання орендної
плати. Орендна плата, згідно Договору
оренди транспортних засобів з екіпажем
№ tz/013 від 06.07.2012 року, наданого
позивачем, не встановлена. Орендна
плата, згідно Договору про закупівлю
послуг за державні кошти зі здавання в
оренду транспортних засобів № tz/013 від
06.07.2012 року, наданого відповідачем (п.
3.1., додатку №1 до цього Договору -
Переліку транспортних засобів
(автобусів), які орендодавець передав, а
орендар прийняв в платне тимчасове
володіння та користування)) становила
2450 грн. за кожен транспортний засіб.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право: визнати недійсним повністю
чи у певній частині пов'язаний з
предметом спору договір, який
суперечить законодавству.
Господарський суд на підставі ч.ч. 3, 5
ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України,
використовуючи право, надане п. 1 ч. 1 ст.
83 ГПК України визнав недійсною
редакцію Договору оренди транспортних
засобів з екіпажем № tz/013 від 06.07.2012
року. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України
визнаний судом недійсний правочин, є
недійсним з моменту його вчинення. В
світлі наведеного, посилання скаржника
на те, що судом не зазначено підстави
для визнання недійсним договору, не
заслуговує на увагу.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як підставно встановлено
місцевим господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
існує обов'язок скаржника по сплаті
суми заборгованості, але в іншій сумі,
підтвердженій висновком експерта. З
урахуванням наведеного, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не знаходять
підтвердження у матеріалах справи.

Відповідно до вищевикладеного
суд апеляційної інстанції зробив
висновок, що доводи апеляційної скарги
не спростовують правильних висновків
суду першої інстанції викладених в
рішенні, а тому рішення місцевого
господарського суду від 06.03.2014 року у
справі № 914/3987/13 є законним та
обґрунтованим, а тому його слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Також суд апеляційної інстанції,
враховуючи положення ст.ст.49, 105 ГПК
України, зробив висновок про те, що
витрати за подання апеляційної скарги
слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Львівського
комунального автотранспортного
підприємства № 1, м.Львів - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Львівської області від 06.03.2014 р. у
справі № 914/3987/13 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 05.06.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Якімець Г.Г.