ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Справа № 925/591/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача - не
з'явились, відповідача - ОСОБА_1
особисто, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
приватного підприємства "Транс-Атлас"
до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення 3900 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - приватне підприємство
"Транс-Атлас" звернувся в господарський
суд з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1 (далі - відповідач) про
стягнення, на підставі договору про
транспортно-експедиційне
обслуговування по перевезенню
вантажів № 15/11-13 від 15.11.2013 та заявки № 1
до договору, 3900 грн. заборгованості та
відшкодування судових витрат.

Позивач явку свого представника в
засідання суду не забезпечив, подав
письмову заяву від 29.05.2014 року № 2, в
якій позов підтримав, розгляд справи
просив суд проводити за відсутності
його представника.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав, у судовому засіданні позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши наявні в справі письмові
докази та оцінивши їх у сукупності, суд
позовні вимоги задовольняє повністю з
наступних підстав.

15.11.2013 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (експедитор за договором) та
приватне підприємство "Транс-Атлас"
(перевізник за договором) уклали
договір №15/11-14 про
транспортне-експедиційне
обслуговування по перевезенню
вантажів (далі - договір).

У пункті 1.1. договору сторони
домовились, що предметом даного
договору є взаємовідносини сторін, які
виникають при транспортному
обслуговуванні вантажів, що надаються
експедитором для перевезення
автомобільним транспортом перевізника
(або його субпідрядників, довіреними
особами, яких він являється) в міському,
міжміському та міжнародному
сполученні.

Згідно п.2.2 договору конкретні умови
перевезення обумовлюються в заявці на
кожне перевезення, яка є невід'ємною
частиною даного договору і має
юридичну силу, навіть якщо вона
отримана або передана за допомогою
факсимільного зв'язку, як додатковий
договір або додаток до договору.

Сторонами у пунктах 4.3, 4.4 договору
погоджено, що порядок і термін оплати
обумовлюються в разовій заявці, що
направляється перевізнику перед
конкретним перевезенням (групою
однотипних перевезень). Оплата послуг
перевізника здійснюється експедитором
згідно ст.929 Цивільного кодексу
України, а саме безготівковим шляхом на
розрахунковий рахунок перевізника із
коштів, що були перераховані
замовником перевезення на
розрахунковий рахунок експедитора,
згідно належним чином оформлених
оригіналу товарно-транспортних
документів (ТТН, CMR) з відповідними
відмітками про одержання вантажу і
оригіналів рахунку та акту виконаних
робіт, на протязі 14-ти банківських днів.
Термін оплати послуг перевізника
вказаний в заявці не може суперечити
терміну вказаному у даному договорі.

У відповідності до умов договору
відповідач направив позивачу заявку №1
від 15.11.2013 року на перевезення вантажу
за маршрутом м.Познань (Польща) - м.Київ
(Україна), дата доставки - 20.11.2013-21.11.2013,
вартість перевезення 3900 грн.

На виконання заявки позивач здійснив
перевезення за вказаним маршрутом, що
підтверджується міжнародною
товарно-транспортною накладною (CMR)
№331451 та перепусткою через митний
кордон Q27547541/ /700148642/

30.11.2013 року позивач направив
відповідачу для оплати рахунок-фактури
№СФ-03494 від 22.11.2013 року, акт №ОУ-2565
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 22.11.2013 року, податкову накладну №244
від 22.11.2013 року та міжнародну
товарну-транспортну накладну.

Відповідач у встановлений строк
вартість наданих позивачем
транспортних послуг в сумі 3900 грн. не
оплатив.

Отже, спірними правовідносинами є
вимоги сторін договору на
транспортно-експедиційне
обслуговування по перевезенню
вантажів №15/11-13 від 15.11.2013 року які
витікають із їх прав і обов'язків за цим
договором.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань перевезення і
послуг, загальні положення про послуги,
перевезення і транспортне
експедирування визначені главами 63-65
ЦК України, главою 32 ГК України,
загальні положення про договір -
розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20
ГК України, загальні положення про
правочини - розділом IV книги 1 ЦК
України, Законом України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність».

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 908 ЦК України визначено,
що загальні умови перевезення
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 909 ЦК України, за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Вищенаведені норми Цивільного кодексу
України узгоджуються з нормами, що
містять Господарський кодекс України,
Закон України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність», Статут автомобільного
транспорту Української РСР,
затверджений Постановою Ради
Міністрів Української РСР від 27.06.1969
року.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України:
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, в порушення умов договору
та зазначених норм ЦК України, свої
зобов'язання з оплати вартості
перевезення в сумі 3900 грн., не виконав.

Частиною 5 ст. 22 ГПК України
встановлено, що відповідач має право
визнати позов повністю або частково

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України у
разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

У судовому засіданні відповідач позов
визнав повністю. Визнання відповідачем
позову не суперечить чинному
законодавству, відповідає фактичним
обставинам справи, тому підлягає
прийняттю, а позов задоволенню в
повному обсязі.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, місце
проживання:АДРЕСА_1, на користь
приватного підприємства "Транс-Атлас",
ідентифікаційний код 36071694,
місцезнаходження: 45635, Волинська
область, Луцький район, с. Піддубці, вул.
Миру, 27, - 3900 грн. 00 коп.(три тисячі
дев'ятсот гривень 00 коп.).
заборгованості та 1827 грн. 00 коп. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00
коп.) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня його
підписання.

Повний текст рішення підписано 12.06.2014
року.

Суддя
В.М. Грачов