ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/2049/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання
Нескуба М.Г.

розглянувши справу

за позовом Дочірнього підприємства
"АвтоМАЗ-Україна", м. Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранс-Балаклія",
м. Балаклія про стягнення коштів в
розмірі 14579,50 грн. за участю :

Представник позивача - Глазунов І.Ю.
довіреність б/н від 17.02.2014 року;

Представник відповідача - Яковлєва Н.П.
довіреність б/н від 02.06.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дочірнє підприємство
"АвтоМАЗ-Україна" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автотранс-Балаклія" про стягнення
основної заборгованості у розмірі 11359,00
грн., пені у розмірі 599,08 грн., штрафу у
розмірі 2271,80 грн., інфляційних втрат у
розмірі 742,25 грн., 3% річних у розмірі 107,37
грн., а також просить суд покласти на
відповідача витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн.. В
обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на неналежне виконання з боку
відповідача своїх зобов'язань за
господарським Договором поставки №10/2
від 03.01.2012 року.

Ухвалою суду від 28.05.2014 року за позовною
заявою було порушено провадження по
справі №922/2049/14 та призначено до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 10 червня 2014 року.

Через канцелярію суду 10.06.2014 року від
відповідача з супровідним листом
(вх.№19016) на виконання вимог ухвали суду
надійшли документи для їх долучення до
матеріалів справи, зокрема, Платіжне
доручення на суму 500,00 грн. №172 від 19.05.2014
року на підтвердження часткового
погашення заборгованості перед
позивачем.

Надані документи були дослвджені та
долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача позовні вимоги
підтримував та просив їх задовольнити
з урахуванням наданої в судовому
засіданні 10.06.2014 року заяви про
зменшення позовних вимог (вх.№19350) в
якій зазначив, що відповідачем, дійсно,
19.05.2014 року було частково сплачено суму
заборгованості в розмірі 500,00 грн., та
таким чином, просив стягнути з ТОВ
"Автотранс-Балаклія" 14579,50 грн., з яких:
основна заборгованість у розмірі 10859,00
грн., пеня у розмірі 599,08 грн., штраф у
розмірі 2271,80 грн., інфляційні втрати у
розмірі 742,25 грн. та 3% річних у розмірі
107,37 грн..

Враховуючи, що згідно ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення
справі зменшити розмір позовних вимог,
суд приймає заяву позивача та
продовжує розгляд справи з її
урахуванням.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги ДП
"АвтоМАЗ-Україна" визнав повністю.

Відповідно ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Розглянувши матеріали справи та надані
представниками сторін докази,
вислухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

Між позивачем - Дочірнім підприємством
"АвтоМАЗ-Україна" (постачальник) та
відповідачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автотранс-Балаклія"
(покупець) 03 січня 2012 року був кладений
Господарський договір поставки №10/2
(Договір), згідно умов якого позивач
зобов"язався передати (поставити) у
зумовлен7і строки (строк) відповідачу
товар (Товари), а відповідач
зобов"язався прийняти вказаний товар
(Товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п. 1.3 Договору, предметом
поставки є запчастини до вантажних
автомобілів.

Асортимент, кількість Товару, ціна та
вартість кожної партії поставки
Товарів визначається сторонами і
уточнюється в момент вибірки
відповідачем Товарів на складі
позивача. Передача Товарів від
позивача відповідачу здійснюється за
видатково-прибутковою накладною, в
якій сторони зазначають найменування
Товару, що поставляється, кількість в
одиницях вимірювання, узгоджену ціну
Товару та загальну вартість товару, що
постачається. На загальну вартість
Товару нараховується ПДВ за ставкою,
встановленою чинним законодавством.
Дата вказана відповідачем у
видатково-прибутковій накладній про
прийняття Товару, є датою поставки
Товару позивачем (п. 4.3 Договору).

На виконання умов вказаного Договору
позивач поставив відповідачу Товар
загальною вартістю 12359,00 грн., що
підтверджується видатковим накладними
(арк..с.17, 22-23). Вказаний товар було
отримано представниками відповідача
повноваження яких підтверджується
Довіреністю № 136 від 06.11.2013 року на ім"я
інженера-енгергетика ОСОБА_4 та
Довіреністю № 148 від 18.12.2013 року на ім"я
начальника автоколони ОСОБА_5 (арк..с. 16,
21).

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що
відповідач повинен сплатити позивачу
за Товар протягом тридцяти календарних
днів.

Однак, як стверджується позивачем та
вбачається з матеріалів справи,
відповідач, cвої зобов"язання щодо
оплати отриманого товару виконував не
належним чином, та сплатив лише
частково в розмірі 1500,00 грн., що і стало
причиною звернення ДП "АвтоМАЗ-Україна"
до суду з позовом про стягнення 10859,00
грн грн.. Факт наявності
заборгованості, також, визнається
відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зообов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. (ст..
509 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що вказана сума боргу
визнана відповідачем, а також
враховуючи, що відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення боргу в розмірі 10859,00 грн. є
обгрунтованими, підтверджуються
наданими суду доказами та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
пеню в розмірі 599,08 грн., штраф в розмірі
2271,80 грн., інфляційні втрати в розмірі
742,25 грн. та 3% річних у розмірі 107,37 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Згідно п.8.4 Договору у випадку
порушення строків оплати Товару
Покупець на вимогу Постачальника
зобов"язаний сплатити пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, від
суми боргу за кожен календарний день
прострочення протягом усього часу
прострочення, а також, крім пені, у
випадку прострочення платежу на строк
понад 30 календарних днів штраф у
розмірі 20 % від простроченої суми.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору та вимогам чинного
законодавства.

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань по оплаті
поставленого товару у розмірі та у
строк, встановлений договором, дають
підстави для висновку суду про
правомірність позовних вимог щодо
стягнення на користь позивача пені в
розмірі 599,08 грн. та штрафу в розмірі
2271,80 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача в сумі 742,25 грн.,
нараховані за індексами інфляції на
суму основного боргу, а також 107,37 грн. -
3% річних, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судові
витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст 509, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 626, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
22, 33, 43, 44-49, 78, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автотранс-Балаклія"
(64200, Харківська область, Балаклійський
район, м. Балаклія, вул.Заміська, буд. 1А,
Код п/р №3 в КРД АТ
"Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805)
на користь Дочірнього підприємства
"АвтоМАЗ-Україна" (02660, м. Київ, вул.
Колекторна, 42-А, Код )
основну заборгованість у розмірі 10859,00
грн., пеню у розмірі 599,08 грн., штраф у
розмірі 2271,80 грн., інфляційні втрати у
розмірі 742,25 грн., 3% річних у розмірі 107,37
грн. та судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 16.06.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк