ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

04 червня 2014 р. Справа № 5010/2439/2011-Б-23/88

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі

головуючого судді Рочняк О. В.,

судді Кобрин О. М.

судді Михайлишина В.В.,

при секретарі судового засідання
Середюк І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ТОВ "Арагон Плюс" б/н
від 12.05.14 про визнання недійсним
договору на організацію проведення
аукціону з продажу майна банкрута від
10.02.14 у справі

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс",

бульвар Верховної ради, 22,
м.Київ, 02094,(поштова адреса: вул. Січових
Стрільців, 33 кв.41 м.Коломия,
Івано-Франківська область, 78200)

до Колективного підприємства
"Октан",

вул.Грушевського,68,
смт.Заболотів, Снятинський район,

Івано-Франківська область, 78315

про банкрутство

Учасники у справі про банкрутство:

від заявника: представники не
з'явились;

від боржника: Анапріюк А.С. -
ліквідатор, свідоцтво Міністерства
юстиції України НОМЕР_1 від 05.03.13

від кредитора - ТОВ "Науково-Дослідний
інститут Екологічної Експертизи та
Аудиту": Гнатюк Т.Б. - представник, (
довіреність №б/н від14.10.13);

від Івано-Франківської товарною
аграрною біржі: Шелефентюк А.В. -
генеральний директор , (довіреність
№23/04.01 від 23.04.14 ).

ВСТАНОВИВ: в провадженні
господарського суду
Івано-Франківської області
знаходиться справа про банкрутство КП
"Октан", яка розглядається в порядку
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 22.12.11 (надалі - Закон про
банкрутство).

Постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.13
боржника - Колективне підприємство
"Октан" визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Анапріюка А.С.

13.05.14 до господарського суду
Івано-Франківської області від
ініціюючого кредитора - ТОВ "Арагон
Плюс" надійшла заява б/н від 12.05.14 про
визнання недійсним договору на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.14
укладеного між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею в порядку ст.ст.10, 20 Закону про
банкрутство та ст.ст. 215, 203 Цивільного
кодексу України, яка ухвалою від 15.05.14
призначена до розгляду в судовому
засіданні на 04.06.14.

В обгрунтування заявлених вимог
посилається на наступне:

- Івано-Франківська товарна аграрна
біржа ухвалою господарського суду
господарського суду
Івано-Франківської області не
визнавалась як організатор аукціону;

- договором на проведення аукціону від
10.02.14 визначено лише частину майна КП
«Октан», а не цілісний майновий
комплекс КП «Октан» як нерухоме майно,
що є порушенням істотної умови
договору, яка визначена Законом про
банкрутство;

- ліквідатором КП «Октан» арбітражним
керуючим Анапріюком А.С. не
узгоджувалось з комітетом кредиторів
майно, що підлягає продажу, а отже він
був не уповноважений укладати з
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею договір на проведення аукціону;

- загальна сума грошових вимог
кредиторів згідно затвердженого
реєстру вимог кредиторів складає 8484005
грн 71 коп, що має складати ціну продажу
нерухомого майна, як цілісного
майнового комплексу. Сума грошових
вимог кредиторів підтверджується
ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 12.03.13;

- договір на проведення аукціону
містить невірну ціну майна на загальну
суму 5492923,00 гривень, яке виставляється
на продаж. Вартість майна, яке
виставляється на продаж є меншою на 2 991
082 грн 71 коп ніж визначена
законодавством, що є порушенням
істотної умови договору, яка визначена
Законом про банкрутство.

04.06.14 до господарського суду
Івано-Франківської області надійшло
клопотання від кредитора ТОВ "Арагон
Плюс б/н від 04.06.14 про розгляд заяви без
його участі, де зазначає, що викладені в
заяві вимоги підтримує в повній мірі та
просить їх задовольнити.

04.06.14 до господарського суду
Івано-Франківської області поступило
заперечення ліквідатора щодо поданої
ТОВ "Арагон Плюс заяви про визнання
недійсним договору на організацію
проведення аукціону з продажу майна
банкрута від 10.02.14.

В судовому засіданні ліквідатор
боржника підтримав подане заперечення
на заяву кредитора ТОВ "Арагон Плюс та
зазначив, що чинним законодавством
України не передбачено таку функцію
господарського суду як визначення
організатора аукціону, господарський
суд лише визнає його учасником
провадження у справі про банкрутство.

Вказав на те, що у банкрута відсутнє
право власності на майно у виді
цілісного майнового комплексу, а
враховуючи нестачу майна (полива на
1000000 грн, автотранспортних засобів і те,
що в заставі у ПАТ «Ві Ес Банку»
перебуває 4 з 6 АЗС, майже половина
зерносховища, що відповідно до вимог ч.
4 статті 42 Закону про банкрутство не
включається до ліквідаційної маси)
виставлення майна КП «Октан» на продаж
цілісним майновим комплексом є
неможливим.

Щодо вартості майна у сумі 5492923 грн, то
відповідно до вимог статті 43
зазначеного закону майно, яке підлягає
реалізації у ліквідаційній процедурі,
оцінюється ліквідатором. Під час
продажу майна банкрута на аукціоні
вартість майна, що визначається
ліквідатором, є початковою вартістю.
Тому ліквідатор не позбавлений
можливості внести зміни до укладеного
договору щодо продажу майна боржника
та збільшити вартість майна,
виставленого на продаж.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення ліквідатора,
представників кредиторів та надаючи
правову кваліфікацію обставинам
викладеним у заяві ТОВ "Арагон Плюс" б/н
від 12.05.14 про визнання недійсним
договору на організацію проведення
аукціону з продажу майна банкрута від
10.02.14, суд встановив наступне.

Ліквідатором КП "Октан" Анапріюком А.С.
розроблено Положення про умови і
порядок визначення організатора з
проведення аукціону з продажу майна КП
Октан", яке затверджене наказом
ліквідатора №1 від 10.01.14.

Відповідно до п.5, 7 вказаного положення
у газеті "Рідна Земля" №3 (1272) від 24.01.14
ліквідатором опубліковано оголошення
про проведення конкурсу на визначення
організатора аукціону з продажу майна
банкрута.

У встановлений строк з конкурсними
пропозиціями до ліквідатора
звернулася Івано-Франківська аграрна
товарна біржа, за результатами
розгляду заяви якої, ліквідатором
прийнято рішення про визначення її
організатором аукціону з продажу майна
КП "Октан".

10.02.14 між колективним підприємством
"Октан", в особі ліквідатора Анапріюка
А.С. та організатором аукціону -
Івано-Франківською аграрною товарною
біржею в особі генерального директора
Шелефонтюка Андрія Васильовича, 10.02.14
укладено договір на організацію
проведення аукціону з продажу майна
банкрута. 23.04.14 між сторонами укладено
додаткову угоду до договору на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.14.

Згідно ст. 49 Закону про банкрутство
продаж майна боржника в провадженні у
справі про банкрутство здійснюється в
порядку, встановленому цим Законом,
шляхом проведення торгів у формі
аукціону, за винятком майна, продаж
якого відповідно до законодавства
України здійснюється шляхом
проведення закритих торгів. Замовником
є ліквідатор, призначений
господарським судом у порядку,
встановленому цим Законом.
Організатором аукціону є визначена
замовником фізична або юридична особа
з якою замовник аукціону уклав договір
на проведення аукціону. Організатор
аукціону визначається замовником за
конкурсом, що проводиться у
визначеному замовником порядку,
основними критеріями якого вважаються
наявність ліцензії, достатній, але не
менш як три роки, досвід проведення
аукціонів, запропонована найменша сума
винагороди. Організатором аукціону не
може бути заінтересована особа
стосовно боржника, кредиторів та
замовника аукціону.

Відповідно до абзацу 4 п. 33
інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/1862/2013
від 26.12.13 до повноважень господарського
суду віднесено питання про визнання
організатора аукціону учасником
провадження у справі про банкрутство,
про що судом виноситься ухвала. При
цьому господарський суд повинен
враховувати, що організатором аукціону
може бути особа, яка відповідно до
установчих документів має право на
здійснення такої діяльності,
перевіряти порядок визначення
організатора аукціону тощо.

Встановивши, що при виборі
організатора аукціону для продажу
майнових активів ліквідатором
дотримано порядок визначення
організатора аукціону КП "Октан",
Івано-Франківська аграрна товарна
біржа відповідно до установчих
документів має право на здійснення
такої діяльності, ухвалою
господарського суду
Івано-Франківської області від 23.04.14
юридичну особу - Івано-Франківську
аграрну товарну біржу допущено судом
до участі у справі як організатор
аукціону з продажу майна та учасник
провадження у справі про банкрутство
КП "Октан".

Згідно ч.6 ст.49 Закону про банкрутство
організатором аукціону є визначена
замовником фізична або юридична особа,
що має ліцензію на проведення торгів і
з якою замовник аукціону уклав договір
на проведення аукціону. Замовником,
відповідно до ч.5 цієї ж статті виступає
є ліквідатор, призначений
господарським судом у порядку,
встановленому цим Законом.

Отже, в законі чітко викладено порядок
визначення організатора аукціону, що і
було зроблено ліквідатором КП "Октан", а
тому правових підстав для винесення
ухвали щодо визнання
Івано-Франківської товарної аграрної
біржі у суду не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про
банкрутство ліквідатор здійснює
продаж майна боржника у вигляді
цілісного майнового комплексу. У разі
якщо продати майно боржника у вигляді
цілісного майнового комплексу не
вдалося, ліквідатор здійснює продаж
майна боржника частинами.

Зазначене положення ч. 5 ст. 44 Закону про
банкрутство в свою чергу, не співпадає
з нормами ч. 4 ст. 42 Закону про
банкрутство, відповідно якої, до складу
ліквідаційної маси не включається
майно банкрута, що є предметом
забезпечення. Продаж майна банкрута, що
є предметом забезпечення, здійснюється
в порядку, передбаченому цим законом,
виключно за згодою кредитора, вимоги
якого воно забезпечує, або суду. Кошти,
що залишилися після задоволення
забезпечених вимог та покриття витрат,
пов'язаних з утриманням, збереженням та
продажем предмета забезпечення,
підлягають включенню до складу
ліквідаційної маси.

Виходячи з зазначеного, виділення з
цілісного майнового комплексу частини
майна банкрута, що є предметом
забезпечення, з метою його окремої
реалізації, робить неможливим продаж
майна банкрута в цілому як цілісного
майнового комплексу.

Оскільки, у справі про банкрутство є
забезпечений кредитор -ПАТ "ВіЕс Банк",
вимоги якого забезпечення заставою ( 4 з
6 АЗС, майже половина зерносховища)
реалізація майна КП "Октан" як
цілісного майнового комплексу
неможлива.

Крім того, ліквідатор в судовому
засіданні пояснив, що ним до
ліквідаційної маси включено все
виявлене ним майно КП "Октан", у
банкрута відсутнє право власності на
майно у виді цілісного майнового
комплексу, ним виявлено недостачу
майна (палива на 1000000 грн,
автотранспортних засобів), в зв"язку з
чим договором від 10.02.14 визначено лише
частину майна КП "Октан".

У відповідності до ст.43 Закону про
банкрутство майно, яке підлягає
реалізації у ліквідаційній процедурі,
оцінюється ліквідатором.

Під час продажу майна банкрута на
аукціоні вартість майна, що
визначається ліквідатором, є
початковою вартістю.

Крім того, відповідно до положень
статті 57 Закону про банкрутство
початкова вартість майна визначається
арбітражним керуючим. Початкова
вартість підлягає зазначенню у
договорі на проведення аукціону. У разі
наявності обґрунтованих сумнівів щодо
визначеної арбітражним керуючим
початкової вартості майна комітет
кредиторів або окремий кредитор чи
власник майна боржника можуть
звернутися до господарського суду з
клопотанням про проведення незалежної
оцінки. Господарський суд своєю
ухвалою може призначити незалежну
оцінку майна боржника за рахунок
зацікавлених кредиторів (кредитора), що
здійснюється у порядку, визначеному
Законом України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

До того ж, відповідно до ст.20
Закону про банкрутство правочини
(договори) або майнові дії боржника, які
були вчинені боржником після порушення
справи про банкрутство або протягом
одного року, що передував порушенню
справи про банкрутство, можуть бути
відповідно визнані недійсними або
спростовані господарським судом у
межах провадження у справі про
банкрутство за заявою арбітражного
керуючого або конкурсного кредитора з
таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив
відчуження майна, прийняв на себе
зобов'язання без відповідних майнових
дій іншої сторони, відмовився від
власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов'язання
раніше встановленого строку;

- боржник до порушення справи про
банкрутство взяв на себе зобов'язання,
в результаті чого він став
неплатоспроможним або виконання його
грошових зобов'язань перед іншими
кредиторами повністю або частково
стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або
придбав майно за цінами відповідно
нижчими або вищими від ринкових, за
умови, що в момент прийняття
зобов'язання або внаслідок його
виконання майна боржника було (стало)
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв
майно в рахунок виконання грошових
вимог у день, коли сума вимог
кредиторів боржнику перевищувала
вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні
зобов'язання для забезпечення
виконання грошових вимог.

Отже, статтею 20 Закону про банкрутство
визначено виключний перелік підстав,
за яких може бути визнано правочин
(договір) , який було вчинено боржником
після порушення справи про банкрутство
або протягом одного року, що передував
порушенню справи про банкрутство.

Оскаржуваний ТОВ "Арагон Плюс"
(ініціюючим кредитором) договір на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.14 ,
укладений між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею не підпадає під класифікацію
підстав на визнання договору
недійсним, передбачених ст.20 Закону про
банкрутство, а тому не може бути
визнаний недійсним з наведених
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно із ст. 203 ЦК України передбачено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом, та
із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом (п. 7
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними").

Статтею 204 ЦК України передбачено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами. Сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд (ст. 6 ЦК України).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

При вирішенні спору про визнання
договору недійсним, згідно ст.215 ЦК
України, необхідним є встановлення
наявності тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настання відповідних наслідків, саме
на момент вчинення правочину.

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України ст. 20 ГК
України та ст. 1 ГПК України, необхідною
умовою застосування судом певного
способу захисту є наявність, доведена
належними у розумінні ст. 34 ГПК України
доказами, певного суб'єктивного права
(інтересу) у позивача та порушення
(невизнання або оспорювання) цього
права (інтересу) з боку відповідача.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29.05.2012р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

У заяві кредитора ТОВ "Арагон Плюс" про
визнання недійсним договору
кредитором ТОВ "Арагон Плюс" не
наведено підстав, передбачених у
статті 203 Цивільного кодексу України, з
огляду на які спірний договір може бути
визнано недійсним.

Виходячи з вищезазначеного, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви
кредитора ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.14
про визнання недійсним договору на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від10.02.14
укладеного між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід віднести на
заявника.

Керуючись ст. 2 , ст.43, ст.44, ст.49, Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції
Закону від 22.12.11, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви
кредитора ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.14
про визнання недійсним договору на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута від 10.02.14
укладеного між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею.

Витрати по сплаті судового збору
покласти заявника.

Головуючий суддя
Рочняк О. В.

Суддя
Кобрин О. М.

Суддя
Михайлишин В. В.

Копії ухвали направити: заявнику,
боржнику, ліквідатору Анапріюку А.С.
(АДРЕСА_1),Івано-Франківській аграрній
товарній біржі ( вул. Василіянок, 62 А,
оф.1, м.Івано-Франківськ, 76019)

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Атаманчук І. С. 04.06.14