ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2014 р.
Справа № 914/991/14

За позовом: Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради, м.
Львів

До відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Львів

Третя особа: Львівська міська рада, м.
Львів

Про витребування нерухомого майна із
чужого незаконного володіння.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Івасюк Н.В., Цебенко О.В. -
представники

від відповідача: ОСОБА_1

від третьої особи: Гриниха Х.А. -
представник

Суддя Березяк
Н.Є

Секретар судового засідання Кравець
О.І.

Сторонам роз'яснено права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК
України.

Суть спору: Подано позов Управлінням
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, третя особа:
Львівська міська рада про витребування
нерухомого майна із чужого незаконного
володіння.

Причини відкладення розгляду
справи викладені в попередніх ухвалах
господарського суду Львівської
області.

В судовому засіданні 26.03.2014 року судом
оглянуто оригінали документів, які в
належно завірених копіях долучені до
матеріалів справи.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили задоволити позов з підстав та
мотивів викладених в позовній заяві та
поясненнях наданих в судовому
засіданні.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив з підстав зазначених у
запереченні поданому на адресу суду
10.06.2014 р. та просив у задоволенні позову
відмовити з тих підстав, що ним за
власні кошти зроблено ремонт, поміняно
двері, проведено сигналізацію,
виготовлено технічний паспорт,
інвентаризаційні документи, належно
сплачувалось за суборенду приміщення
та інші необхідні платежі.

Представник третьої особи у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав наданих у поясненні.

В судовому завданні 10.06.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача та
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, та оцінивши докази в їх
сукупності, встановив наступне:

18.03.08 р. між Управлінням комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
(надалі Орендодавець) та Львівським
комунальним підприємством «Нове»
(надалі Орендар) було укладено договір
оренди № З-6088-8 нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщень), згідно
якого Орендодавець на підставі наказу
правління комунальної власності від
28.01.08 р. № 37-О, договору оренди № З-4611-6
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме майно
(надалі - об'єкт оренди), що знаходиться
на балансі ЛКП «Нове» (надалі
Балансоутримувач), що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 784,3
м.кв.

Згідно п. 3.1. Договору, термін дії
договору становить 2 роки 364 дні з 18.03.08
р. до 17.03.11 р.

Відповідно до п. 5.1 Договору, розмір
орендної плати за об'єкт оренди складає
1 (одна) гривня за рік.

Наказом управління комунальної
власності департаменту економічної
політики про надання в суборенду
частини орендованих площ на АДРЕСА_1
від 23.06.09 р. № 55-с надано дозвіл ЛКП
«Нове» передавати в суборенду ФОП
ОСОБА_1 нежитлові приміщення 1-го
поверху під індексами № № 186, 211
загальною площею 60,6 кв.м. для надання
поліграфічних послуг та під індексом №
209 площею 50,2 кв.м. для ювелірної
майстерні на термін до 01.03.11 р.
(загальною площею 110,8 кв.м.).

На підставі вище зазначеного наказу,
01.11.09 р. між ЛКП «Нове» (надалі
Орендодавець) та СПД-ФО ОСОБА_1 (надалі
Орендар) укладено угоду № 05-308-154/Ф,
згідну умов якої Орендар приймає в
строкове платне користування майно, що
знаходиться на балансі ЛКП «Нова» за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 110,8
кв.м.

Відповідно до п. 3.1. угоди № 05-308-154/Ф,
об'єкт оренди вважається переданим в
оренду з моменту підписання акту
здачі-приймання.

01.11.09 р. між сторонами на виконання п. 3.1
угоди, підписано акт приймання -
передачі нежитлових приміщень
загальною площею 110,8 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 (додаток до договору № 05-308 від
01.11.09 р.).

Згідно п. 4.1 угоди, термін дії суборенди
визначений з 01.11.09 р. до 01.03.11 р.

Згідно з ст. 774 ЦК України
передання наймачем речі у користування
іншій особі (піднайом) можливе лише за
згодою наймодавця, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Строк договору піднайму не може
перевищувати строку договору найму.

Дія Договору оренди від 18.03.08 р. № 3-6088-8,
укладеного із ЛКП «Нове» визначено до
17.03.11 р.

Пункт 4.8 вищезазначеного договору
оренди вказує, що його чинність
припиняється, внаслідок закінчення
строку, на який його було укладено.
Вказана умова кореспондує з
положеннями ч. 2 ст. 26 вищевказаного
Закону та ч. 2 ст. 291 ГК України.

Як стверджує Позивач, відносини
суборенди перебувають в
безпосередньому взаємозв'язку із
чинністю відносин оренди, та на
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на норми ст. 774 ЦК України
та ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та
комунального майна».

Враховуючи те, що до наказу управління
від 23.06.09 р. №с 55-с зміни щодо терміну
дії дозволу не вносились, з 01.03.11 р.
згода орендодавця на передання
нежитлових приміщень загальною площею
110,8 кв.м. на АДРЕСА_1 відсутня.

Відповідно до вище зазначених фактів,
відповідач 01.03.11 р. мав звільнити
нежитлові приміщеннях загальною
площею 110,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, а
подальше його користування
нежитловими приміщеннями є без
підставним.

Однак, відповідач не звільнив
нежитлові приміщеннях загальною
площею 110,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та
неправомірно продовжує користуватись
ними.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача та
третьої особи, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини. Згідно ст.
174 Господарського кодексу України
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. За умовами ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного
майна, що належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності регулюються
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна" від 10.04.1992р. №
2269-ХІІ із змінами та доповненнями.

За умовами ст. 2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що термін договору
оренди визначається за погодженням
сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про оренду державного та
коммунального майна» орендар має право
передавати в суборенду нерухоме та
інше окреме індивідуально визначене
майно (окремі верстати, обладнання,
транспортні засоби, нежилі приміщення
тощо), якщо інше не передбачено
договром оренди. При цьому строк
надання майна у суборенду не може
перевищувати терміну дії договору.

Статтею 774 ЦК України встановлено, що
передання наймачем речі у користування
іншій особі (піднайм) можливе лише за
згодою наймодавця, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Строк договору піднайму не може
перевищувати строку договору найму.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.08
р. між Управлінням комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
(надалі Орендодавець) та Львівським
комунальним підприємством «Нове»
(надалі Орендар) було укладено договір
оренди № З-6088-8 нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщень), згідно
якого Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме майно (надалі - об'єкт оренди),
що знаходиться на балансі ЛКП «Нове»
(надалі Балансоутримувач), за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 784,3 м.кв.,
строком з 18.03.08 р. до 17.03.11 р.

На підставі наказу управління
комунальної власності департаменту
економічної політики про надання в
суборенду частини орендованих площ на
АДРЕСА_1 від 23.06.09 р. № 55-с, 01.11.09 р. між ЛКП
«Нове» (надалі Орендодавець) та СПД-ФО
ОСОБА_1 (надалі Орендар) укладено угоду
№ 05-308-154/Ф, згідно умов якої Орендар
приймає в строкове платне користування
майно - нежитлові приміщення 1-го
поверху під індексами № № 186, 211
загальною площею 60,6 кв.м. для надання
поліграфічних послуг та під індексом №
209 площею 50,2 кв.м. для ювелірної
майстерні на термін до 01.03.11 р.
(загальною площею 110,8 кв.м.), що
знаходиться на балансі ЛКП «Нова» за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 110,8
кв.м., строком з 01.11.09 р. до 01.03.11 р.

Згідно ст. 288 ГК України передбачено
право орендаря передавати окремі
об'єкти в суборенду, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Враховуючи зазначені норми
законодавчих актів, що регулюють
відносини суборенди, строк надання
майна в суборенду не може перевищити
терміну дії договору оренди.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в України», володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності
від імені територіальної громади
здійснюють органи місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 327 ЦК України
управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюється безпосередньо
територіальною громадою та утвореними
нею органи місцевого самоврядування.

Згідно до п. 4.2 Положення про управління
комунальної власності (затвердженого
рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 07.12.07 р. №
1100) до компетенції управління належить
здійснення управління майном, що
належить до комунальної власності
міста, у визначених міською радою та
виконавчим комітетом межах; виконання
повноважень орендодавця, продавця,
органу приватизації майна комунальної
власності.

Суд, вважає за доцільне зазначити, що
01.03.11 р. право Відповідача на
перебування у нежитлових приміщеннях
1-го поверху під індексами № № 186, 211
загальною площею 60,6 кв.м. для надання
поліграфічних послуг та під індексом №
209 площею 50,2 кв.м. для ювелірної
майстерні згідно умов угоди № 05-308-154/Ф
закінчилось та продовжене у
відповідному законодавством порядку
не було.

Відповідно до вище зазначених фактів,
відповідачем 01.03.11 р. не було звільнено
нежитлові приміщеннях загальною
площею 110,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, а
подальше його користування даними
приміщеннями без отримання згоди
власника суперечить нормам чинного
законодавства та порушує законні права
та інтереси територіальної громади м.
Львова.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
суд прийшов до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає до
задоволення.

Судові витрати слід покласти на
відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в
України», ст. 22 ЗУ «Про оренду
державного та коммунального майна», ст.
ст. 327, 387, 509, 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України та ст. ст.
3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,43,49,69,82,84,85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька,
15, ) нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 110,8 кв.м.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради (79008,
м. Львів, пл. Галицька, 15, ) - 1
147,00 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до статті 116
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 11.06.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.