м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
№ 910/6963/14 02.06.14
Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В.,
при секретарі судового засідання
розглянув у відкритому судовому
справу № 910/6963/14
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Партнери", м. Київ,
про визнання недійсним договору,
за участю представників сторін:
позивача - Дудки О.В. (довіреність від
31.12.2013 №11);
відповідача - не з'явився.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Консультаційне бюро
НТТ" (далі - ТОВ "Консультаційне бюро
НТТ") звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цінних паперів від 05.04.2012 № БВ-023-12 (далі
- Договір), укладеного ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Партнери" (далі - ТОВ «КК
Позов мотивовано тим, що ухвалою
господарського суду міста Києва від
26.04.2012 у справі № 5011-50/5282-2012 порушено
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Консультаційне бюро НТТ"; останнє
взяло на себе зобов'язання за
Договором, в результаті чого
відповідач став неплатоспроможним або
виконання його грошових зобов'язань
перед іншими кредиторами повністю або
частково стало неможливим; у справі №
5011-50/5282-2012 не прийнято постанови про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури, а
тому положення Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі - Закон), які регулюють питання
недійсності правочинів,
застосовуються до банкрутства ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ".
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.04.2014 порушено провадження у
справі.
У судовому засіданні 02.06.2014 представник
позивача надав пояснення по суті спору,
позовну заяву підтримав в повному
обсязі; представник відповідача у
судові засідання не з'являвся, про
причини неявки суд не повідомляв,
відзиву на позовну заяву не подав.
Ухвали господарського суду міста Києва
було надіслано відповідачу на адресу,
зазначену у позовній заяві та у витязі
з Єдиного державного реєстру юридичних
м. Київ, вул. Кіквідзе, 11), що
підтверджується відмітками канцелярії
на звороті таких ухвал. До матеріалів
справи долучено конверт повернення з
адреси відповідача з відміткою
поштового відділення «за закінчення
встановленого строку зберігання».
У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
зазначено, що, розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи наведене та з метою
запобігання безпідставному
затягуванню розгляду справи, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в судовому засіданні
02.06.2014 без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами (стаття 75 Господарського
процесуального кодексу України, далі -
Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини справи
в їх сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва
05.04.2012 ТОВ «КК «Партнери» (продавець) та
ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" (покупець)
укладено Договір, за умовами якого:
- продавець за посередництвом брокера
як своєї уповноваженої особи продає і
зобов'язується передати у власність
покупця, а покупець придбає і
зобов'язується прийняти від сторони
продавця та оплатити цінні папери на
умовах визначених Договором (пункт 1.1
- під цінними паперами розуміються
акції українських емітентів, а саме:
акції прості іменні; емітент ПАТ
«ЗНВКІФ «Альтаір Інвест» за кодом
грн. у кількості 4 928 штук, загальна
номінальна вартість цінних паперів
становить 4 928 000 грн. (пункт 1.2 Договору);
- сума Договору: за згодою сторін
вартість цінних паперів, які є
предметом Договору та зазначені в
пункті 1.2 Договору становить 7 000 000 грн.
(пункт 1.3 Договору);
- оплата цінних паперів здійснюється
покупцем у безготівковій формі
протягом 10 (десяти) робочих днів з
моменту зарахування акцій на його
рахунок в цінних паперах шляхом
перерахування грошових коштів у
розмірі вартості акцій згідно з
пунктом 1.3 Договору безпосередньо на
банківські рахунки продавця, зазначені
в розділі 6 Договору (пункт 2.2 Договору);
- право власності на акції виникає у
покупця з моменту зарахування акцій на
його рахунок у цінних паперах в
зберіганні покупця. Факт і момент
передачі акцій підтверджується
випискою зберігача про обіг цінних
паперів на такому рахунку та
засвідчується складанням акта
приймання-передачі цінних паперів,
який підписується уповноваженими
представниками продавця, покупця та
брокера (пункт 2.5 Договору);
- покупець зобов'язаний здійснити
розрахунки з продавцем згідно з
умовами, визначеними Договором
(підпункт 3.2.1 пункту 3.2 Договору);
- Договір набирає чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до повного
виконання сторонами взаємних
зобов'язань за Договором (пункт 5.1
На виконання умов Договору 10.04.2012
сторонами було підписано та скріплено
печатками юридичних осіб акт
приймання-передачі цінних паперів та
припинення правочину.
Пунктом 3 вказаного акта встановлено,
що передачею акцій в сумі 7 000 000 грн.
продавець повністю виконав свої
зобов'язання перед покупцем за
У частині першій статті 215 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зазначено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
Відповідно до частини першої та
третьої статті 180 Господарського
кодексу України зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
У частині першій статті 627 ЦК України
зазначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Звертаючись до суду з даним позовом,
ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" вважає
Договір таким, що не відповідає вимогам
чинного законодавства України, і має
бути визнаний недійсним на підставі
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.04.2012 порушено провадження у
справі № 5011-50/5282-2012 про банкрутство ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ".
Частиною першою статті 20 Закону
встановлено, що правочини (договори)
або майнові дії боржника, які були
вчинені боржником після порушення
справи про банкрутство або протягом
одного року, що передував порушенню
справи про банкрутство, можуть бути
відповідно визнані недійсними або
спростовані господарським судом у
межах провадження у справі про
банкрутство за заявою арбітражного
керуючого або конкурсного кредитора з
таких підстав, зокрема, боржник до
порушення справи про банкрутство взяв
на себе зобов'язання, в результаті чого
він став неплатоспроможним або
виконання його грошових зобов'язань
перед іншими кредиторами повністю або
частково стало неможливим.
Договір укладено сторонами 05.04.2012, а
тому ТОВ "Консультаційне бюро НТТ"
вважає, що взяло на себе зобов'язання за
Договором, в результаті чого позивач
став неплатоспроможним або виконання
його грошових зобов'язань перед іншими
кредиторами повністю або частково
стало неможливим; у справі № 5011-50/5282-2012
про банкрутство ТОВ "Консультаційне
бюро НТТ" на даний час не прийнято
постанови про визнання боржника
(позивача) банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури, то положення
Закону, що регулюють питання
недійсності правочинів, повинні
застосовуватися до банкрутства ТОВ
"Консультаційне бюро НТТ".
Разом з тим, позивачем не подано суду
доказів на підтвердження того, що саме
внаслідок взяття на себе зобов'язань за
Договором ТОВ "Консультаційне бюро НТТ"
стало неплатоспроможним.
Частиною четвертою статті 10 Закону
встановлено, що суд, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.
Як вбачається з матеріалів даної
справи, ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" не
звернулося з позовом про визнання
Договору недійсним у межах провадження
у справі про банкрутство.
У пункті 16 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
№ 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)» зазначено, що щодо визнання
недійсними правочинів (договорів), то
воно може мати місце у випадках
відчуження боржником безоплатно майна,
прийняття боржником на себе
зобов'язань без необхідних дій
майнового характеру іншої сторони,
прийняття на себе заставних
зобов'язань на забезпечення виконання
грошових вимог. Правові наслідки
спростування майнових дій та визнання
недійсними правочинів (договорів) є
однаковими і стосуються включення чи
повернення майна боржника до
ліквідаційної маси. У зв'язку з цим
визнання недійсними правочинів
(договорів) та спростування майнових
дій боржника у відповідних випадках не
тягне за собою припинення
правовідносин, що склалися, тому
кредитор за недійсним правочином
(договором) або спростованою майновою
дією має право вибору - погашення свого
боргу в першу чергу в процедурі
банкрутства або виконання зобов'язання
боржником у натурі після припинення
провадження у справі про банкрутство.
З урахуванням наведеного визначені
статтею 20 Закону підстави для визнання
недійсним Договору відсутні, а відтак у
задоволенні позову слід відмовити.
За приписами статті 49 ГПК України
судові витрати зі справи покладаються
Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва
У задоволенні позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.06.2014.

Суддя
О. Марченко