ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р.
Справа № 920/230/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.
, суддя Білецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В

за участю представників сторін:

позивача - Прищепа Є.С. (дов. № 8565/0807 від
27.05.2014 р.)

відповідача - Яковлєв Є.В. (дов. б/н від
18.02.2014 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну
скаргу ПАТ "Конотопський завод по
ремонту дизель-потягів", м. Конотоп,
Сумська область (вх. №834 С/3) на рішення
господарського суду Сумської області
від 27.02.14 у справі № 920/230/14

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі

до ПАТ "Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів", м. Конотоп, Сумська
область

про стягнення 15 678,29 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 27.02.2014 року у справі № 920/230/14
(суддя Лиховид Б.І.) позов задоволено
повністю. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Конотопський
завод по ремонту дизель - потягів" на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Конотопі та Конотопському
районі 15 678,29 грн. заборгованості.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Конотопський завод по
ремонту дизель - потягів" в дохід
державного бюджету 1 827,00 грн. судового
збору.

Відповідач із вказаним рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодився звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати, провадження у
справі № 920/230/14 про стягнення боргу з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списками № 1 та № 2 припинити. В
обґрунтування викладених вимог
відповідач посилається на те, що позов
органу Пенсійного фонду України про
відшкодування витрат на оплату пенсій
за своєю правовою природою є
адміністративним, оскільки виник у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень управлінських
функцій. При цьому відповідач зазначає
про те, що справа про банкрутство ПАТ
"Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів" порушена ухвалою суду
від 06.10.2008 р., тобто до 19.01.2013 р., тобто
підвідомчість адміністративного
позову до відповідача не змінилась,
тому вважає, що такий позов підвідомчий
адміністративному суду з врахуванням
правил підсудності.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 29.05.2014 р.

Позивач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому з наведеними
відповідачем доводами не погоджується,
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, оскаржуване рішення - без
змін. Позивач зазначає, що даний спір
ніяким чином не пов'язаний з
визначенням та сплатою грошових
зобов'язань (податкового боргу) за
Податковим кодексом України та не
належить до категорії спорів про
визнання недійсними правочинів
(договорів), тому вважає, що суд першої
інстанції правомірно прийняв позовну
заяву управління до провадження та
розглянув справу по суті з додержанням
правил підсудності господарському
суду справ у майнових спорах,
передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України.
Крім того, позивач просив суд
розглянути справу без участі
представника Управління Пенсійного
фонду України в м. Конотопі та
Конотопському районі.

Заслухавши в судовому засіданні
представників сторін, перевіривши
матеріали справи на предмет
правильності їх юридичної оцінки
місцевим господарським судом при
прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів встановила наступне.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Конотоп та Конотопському районі
звернулось до господарського суду
Сумської області з позовом до ПАТ
"Конотопський завод по ремонту
дизель-потягів" про стягнення боргу з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком № 1 та № 2 за січень 2014 року в
сумі 15678,29 грн.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" місцеві
господарські суди розглядають справи,
що виникають із господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" та вимоги ст.ст. 1, 4-1, 12 ГПК
України господарські суди розглядають
справи, в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
відповідає ст. 1 ГПК України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Положення про Пенсійний фонд України,
затверджено Указом Президента України
від 06.04.2011 № 384/2011.

Відповідно до п. 1 Положення про
Пенсійний фонд України Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України
(далі - Міністр).

Пенсійний фонд України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок).

Пенсійний фонд України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства соціальної політики
України (далі - Міністерство), іншими
актами законодавства України, а також
дорученнями Президента України та
Міністра ( п.2 Положення про Пенсійний
фонд України).

Згідно п. 4. Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань: організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах і районах у містах (далі -
територіальні органи) щодо:
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску;
повного і своєчасного обліку платників
єдиного внеску; забезпечення збору та
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску, інших коштів
відповідно до законодавства;

Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи ( п.7 Положення про
Пенсійний фонд України).

Справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень ( п.1
ч. 1 ст. 3 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках,
встановлених Конституцією та законами
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з даним
позовом не на захист власних прав та
інтересів, - діяв як уповноважений
державою орган при здійсненні ним
владних управлінських функцій і як
суб'єкт владних повноважень, тому,
відповідно до ст. 17 КАС України, його
позов про відшкодування
заборгованості по витратах на виплату
та доставку пенсій призначених на
пільгових умовах, підвідомчий
адміністративному суду.

Отже, спір за участю Управління
Пенсійного фонду України в м. Конотоп
та Конотопському районі про
відшкодування заборгованості по
витратах на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах є
публічно-правовим, оскільки виник за
участю суб'єкта владних повноважень, що
реалізовував у цих відносинах надані
йому чинним законодавством владні
управлінські функції щодо контролю
нарахування наукової пенсії та інших
платежів до фонду та відповідає
вищенаведеному нормативному
визначенню адміністративної справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом не
як суб'єкт господарської діяльності за
захистом власних прав та інтересів, а
діяв як уповноважений державою орган
при здійсненні ним владних
управлінських функцій як суб'єкт
владних повноважень, тому, відповідно
до статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, його позов про
стягнення заборгованості по витратах
на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах, є
публічно-правовим, оскільки виник за
участю суб'єкта владних повноважень, що
реалізовував у цих відносинах надані
йому чинним законодавством владні
управлінські функції щодо контролю за
додержанням законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
платежів, тому підвідомчий
адміністративному суду.

Вказане відповідає правовій позиції
викладеній в постанові Вищого
господарського суду України від 28.11.2011
р. у справі № 5021/1578/2011, а також
підтверджується судовою практикою
розгляду справ за позовом Пенсійного
фонду України про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за результатами
перегляду Верховним Судом України у
справах № 21-178а11 від 10.10.2011, № 21-62а11 від
10.10.2011, № 21-33а12 від 24.04.2012, №21-68а 12 від
29.05.2012, № 21-167а12 від 05.06.2012, № 21-246а13 від
17.09.2013.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що
ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.10.2008р. по справі № 6/177-08 за
заявою Конотопської міжрайонної
державної податкової інспекції
порушено справу про банкрутство
Відповідача - ПАТ «Конотопський завод
по ремонту дизель-потягів»; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Ухвалою господарського
суду Сумської області від 30.10.2008
введено процедуру розпорядження
майном.

У зв'язку з набранням чинності Законом
України від 22 грудня 2011 р. N 4212-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначений Закон викладено в новій
редакції. Закон №4212 набрав чинності 19
січня 2013 р. (за винятком окремих його
положень).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7,
відповідно до якого до підвідомчості
господарських судів віднесено справи у
спорах, зокрема про стягнення
заробітної плати з боржника, стосовно
якого порушено справу про банкрутство
(як і поновлення на роботі посадових і
службових осіб боржника), у
адміністративних спорах з вимогами до
боржника з певними винятками.

Відповідно до Закону України від 02
жовтня 2012 р. N 5405-VI "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
виконання господарських зобов'язань"
розділ X "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
доповнено пунктом 11, яким визначено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про
визначення юрисдикції (предметної
підсудності) справи за
адміністративними позовами до
боржника, судам слід враховувати
положення пункту 11 розділу X
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", вимоги статті
12 ГПК та брати до уваги дату порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
ухвалу про порушення справи про
банкрутство постановлено після 19 січня
2013р.

Отже, справи про банкрутство боржника,
порушені господарськими судами до 19
січня 2013 р., не впливають на визначення
юрисдикції справ за адміністративними
позовами з майновими вимогами до
боржника і їх слід розглядати в
порядку, відповідно, адміністративного
та цивільного судочинства.

Такої ж точки зору на дію Закону в часі
і Вищий господарський суд України в
Інформаційному листі №01-06/606/2013 "Про
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011р. №4212)"
(зокрема п.40 листа) та Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у листі
№709/0/4-13 від 07.05.2013р. "Про визначення
юрисдикції спору про стягнення
заробітної плати у випадку банкрутства
боржника".

За таких обставин, посилання позивача
на ч. 7 ст. 12 ГПК України, як на підставу
розгляду майнових вимог до боржника
господарським судом Харківської
області, колегія суддів вважає
безпідставним, оскільки редакція ч. 7
ст. 12 ГПК України, на яку посилається
позивач, набрала чинності з 01.01.2013 р., а
провадження по справі № 6/177-08 про
банкрутство відповідача порушено
ухвалою господарського суду від
06.10.2008р., в той час, як згідно п. 1-1
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" положення
цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що підвідомчість адміністративного
позову до відповідача про стягнення
боргу з відшкодування фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списками № 1 та № 2 не
змінилась, тому такий позов
підвідомчий адміністративному суду з
врахуванням правил підсудності.

На підставі викладеного, колегія
суддів зазначає, що даний спір є
публічно-правовим та на нього
поширюється юрисдикція
адміністративних судів і зазначений
спір не підвідомчій господарським
судам, згідно вимог ст. 12
Господарського процесуального кодексу
України. В зв'язку з чим, рішення
господарського суду Сумської області
від 27.02.14 у справі № 920/230/14 прийнято з
порушенням норм процесуального права і
підлягає скасуванню, а провадження у
справі припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Керуючись ст. 12, п.1 ст. ст. 80, ст. ст. 99, 101,
п. 3 ст. 103, п.4 ч. 1 ст. 104, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Конотопський
завод по ремонту дизель-потягів", м.
Конотоп, Сумська область задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської
області від 27.02.14 у справі № 920/230/14

скасувати та провадження у даній
справі припинити.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 03.06.2014 р.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.