м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7249/14 11.06.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маркет 777"

про стягнення 270 000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Павловська О.О. -
юрисконсульт; Долгошеєнко Є.В. -
юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Господарського суду м. Києва з
позовними вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маркет 777"
про стягнення шкоди в сумі 270 000 грн.
завданої неналежним виконанням
договорів на надання торгового місця
від 22.03.2010 № 477, № 478.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Відповідач надав суду
відзив на позовну заяву в якому позовні
вимоги не визнав, у задоволенні позову
просив відмовити.

До прийняття рішення у справі, позивач
використовуючи своє право передбачене
статтею 22 ГПК України надав заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої просить суд стягнути з
відповідача 270 000 грн. збитків завданих
неналежним виконанням умов укладених
договорів № 477, № 478 від 22.03.2010 щодо
зовнішньої охорони торговельних
павільйонів. Дана заява не суперечить
вимогам ст. 22 ГПК України, тому прийнята
судом.

Позивач у судове засідання не
з'явився, подав телеграму про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю прибути у судове
засідання у зв'язку з тим, що перебуває
у лікарні на лікуванні, а його
представник зайнятий розглядом інших
справ в інших судах.

Відповідно до п. 9.2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Виходячи з викладеного судом
відмовлено у задоволенні клопотання
позивач.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
заперечення відповідача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 22.03.2010 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маркет 777" та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
було укладено договір № 477 на надання
торгового місця № ТЛП-168, далі Договір
№ 477, та оговір № 478 на надання
торгового місця № ТЛП-230, далі Договір
№ 478, відповідно до предметів яких, ТОВ
"Маркет 777" передає, а ФОП ОСОБА_1 приймає
в платне користування торгівельні
місця № № ТЛП-168 та № ТЛП-230 на
території речового ринку.

З 16.10.2011 по 19.10.2011 в неробочий час в
торгівельних кіосках АДРЕСА_1, не
встановленими особами було здійснено
крадіжку майна позивача та завдано
останньому збитків на суму 270 000 грн.
Факт крадіжки та порушення цілісності
самого павільйону та замків
підтверджуються матеріалами
кримінальної справи та протоколом
огляду місця злочину.

Згідно п. 2.7 Договору № 477 та Договору №
478 ТОВ "Маркет 777" зобов'язано
забезпечити охорону території
речового ринку та торговельних місць в
неробочий час, крім майна, яке належить
ФОП ОСОБА_1

Позивач стверджує, що він поніс дані
збитки, оскільки відповідачем не
організована на належному рівні
охорона ринку та не виконувались умови
договорів по забезпеченню охорони
павільйонів, тому просить суд стягнути
з відповідача понесені ним збитки у
розмірі 270 000 грн.

Дослідивши правову норму, яка
підлягає застосуванню у спірних
відносинах сторін, суд дійшов висновку
про необґрунтованість доводів
позивача, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є винність у
завданні майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 225 ГК України до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються, зокрема,
вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства.

При визначенні розміру збитків, якщо
інше не передбачено законом або
договором, враховуються ціни, що
існували за місцем виконання
зобов'язання на день задоволення
боржником у добровільному порядку
вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у
разі якщо вимогу не задоволено у
добровільному порядку, - на день
подання до суду відповідного позову
про стягнення збитків (ч. 3 ст. 225 ГК
України).

На час стягнення збитків, на позивача
покладається обов'язок довести суду
згідно ст. 33 ГПК України наступне:

· по-перше, факт заподіяння йому
збитків;

· по-друге, розмір зазначених
збитків та докази невиконання
зобов'язань;

· по-третє, причинно-наслідковий
зв'язок між невиконанням зобов'язань та
заподіяними збитками.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода -
наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків.

Згідно загальної практики про
визначення розміру збитків заподіяних
порушенням господарських договорів,
береться до уваги:

А) вид (склад) збитків;

Б) наслідки порушення договірних
зобов'язань.

Майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. При цьому
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкода завдана не з її вини (ч. 1 ст. 1166
ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна (ст. 1192 ЦК
України).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач повідомив суд про
відсутність своєї вини у заподіяних
позивачеві збитків, умовами договорів
передбачено, що останній зобов'язаний
забезпечити охорону території
речового ринку та торговельних місць в
неробочий час, крім майна, яке належить
позивачу, тобто охорона майна, яка
належить позивачу не є обов'язком
відповідача. Крім того, Фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 не доведено
складову збитків, у тому числі: їх
розмір, не додано доказів реальної
вартості майна, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою заподіювача
збитків та заподіяними збитками,
наслідки виникнення збитків для
позивача.

За таких обставин у задоволенні
позову Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маркет 777" про
стягнення збитків у сумі 270 000 грн. слід
відмовити, як необґрунтовано
заявленого.

З урахуванням викладеного витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача у справі - Фізичну особу-
підприємця ОСОБА_1.

У судовому засіданні, яке відбулося
11.06.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України, після виходу суду з нарадчої
кімнати було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 225 ГК
України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 49, 69, 82,
82-1, 84, ч.ч. 2,3 ст. 85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маркет 777"
про стягнення збитків у сумі 270 000 грн.
відмовити.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 16.06.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко