Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "06" червня 2014 р.
Справа № 906/349/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Лозинської І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Фрегер Г.Й. - представник
за дов. № б/н від 11.04.2014 р.

від відповідача: Скиданчук І.В. -
начальник юридичного відділу ДП
"Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України"", дов. № 20 від 10.01.2014 р. (в
засіданні суду 03.06.2014 р.)

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроресурс" (с.
Наталівка, Новоград-Волинський район,
Житомирська область)

до Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (м. Житомир)

про стягнення 1116968,28 грн.

В засіданні суду 03.06.2014 р. оголошено
перерву до 10:50 05.06.2014 р.; в судовому
засіданні 05.06.2014 р. оголошувалась
перерва до 12:00 06.06.2014 р. відповідно до ст.
77 ГПК України.

СТОВ "Агроресурс" (с. Наталівка,
Новоград-Волинський район, Житомирська
область) звернувся з позовною заявою до
Дочірнього підприємства "Житомирський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(м. Житомир) про стягнення 1116968,28 грн., з
яких 1098090,16 грн. - основний борг, 8408,66 грн.
- пеня, 3880,92 грн. - 3% річних, 6588,54 грн. -
інфляційні.

Ухвалою від 25.03.2014 р. господарський суд
прийняв позовну заяву, порушив
провадження у справі, призначив справу
до розгляду в засіданні суду об 11:30
15.04.2014 р.; зобов"язав сторони надати
необхідні документи.

14.04.2014 р. до господарського суду
надійшла заява від відповідача про
відкладення розгляду справи на іншу
дату у зв"язку з підготовкою
зустрічного позову, який має намір
подати для спільного розгляду з
первісним позовом (а. с. 31, т. 1).

Представник позивача в засіданні суду
15.04.2014 р. проти відкладення розгляду
справи не заперечив; надав довідку, в
якій зазначено, що станом на 15.04.2014 р.
розмір боргу складає 1 116 968,28 грн., з яких
1 098 090,16 грн. - борг за надані послуги, 8
408,66 грн. - пеня, 3 880,92 грн. - 3% річних, 6 588,66
грн. - інфляційні (а. с. 32, т. 1).

Ухвалою від 15.04.2014 р. господарський суд
розгляд справи відклав, наступне
засідання суду призначив на 22.05.2014 р. о
12:30; зобов"язав сторони виконати вимоги
резолютивної частини ухвали в повному
обсязі.

В засіданні суду 22.05.2014 р. представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі; надав на вимогу суду на
підтвердження позовних вимог товарно -
транспортні накладні з реєстрами,
оригінали яких оглянуто в засіданні
суду, а копії долучено до матеріалів
справи (а. с. 41 - 228 у т. 1; а. с. 1 - 250 у т. 2; а.
с. 1 - 112, т. 3).

Щодо надання відповідачу рахунків -
фактур згідно з п. 4.4 договору пояснив,
що вони передавались відповідачу разом
з актами виконаних робіт в цей же день,
а тому строк настання розрахунків за
договором обчислюється з моменту
складання акту виконаних робіт
(письмове пояснення від 22.05.2015 р. на а. с.
37, 38, т.1 ).

Представник відповідача проти позову
заперечила, надала письмовий відзив
від 21.05.2014 р., вих. № 663, у якому
зазначено, зокрема, що зважаючи на те,
що позивач не надавав відповідачу
передбачені п. 4.4 договору рахунки -
фактури, що підтверджують факт
виконання договору, у відповідача не
виникло юридичного обов'язку перед
позивачем щодо оплати наданих послуг
(а. с. 120 - 123, т. 3).

Щодо заявленого, позивач зазначив, що
рахунки - фактури складались в день
підписання актів виконаних робіт та
передавались в бухгалтерію
відповідача, підтвердженням чому є
часткова оплата наданих послуг з
перевезення відповідачем.

Ухвалою від 22.05.2014 р. господарський суд
продовжив строк вирішення спору у
справі до 09.06.2014 р., призначив засідання
суду на 03.06.2014 р. о 15:00 зобов"язав
позивача надати в підтвердження
наданих відповідачу послуг з
перевезення відповідні докази, а також
в порядку ст. 30 ГПК України зазначив про
виклик в засідання суду головного
бухгалтера відповідача Кургінян Н.А.,
яку зобов'язав надати письмове
пояснення щодо дат отримання від
позивача документів, зазначених в п. 4.4
договору в підтвердження факту наданих
послуг з перевезення та підписання
акту звіряння взаєморозрахунків між
сторонами за 03.06.13 - 28.02.14 (а. с. 141, 142, т. 3).

В засіданні суду 03.06.2014 р. представник
відповідача надала письмове пояснення
від бухгалтера відповідача КУргінян
Н.А. від 23.05.2014 р., вих. №674, в якому,
зокрема, зазначено, що вона, як головний
бухгалтер підприємства виконує
доручення директора, який є
розпорядником коштів та ставить візи
про здійснення перерахувань на рахунки
- фактури, які надходять на
підприємство; бухгалтерія проводила
перерахування коштів позивачу,
отримуючи рахунок - фактуру з візою
директора (а. с. 143, 144, т. 3).

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши повноважних
представників сторін, господарський
суд,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2013 р. між СТОВ "Агроресурс", с.
Наталівка Новоград - Волинського
району (перевізник, позивач) та
Дочірнім підприємством "Житомирський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України", м. Житомир (замовник,
відповідач) укладено Договір № 49/3
перевезення вантажу (далі - Договір), за
умовами якого перевізник зобов'язався
доставити автомобільним транспортом
довірений йому замовником вантаж
(згідно із товарно - транспортною
накладною) до пунктів призначення за
маршрутом, визначеним замовником, а
замовник зобов'язався сплатити плату
за перевезення вантажу (п.1.1 Договору)
(а. с. 9, т. 1).

Згідно з п.4.1 Договору, вартість послуг,
які надає виконавець замовнику
(провізна плата) визначається
відповідно до калькуляції та складає
0,85 грн. за 1 т/км з ПДВ.

Загальна вартість послуг (провізної
плати) за кожною заявкою зазначається в
акті виконаних робіт (наданих послуг),
який підписується повноважними
представниками сторін в день виконання
перевізником зобов'язання з
перевезенням вантажу. В разі
систематичних перевезень загальна
вартість послуг (провізної плати) за
кожен місяць зазначається в акті
виконаних робіт (наданих послуг), який
підписується повноважними
представниками сторін в останній день
відповідного місяця (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору сторони погодили,
що загальна вартість послуг (провізної
плати) за цим договором визначається
сумою всіх актів виконаних робіт
(наданих послуг).

Згідно п.4.4 Договору розрахунки між
перевізником і замовником
здійснюються шляхом переказу грошових
коштів на поточний рахунок перевізника
протягом 45 (сорока п'яти) банківських
днів з моменту надання рахунку -
фактури, складеного на основі акту
виконаних робіт (наданих послуг).

На виконання умов Договору позивач
здійснив перевезення вантажу за
замовленням відповідача.

Факт надання транспортних послуг на
загальну суму 2306950,67 грн.
підтверджується актами здачі -
прийняття робіт (наданих послуг):
№ОУ-0000037 від 19.06.2013 р., №ОУ-0000038 від 25.06.2013
р., №ОУ-0000039 від 27.06.2013 р., №ОУ-0000045 від
31.07.2013 р., №ОУ-0000046 від 31.07.2013 р., №ОУ-0000054
від 31.08.2013р., №ОУ-0000058 від 30.09.2013 р.,
№ОУ-0000069 від 15.10.2013 р., №ОУ-0000075 від 31.10.2013
р., №ОУ-0000078 від 16.11.2013 р., №ОУ-0000079 від
30.11.2013р., які підписані повноважними
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств (а. с.10 -20, т. 1).

Окрім, вищезазначених актів здачі -
прийняття робіт, факт наданих
транспортних послуг, також
підтверджується такими документами:

- товарно-транспортними накладними за
період з червня по листопад 2013 р., в яких
зазначено дату, вантаж, маршрут
перевезення (а. с. 42 - 228, т.1; а. с. 1-250, т.2; а.
с. 1-112, 216-221 т. 3; а. с. 48-104, 145 - 250, т. 4; а. с.
1-142, т. 5);

- подорожніми листами за період з
червня по листопад 2013 р., які в свою
чергу являються підставою для
одержання водієм вантажу для
перевезення та покладення
відповідальності за схоронність
такого вантажу на позивача, відповідно
до п. 1.3. Договору (а. с. 182 - 215, 222 - 250, т. 3; а.
с. 1 - 47,105 - 144, т.4).

Однак, відповідач оплатив
заборгованість за надані послуги лише
частково, сплативши позивачу 1208860,51 грн.

Таким чином, внаслідок неналежного
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань, за ним
утворилась заборгованість в сумі
1098090,16 грн. (2306950,67 - 1208860,51).

За вказаних обставин, позивач
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача боргу за надані послуги з
перевезення вантажу.

Дослідивши надані матеріали, оцінивши
докази та всі обставини справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача обґрунтовані
та підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше осіб, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Приписами ч.ч.1,2 ст.193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання, в тому числі
підприємці, повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до Закону, інших
правових актів, договору. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою
правовідносини, що склалися між
позивачем та першим відповідачем є
правовідносинами з перевезення
вантажу.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вже зазначалось, пунктом 4.4 Договору
визначено порядок оплати за надані
послуги з перевезення вантажу, а саме,
шляхом переказу грошових коштів на
поточний рахунок перевізника протягом
45 (сорока п'яти) банківських днів з
моменту надання рахунку-фактури,
складеного на основі акту виконаних
робіт (наданих послуг).

Так, на виконання умов Договору на
підставі підписаних між сторонами
актів здачі - прийняття робіт (надання
послуг), позивач виставив відповідачу
для оплати рахунки - фактури, оригінали
яких оглянуто в засіданні суду та копії
долучено до матеріалів справи: №СФ-0000012
від 19.06.2013 р., №СФ-0000014 від 25.06.2013 р.,
№СФ-0000015 від 27.06.2013 р., №СФ-0000022 від 31.07.2013
р., №СФ-0000023 від 31.07.2013 р., №СФ-0000058 від
31.08.2013 р., №СФ-0000059 від 30.09.2013 р., №СФ-0000060
від 15.10.2013 р., №СФ-0000061 від 31.10.2013 р.,
№СФ-0000062 від 16.11.2013 р., №СФ-0000063 від 30.11.2013
р. (а. с. 164 - 174, т. 3)

Факт отримання відповідачем
вищевказаних документів
підтверджується печаткою (штемпелем
вхідної кореспонденції) ДП
"Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" на вказаних рахунках -
фактурах.

Отже, з урахуванням умов, викладених у
договорі, відповідач зобов'язаний був
здійснити оплату за надані послуги
включно в такі терміни, відповідно:

- згідно з актом №ОУ-0000037 від 19.06.2013 р. -
до 21.08.2013 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000038 від 25.06.2013 р. -
до 27.08.2013 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000039 від 27.06.2013 р. -
до 29.08.2013 р.;

- згідно з актами №ОУ-0000045 , №ОУ-0000046 від
31.07.2013 р. - до 30.09.2013 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000054 від 31.08.2013 р. -
до 01.11.2013 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000058 від 30.09.2013 р. -
до 30.11.2013 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000069 від 15.10.2013 р. -
до 17.12.2013 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000075 від 31.10.2013 р. -
до 03.01.2014 р.;

- згідно з актом №ОУ-0000078 від 16.11.2013 р. -
до 21.01.2014 р. ;

- згідно з актом №ОУ-0000079 від 30.11.2013 р. -
до 04.02.2014 р.

Відповідач своє зобов'язання належним
чином не виконав (в матеріалах справи
відсутні докази, що свідчать про
протилежне), розрахунків з позивачем за
надані послуги з перевезення вантажу в
повному обсязі не провів.

В матеріалах справи є акт звірки
розрахунків з 03.06.2013р. по 28.02.2014 р.,
підписаний керівником позивача та
головним бухгалтером відповідача, з
якого вбачається, що відповідач визнав
наявність у нього боргу перед
позивачем за надані послуги в сумі
1098090,16 грн. (а. с. 21, т. 1).

Необхідно відмітити, що відповідач
заперечуючи проти позову посилається
на те, строк оплати за надані послуги у
розмірі 1098090,16 грн. не настав, оскільки
позивачем не виставлялися рахунки на
дану суму, також, підписи від імені
замовника на актах виконаних робіт
№ОУ-0000039 від 27.06.2013 р., №ОУ-0000045 від 31.07.2013
р., №ОУ-0000046 від 31.07.2013 р., №ОУ-0000054 від
31.08.2013 р., №ОУ-0000058 від 30.09.2013р., №ОУ-0000069
від 15.10.2013 р., №ОУ-0000075 від 31.10.2013 р.,
№ОУ-0000078 від 16.11.2013 р., №ОУ-0000079 від 30.11.2013
р. відрізняються від підпису керівника
відповідача, проставленого на
Договорі.

Представник позивача, стосовно різниці
в підписах зазначив, що вони могли бути
поставлені інженером або бухгалтером
відповідача.

З наявних в справі актів виконаних
робіт (наданих послуг) вбачається, що зі
сторони відповідача вони містять
підпис та "мокру" печатку відповідача;
відтиск печатки, що стоїть на Договорі,
відповідає печатці з відтиском та
написом назви ДП "Житомирський
облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні
дороги України" на актах (а. с. 9 - 20, т. 1).
Крім того, на рахунках-фактурах наданих
представником позивача також
міститься відтиск вхідного штемпеля
відповідача, що свідчить про їх
отримання останнім (а. с. 164 - 174, т. 3).

В матеріалах справи відсутні
документи, які підтверджували, що
печатка відповідача втрачалась або
була викрадена; відповідальною особою
за печатку є керівник підприємства,
тому саме на нього покладено обов'язок
контролювати її використання.

Наведене свідчить про прийняття робіт
(транспортних послуг) відповідачем.

Також позивачем складено товарно -
транспортні накладні, в яких зазначено
назву товару, що відповідає товару,
вказаному в рахунках - фактурах;
замовником та вантажовідправником
перевезення є відповідач, а
вантажоодержувачем - його філії.

За вказаних обставин, заперечення
представника відповідача щодо
ненастання строку оплати за отримані
послуги, неналежних підписів на актах
виконаних робіт (наданих послуг),
спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, розглянувши всі
обставини справи в їх сукупності;
дослідивши подані сторонами в
обґрунтування вимог і заперечень
докази; суд прийшов до висновку , що
транспортні послуги позивачем
відповідачу були надані на підставі
Договору №49/3 від 03.06.2013 р., товарно -
транспортних накладних, актів здачі -
прийняття робіт (наданих послуг), на
підставі яких були виписані рахунки -
фактури.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги в частині стягнення 1098090,16 грн.
основного боргу обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач відповідно до пункту
5.3 Договору за порушення строків оплати
нарахував відповідачу пеню у розмірі
8408,66 грн.

Згідно з п. 3 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Частиною 3 ст. 49 ЦК України передбачено,
що пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Наведені норми свідчать, що за
порушення грошового зобов'язання
боржник на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити неустойку
(штраф, пеню).

Пунктом 5.3 Договору сторони
передбачили, що у випадку невиконання
або неналежного виконання замовником
договірних обов'язків стосовно строків
оплати виконаних робіт, останній
зобов'язаний сплатити перевізнику
(крім суми заборгованості) пеню в
розмірі облікової ставки НБУ, яка діє
на момент виконання зобов'язання, від
вартості невиконаного в строк
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Перевіривши розрахунок пені в сумі 8408,66
грн. (а. с. 4, т. 1), суд вважає його
обґрунтованим, оскільки пеня
нарахована згідно вимог чинного
законодавства України.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 3880,92 грн. 3% річних та 6588,54
грн. інфляційних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за
порушення грошового зобов'язання
боржник на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням індексу інфляції та
нараховані 3% проценти річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних та
інфляційних втрат (а. с. 4, т. 1), суд
вважає його обґрунтованим, оскільки 3%
річних у розмірі 3880,92 грн. та інфляційні
в сумі 6588,54 грн. нараховані відповідно
до вимог чинного законодавства
України.

Приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

За змістом статті 33 ГПК України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

За таких обставин, суд у порядку
виконання припису ст.43 ГПК України
приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані, заявлені
відповідно до вимог чинного
законодавства, підтверджуються
належними доказами, наявними в
матеріалах справи та підлягають
задоволенню на суму 1116968,28 грн., з яких:
1098090,16 грн. основного боргу; 8408,66 грн.
пені; 3880,92 грн. 3% річних та 6588,54 грн.
інфляційних.

Витрати, пов'язані з оплатою судового
збору, покладаються на відповідача,
оскільки він спонукав позивача
звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (10003, м. Житомир, вул.
Перемоги, 75, ) на користь
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроресурс" (11742, Житомирська область,
Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Пушкіна, 16-а, ):

- 1098090,16 грн. основного боргу;

- 8408,66 грн. пені;

- 3880,92 грн. 3% річних;

- 6588,54 грн. інфляційних;

- 22339,37 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.06.14

Суддя
Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам