ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа № 925/760/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого -судді Довганя К.І.,
при секретарі Олексенко Т.В. за участю:
позивача - Дзюмана С.В. за довіреністю,
відповідача - не з'явився, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси справу за позовом публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" в особі
Черкаської філії публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" до
приватного акціонерного товариства
"Драбівське автотранспортне
підприємство 17143" про стягнення 5 451 грн.
03 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 5451 грн. 03 коп.
заборгованості по агентській угоді
№02-04 від 01.07.2004р. про обов'язкове
особисте страхування пасажирів на
транспорті.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач послався на те, що на виконання
укладеної 01.07.2004р. між Черкаською
обласною дирекцією страхування ВАТ УСК
„Гарант - АВТО" (далі Черкаська філія
ПАТ „УСК" Гарант - АВТО" згідно рішення
загальних зборів акціонерів від
20.04.2011р.) та ВАТ „Драбівське АТП 17143"
агентської угоди позивач надав послуги
по обов"язковому особистому
страхуванню на транспорті (пасажири),
за які останній повного та своєчасного
розрахунку не провів.

Відповідач, був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, однак в судове засідання не
з'явився, свого представника не
направив. Відзив на позов суду не
подавав.

Представник позивача позов у судовому
засіданні підтримав з підстав,
викладених у ньому.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутністю відповідача за наявними
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши наявні у справі
докази, встановив наступне.

01.07.2004р. між сторонами укладено
агентську угоду №02-04 про обов'язкове
особисте страхування пасажирів на
транспорті, відповідно до якої сторони
зобов'язалися спільно здійснювати
обов'язкове особисте страхування
пасажирів від нещасних випадків на
всіх маршрутах, які обслуговує „агент",
відповідно до Положення про
обов'язкове страхування від нещасних
випадків на транспорті, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№959 від 14.08.1996р. (далі - Положення) та
змін і доповнень внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 18.12.1998р.
№2011 і ліцензії на право здійснення
цього виду страхування, Міністерством
фінансів України (п. 1.1 угоди).

Відповідно до п. 1.2. угоди
застрахованими є пасажири, у яких є
проїзні квитки на маршрути, які
обслуговуються „Агентом", з моменту
оголошення посадки до моменту
завершення поїздки,

Угодою передбачено, що починаючи з
01.07.2004р. утримувати з пасажирів на
міжобласних, міжміських маршрутах у
межах однієї області і на маршрутах
приміського сполучення в розмірі 2% від
тарифу на проїзд (п. 2.1.1. угоди).

Отримані від пасажирів, транспортних
підприємств і організацій, страхові
платежі щомісячно перераховувати на
рахунок страховика до 15 числа кожного
місяця. При несвоєчасному
перерахуванні страхових платежів
агент щомісячно сплачує страховику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ п. 2.1.4. угоди).

Станом на 01.11.2013р. відповідач має
заборгованість перед позивачем в сумі
5451,03 грн.

Сторонами було проведено звірку
взаємних розрахунків про що складено
акт станом на 01.04.2011р., який підтриманий
уповноваженими особами позивача та
відповідача з якого вбачається, що
відповідач за неналежне виконання умов
угоди заборгував позивачу 5451,03 грн.

Позивач на адресу відповідача
направляв претензії №255 від 21.11.2013р. та
№72 від 31.03.2014р. з вимогами сплатити
заборгованість, які залишені без
відповіді та задоволення.

Крім того з метою врегулювання спору
позивачем був розроблений графік
погашення заборгованості, однак
відповідач заборгованість не погасив.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст.
525, 526, 530, ЦК України містять такі
положення:

„Господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта ( виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати:

- з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
( термін ) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк ( термін
).

Відповідно до ст.. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та використовувати інші умови
договору.

Статтею 989 ЦК України страхувальник
зобов'язаний вносити страхові платежі
(внески, премії) у розмірі,
встановленому договором.

Оцінивши фактичні обставини справи та
приписи наведеного вище законодавства
суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між
сторонами виникли на підставі
укладеної агентської угоди №02-04 від
01.07.2004р. За своєю правовою природою цей
договір є договором страхування. Свої
зобов'язання за даним договором
позивач виконав належним чином та
надав послуги по обов"язковому
особистому страхуванню на транспорті.

Однак відповідач в порушення вимог
ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України свої
зобов'язання щодо оплати наданих
послуг належним чином не виконав,
заборгувавши позивачу на час розгляду
справи 5451,03 грн., що підтверджується
підписаним сторонами актом звірки
станом на 01.04.2011р.

Відповідно до ст.49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають до стягнення витрати
останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Драбівське
автотранспортне підприємство 17143", вул..
50-річчя Жовтня, буд.. 3, с.
Драбово-Барятинське, Драбівський
район, Черкаська область, 19842, код 05461214
на користь публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" в особі
Черкаської філії публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто", вул.
Благовісна, буд. 210, м. Черкаси, 18000, код
14196797 - 5451,03 грн. боргу, 1827,00 грн. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 04.06.2014р.

СУДДЯ
К.І.Довгань