ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Справа № 904/7256/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка
М.І. (головуючого),

Гончарука
П.А. (доповідача),

Вовка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18 листопада 2013 року та
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 19
березня 2014 року у справі № 904/7256/13 за
позовом обласного комунального
підприємства культури
"Дніпропетровський академічний театр
опери та балету" до приватного
підприємства "Спецпромтехніка", за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державної фінансова
інспекція в Дніпропетровській області,
про стягнення суми, -

Встановив:

У вересні 2013 року обласне комунальне
підприємство культури
"Дніпропетровський академічний театр
опери та балету" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до приватного
підприємства "Спецпромтехніка" про
стягнення 60668 грн., надлишково
пред'явлених для оплати вартості
виконаних робіт, посилаючись на те, що
підрядником не надано підтверджуючих
(первинних) документів виконання цих
робіт і понесених витрат, чим порушено
п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 № 174.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року про порушення
провадження у справі, зокрема, залучено
до участі у справі в якості третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача -
Державну фінансову інспекцію в
Дніпропетровській області.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18
листопада 2013 року, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 19
березня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі Державна фінансова
інспекція в Дніпропетровській області,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постановлені у справі судові
рішення скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу позивач
просить залишити оскаржувані судові
рішення без змін, а касаційну скаргу -
без задоволення, вказуючи на
безпідставність викладених в ній
доводів.

Сторони у справі не скористались
правом на участь в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи касаційної скарги, суд вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено попередніми судовими
інстанціями, 14 липня 2010 року сторонами
укладено договір про капітальний
ремонт покрівлі, за яким відповідач
виконував роботи з капітального
ремонту покрівлі театру на загальну
суму 253069,20 грн. Термін дії договору - до 1
вересня 2010 року.

Крім того, 14 липня 2010 року позивачем
укладено договір № 1-ТН з управлінням
капітального будівництва
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, предметом якого є
технічний нагляд по об'єкту
"Капітальний ремонт покрівлі" театру
опери та балету. Особи, що здійснюють
технічний нагляд, мають право вимагати
від підрядника виконання робіт
відповідно до проектно-кошторисної та
іншої технічної документації,
дотримання вимог нормативних
документів щодо порядку виконання та
прийняття робіт.

З грудня 2011 по січень 2012 року Державною
фінансовою інспекцією в
Дніпропетровській області проводилась
планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
театру. Перевіркою правильності
застосування відповідачем кошторисних
норм при визначенні вартості виконаних
будівельних робіт зазначено про
завищення вартості робіт та матеріалів
на суму 60668 грн.

Підставою звернення позивача до суду з
даним позовом стали звернення
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області № 04-04-05-15/2695
від 1 березня 2012 року та № 04-04-05-15/2696 від 1
березня 2012 року про усунення порушень,
в яких третя особа вимагає від позивача
провести претензійно-позовну роботу з
відповідачем для повернення зайво
отриманих ним коштів.

Розглядаючи позовні вимоги по суті,
господарський суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний
господарський суд, залишивши судове
рішення у справі без змін, керуючись
нормами ст. 224 Господарського кодексу
України, ст.ст. 509, 837, 838, 1212, 1213
Цивільного кодексу України, дійшов
висновку про їх необґрунтованість,
відмовивши в позові. При цьому, суд
послався на наступні обставини.

Відповідно до п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1.20000 № 174
вартість прямих витрат при взаємних
розрахунках за об'єми виконаних робіт
визначається на підставі нормативних
затрат трудових та
матеріально-технічних ресурсів,
виходячи з фізичних об'ємів виконаних
робіт. Чинне законодавство не
передбачає додаткового підтвердження
вартості робіт, ціна яких встановлена
відповідно до норм та не перевищила їх.

Матеріалами справи підтверджено, що
роботи, вимога оплати яких та їх
вартість оскаржується позивачем,
фактично відповідачем виконані.

Перевірка правильності застосування
ресурсних елементів кошторисних норм
(розцінок) проводилась Управлінням
капітального будівництва
Дніпропетровської
облдержадміністрації, акт № 1
приймання виконаних будівельних робіт
за вересень 2010 року форми КБ-2в
підписано працівником Управління без
зауважень. При цьому, без зауважень
замовником і підрядником підписаний і
акт здачі-приймання виконаних робіт за
договором про капітальний ремонт
покрівлі від 14 липня 2010 року.

Невідповідності обсягів та видів
виконаних відповідачем робіт за
спірними правовідносинами позивачем
не доведено.

Висновок попередніх судових інстанцій
про відсутність правових підстав для
задоволення позову є законним,
обґрунтованим, прийнятим відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, фактичних обставин і наявних
матеріалів, а доводи касаційної скарги
його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18 листопада 2013 року та
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 19
березня 2014 року у справі № 904/7256/13 - без
змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Судді
Гончарук П.А.

Вовк І.В.