ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.2014 Справа № 920/704/14

За позовом: Комунального
підприємства «Ромникомунтепло»
Роменської міської ради, м. Ромни,
Сумська область,

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, м. Ромни, Сумська область,

про стягнення 345 грн. 39 коп.

Суддя О.Ю. Соп'яненко

при
секретарі судового засідання
Пігарєвій І.О.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви, просить суд стягнути з
відповідача 345 грн. 39 коп. боргу за
неналежне виконання відповідачем, у
березні - квітні 2007 року, укладеного між
сторонами 15.10.2005 року договору № 114 на
відпуск та споживання теплової енергії
у вигляді гарячої води.

Відповідач подав до суду 14.05.2014 року
заяву, в якій зазначає, що закінчився
строк позовної давності для вимог
заявлених позивачем, а тому відповідач
просить суд застосувати наслідки
спливу строку позовної давності та
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Позивач надав письмові пояснення № 868
від 29.05.2014 року, в яких позов підтримує і
наполягає на задоволенні заявлених
вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
та дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд встановив:

15.10.2005 року між позивачем та
відповідачем у справі був укладений
договір № 114 на відпуск та споживання
теплової енергії у вигляді гарячої
води (надалі - Договір).

Відповідно до Договору позивач
зобов'язався надавати теплову енергію
у вигляді гарячої води до приміщення
відповідача, а відповідач зобов'язався
сплачувати за гарячу воду на умовах
встановлених Договором.

Згідно до п. 2.4 Договору надану теплову
енергію відповідач оплачує позивачу в
строк до 20 числа поточного місяця.

Позивач зазначає, що за березень -
квітень 2007 року було надано
відповідачу теплову енергію на суму 345
грн. 39 коп.

Позивач надав відповідачу рахунки № 91
від 10.04.2007 року та № 99 від 02.03.2007 року для
оплат, неодноразово звертався до
відповідача з претензіями, які були
залишені без відповіді, відповідач
борг не сплатив, а тому позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне:

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надавав позивачу теплову
енергію у березні-квітні 2007 року і
останній строк оплати за надану
теплову енергію, відповідно до п. 2.4
Договору, був 20.04.2007 року.

Відповідно до п. 1 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалась або могла довідатись
про порушення свого права.

Позивач міг довідатись, що відповідач
порушує зобов'язання, оскільки кошти у
встановлені Договором строки
відповідач позивачу не сплатив, а тому
з 21.04.2007 року розпочався загальний
строк позовної давності, який
закінчується 21.04.2010 року.

Згідно до п. 1 ст.264 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
преривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу.

Відповідно до розрахунку, наданого
позивачем (а.с. 14), відповідач кошти за
опалення за березень-квітень 2007 року не
сплачував, у листопаді 2007 року ним було
сплачено 361 грн. 61 коп. за опалення за
жовтень-листопад 2007 року, а отже
відповідач не вчиняв дії, що свідчили б
про визнання ним боргу, тобто перебіг
позовної давності не переривався.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна
давністю застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Відповідач 14.05.2014 року подав суду заяву
про застосування позовної давності, в
якій просить суд відмовити позивачеві
в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, застосувавши позовну давність.

Відповідно до частини четвертої статті
267 ЦК України сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Оскільки 14.05.2014 року відповідач
звернувся до суду з заявою про
застосування позовної давності,
перебіг позовної давності не
переривався і закінчився 21.04.2010 року, а
тому суд відмовляє позивачу у
задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, при відмові у позові витрати
по сплаті судового збору покладаються
на позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову -
відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено 06.06.2014
року.

Суддя О.Ю. Соп"яненко