ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" червня 2014 р.Справа № 916/1112/14

За позовом Громадської організації
„Одеський обласний авіаспортивний
клуб Товариства сприяння обороні
України"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Аероклуб „Одеса"

про витребування майна

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача Мельничук Т.В. -
довіреність

від відповідача Оборін К.В. - президент
товариства

СУТЬ СПОРУ: Громадська організація
„Одеський обласний авіаспортивний
клуб Товариства сприяння обороні
України" (далі - позивач) звернулась до
господарського суду Одеської області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю Аероклуб „Одеса"
(далі - відповідач) про витребування з
чужого незаконного володіння майна:
літак АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ), 25.01.1990 року
випуску, двигун - Аш - 62ИР, 30.06.1989 року
випуску, заводський номер 16499246.

Позивач позов підтримує.

Відповідач з позовом не згоден з
підстав викладених у відзиві.

В С Т А Н О В И В :

25.12.1997 року між позивачем - Одеським
обласним АСК ТСО України та Одеським
міським клубом екстремальних видів
спорту „Ультра - Спорт",
правонаступником якого є відповідач по
справі - Товариство з обмеженою
відповідальність Аероклуб „Одеса",
було укладено договір оперативного
лізингу літака АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ),
згідно якого Одеський обласний АСК ТСО
України (Лізингодавець) передав, а
Одеський міський клуб екстремальних
видів спорту „Ультра - Спорт"
(Лізингоодержувач) отримав у
користування на певний строк літак АН -
2 №1г-23747(UR-ВSМ), 25.01.1990 року випуску,
двигун - Аш - 62ИР, 30.06.1989року випуску,
заводський номер 16499246 . Строк дії
договору був встановлений до 25 грудня
2013 року.

07.10.2013 року Одеський обласний
авіаспортивний клуб Товариства
сприяння обороні України направив на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю Аероклуб „Одеса"
лист (вих. №16) в якому було повідомлено
Товариство з обмеженою
відповідальністю Аероклуб „Одеса", що
договір оперативного лізингу
вказаного літака від 25.12.1997 року не
буде надалі пролонгований після
закінчення строку його дії та
зазначено, що відповідно до п.4.3
Договору, Товариству з обмеженою
відповідальністю Аероклуб „Одеса"
надається строк до 28.12.2013 року для
повернення Одеському обласному АСК
Товариства сприяння обороні України
літака АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ), 25.01.1990р.
випуску, згідно умов договору та акту
прийому - передачі.

24.10.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю Аероклуб „Одеса"
отримало вище зазначений лист, що
підтверджує отримане Одеським
обласним АСК ТСО України рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, а також отриманий від
дирекції поштампу - центр поштового
зв'язку №1 лист вих.№1264-1265/12 від 04.11.2013р.
в якому зазначено, що лист з оголошеною
цінністю пріоритетний з
рекомендованим повідомленням №695
від 07.10.2013 року на ім'я ТОВ Аероклуб
„Одеса" був отриманий адресатом.

З огляду на викладене, Одеський
обласний авіаспортивний клуб ТСО
України виконав умови визначені п.7.4.
Договору попередивши
Лізингоодержувача за один місяць до
закінчення Договору про відсутність
наміру у його продовжені.

Однак, відповідачем не виконані
договірні зобов'язання перед позивачем
щодо повернення літака.

Зазначені обставини стали підставою
для звернення позивача з позовом по цій
справі з вимогами про витребування
вищевказаного літака у відповідача на
користь Громадська організація
„Одеський обласний авіаспортивний
клуб Товариства сприяння обороні
України".

Відповідач, заперечуючи проти позову,
посилається на неможливість
повернення літака через відсутність у
позивача аеродрому або іншого місця,
придатного для посадки повітряного
судна і його належного зберігання.

Також, як на підставу у задоволенні
позову, відповідач посилається на
відсутність у позивача права на
звернення з таким позовом з огляду на
те, що ГО „Одеський обласний
авіаспортивний клуб Товариства
сприяння обороні України" не є
власником літака АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ).

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 Цивільного
кодексу України, ст.174 ГК України
підставами для виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини внаслідок яких
виникають зобов'язання.

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України,
ст..173 ГК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами ст.806 Цивільного кодексу
України визначено що за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (лізингоодержувачу) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). Відносини, що
виникають у зв'язку з договором
лізингу, регулюються положеннями
Цивільного кодексу України про лізинг,
найм (оренду).

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Також, положенням частини 2 п.2 ст.291
Господарського кодексу України
визначено, що однією з підстав
припинення договору оренди є
закінчення строку, на який його було
укладено.

Відповідач не заперечує проти того, що
на цей час закінчився термін дії,
укладеного між позивачем та Одеським
міським клубом екстремальних видів
спорту „Ультра - Спорт"
(правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальність Аероклуб
„Одеса") договору оперативного лізингу
літака АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ) від 25.12.1997
року. Однак, відповідач стверджує, що
позивач не має права вимагати
повернення літака, оскільки не є його
власником.

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача, приймаючим до
уваги те, що саме у наймодавця
(лізингодавця), в разі невиконання
наймачем (лізингоодержувачем)
обов'язку по поверненню речі, що була
об`єктом оренди (найму, лізингу) -
виникає право на звернення до суду за
захистом свого порушеного права.

Крім того, спірний літак, відповідно
до наказу голови Центрального комітету
Товариства сприяння обороні України
від 08.07.1992р № 104 „Про перерозподіл і
закріплення авіаційної техніки в
авіаційних організаціях ТСО „України",
був переданий у володіння позивачу по
справі.

Право володіння, згідно п.1 ч.1 ст.395
Цивільного Кодексу України, є одним із
видів речових прав на чуже майно.

Статтею 396 ЦК України передбачено, що
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у т.ч. і від власника майна, відповідно
до положень глави 29 цього Кодексу.

На момент звернення позивача до суду з
позовом по цій справі, відповідач не
має правових підстав на володіння та
користування літаком АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ).

Згідно ст.387 ЦК України - власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 400 ЦК України
недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього право власності
або інше право відповідно до договору
або закону, або яка є добросовісним
володільцем цього майна. У разі
невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

Також, суд вважає за необхідне
зазначити, що відсутність у позивача
належних умов для знаходження та
зберігання літака, на які посилається
відповідач у своїх запереченнях, не
може служити правовою підставою для
відмови у задоволенні позову.

З огляду на вищевикладене, позов
підлягає задоволенню у повному обсязі
з покладенням на відповідача витрат по
сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Витребувати у Товариства з
обмеженою відповідальністю Аероклуб
„Одеса" (65009, м. Одеса, Фонтанська
дорога, 12, код 23988327) на користь
Громадської організації „Одеський
обласний авіаспортивний клуб
Товариства сприяння обороні України"
(65007, м. Одеса, вул. Преображенська, 88, код
02722281): літак АН - 2 №1г-23747(UR-ВSМ), 25.01.1990
року випуску, двигун - Аш - 62ИР, 30.06.1989
року випуску, заводський номер 16499246.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю Аероклуб
„Одеса" (65009, м. Одеса, Фонтанська
дорога, 12, код 23988327,) на користь
Громадської організації „Одеський
обласний авіаспортивний клуб
Товариства сприяння обороні України"
(65007, м. Одеса, вул. Преображенська, 88, код
02722281): 6654 гривні 92коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення 10-денного строку з дня
його прийняття.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне
рішення складено 16.06.2014р.

Суддя
Демешин О.А.