ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 р.
Справа №917/373/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сандора", юридична
адреса: с.Миколаївське, Жовтневий
район, Миколаївська область, 57262;
поштова адреса: вул. Новозаводська, 17, м.
Миколаїв, 54028

до Приватного підприємства "Діадема",
вул. Гоголя, 3, м. Кременчук, 39605

про стягнення 59 867,77грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Данильчук С.Г.
довіреність № 10-05-23від 18.01.2014р.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення, додано
до справи та повідомлено про строк
виготовлення повного тексту рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 59 867,77 грн., з яких
52 996,89грн. - основний борг за Договором
поставки №704-02/2013 від 04.02.2013р. та 6870,88
грн. - пеня за неналежне виконання умов
Договору.

Представником позивача 28.04.2014р. було
подано клопотання про зменшення
розміру позовних вимог (вхід. №5570 від
28.04.2014р.) згідно якого просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 63 735,56 грн., з яких 52 996,89грн. -
основний борг та 10 738,67 грн. - пеня за
прострочення оплати за поставлену
продукцію, в зв"язку з частковою
сплатою відповідачем суми основного
боргу (а.с.49-50).

15.05.2014р. через канцелярію суду було
подано клопотання про зменшення
розміру позовних вимог згідно якого
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 59 867,77 грн., з яких
52 996,89грн. - основний борг за Договором
поставки №704-02/2013 від 04.02.2013р. та 6 870,88
грн. - пеня за неналежне виконання умов
Договору.

Відповідно до ч. 4 ст.22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі, зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки дії позивача не суперечили
законодавству, подані позивачем
клопотання про зменшення розміру
позовних вимог були прийняті судом до
розгляду (ухвалами суду від 28.04.2014р. та
15.05.2014р.)

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір.

З даних обставин судом розглядаються
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 59
867,77 грн., з яких 52 996,89грн. - основний борг
за Договором поставки №704-02/2013 від
04.02.2013р. та 6 870,88грн. - пеня за неналежне
виконання умов Договору.

Представник позивача на задоволенні
позовних вимог наполягає з урахуванням
клопотань про зменшення розміру
позовних вимог. В обгрунтування
позовних вимог посилається на
неналежне виконання відповідачем умов
договору поставки від 04.02.2013 р.
№704-02/2013р.

Також на виконання ухвал суду
позивачем були надано оригінали
документів долучених до матеріалів
справи , які були оглянуті у судовому
засіданні.

Представник відповідача не з"явився,
15.05.2014р. надіслав клопотання (вхід. № 6169
від 15.05.2014р.) про відкладення розгляду
справи для надання можливості
врегулювання спору, шляхом підписання
мирової угоди з позивачем.

Також відповідачем було подано відзив
на позовну заяву, відповідно до якого
зазначає, що останнім за поставлений
товар було здійснено часткову оплату,
на суму 20 868,91 грн., в підтвердження
надано копії квитанцій та розрахунок
сплати. Однак, як вбачається з даного
розрахунку, сплата 20 372,02 грн.
підтверджується доданими квитанціями
та співпадає з розрахунком позивача.
Відповідач в наданому розрахунку
зазначає про сплату 496,89 грн., не
зазначивши ні дати, ні номера
квитанції, а також не надано жодних
доказів, які б підтверджували факт
перерахування позивачу 496,89 грн.
відповідачем за поставлений товар.

Ухвалою від 15.05.2014р. судом було
відкладено розгляд справи для надання
можливості врегулювати спір мирним
шляхом, та надати докази сплати
заборгованості.

Однак відповідач повноважного
представника в жодне судове засідання
не направив, вимог ухвал суду не
виконав, про причини неявки суд не
повідомлено.

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 28.04.2014р. строк розгляду
спору було продовжено за клопотанням
позивача.

З огляду на викладене, а також те, що
судом неодноразово відкладався
розгляд справи, відповідач
повідомлений належним чином, та в
зв'язку з закінченням строку вирішення
спору, тому справа розглядається за
наявними матеріалами на підставі ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "САНДОРА"
(Постачальник, позивач по справі) та
Приватним підприємством "Діадема"
(Покупець, відповідач по справі) 04.02.2013р.
був укладений Договір поставки №
704-02/2013 (а.с.12-13) (далі - Договір).

Даний договір набирає чинності з
моменту підписання повноважними
представниками сторін і діє протягом
року (п.6 Договору).

Відповідно до умов даного Договору
Постачальник зобов'язується протягом
строку дії цього Договору передавати
Покупцю у власність, а Покупець -
приймати та оплачувати продукцію (соки,
безалкогольні та алкогольні напої та
ін.) (п. 1 Договору).

При укладенні договору сторони
узгодили, що:

- найменування, одиниця обліку,
кількість асортимент продукції
вказуються у накладній
(рахунку-фактурі), що складається
відповідно до замовлення Покупця;

- ціна продукції встановлюється
Постачальником на момент
відвантаження, відображається в
накладній (рахунку-фактурі) та
вважається погодженою між
Постачальником та Покупцем за
наявності печаток та підписів
уповноважених осіб. В цьому випадку
накладні виконують функцію
специфікації та є невід"ємною частиною
договору. Покупець підтверджує
повноваження осіб, що завіряють своїм
підписом факт прийняття Товару на
накладних (рахунках-фактурах).

Згідно пункту 3 Договору, сторонами
погоджено, що покупець зобов"язаний
оплатити продукцію протягом 7 (семи)
календарних днів з дати відвантаження,
вказаної в накладній (рахунку-фактурі),
шляхом перерахування грошових коштів
на банківський рахунок Постачальника
або шляхом внесення в касу
підприємства.

В разі оплати продукції готівкою,
документами, що підтверджують оплату
продукції, є розрахункові касові
документи постачальника (чек РРО або
ПКО). Будь-які інші документи не
підтверджують надходження грошей в
касу постачальника, та не є доказом
оплати. При передачі грошей без
оформлення касових документів
відповідальність за ненадходження
грошей в касу постачальника несе
покупець.

Як зазначає позивач, що на виконання
взятих на себе зобов'язань за договором
своєчасно і у відповідності з умовами
договору було здійснено поставку
товару.

Однак, відповідач порушив свої
зобов'язання за договором у частині
здійснення оплати у визначені
договором строки, частково
розрахувавшись за поставлений товар.

Згідно двостороннє підписаного акту
взаєморозрахунку, заборгованість ПП
"Діадема", перед позивачем складає 52 996,89
грн. (а.с.116).

Крім того, в наданому до матеріалів
справи відзиві на позовну заяву
зазначає, що ПП "Діадема" за поставлений
товар було здійснено часткову оплату,
на суму 20 868,91 грн., в підтвердження
надано копії квитанцій та розрахунок
сплати (а.с.117-122).

Однак як вбачається з даного
розрахунку, сплата 20 372,02 грн.
підтверджується доданими квитанціями
та з розрахунком позивача. Відповідач в
наданому розрахунку зазначає про
сплату 496,89 грн., не зазначивши ні дати,
ні номера квитанції, а також не надано
жодних доказів, які б підтверджували
факт перерахування позивачу 496,89 грн.
відповідачем за поставлений товар.

Отже, станом на 21.05.2014р. заборгованість
ПП "Діадема" за договором поставки
№704-02/2013 від 04.02.2013р. з урахуванням
часткової сплати заборгованості
складає 52 996,89 грн.

За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 59 867,77 грн., з яких 52 996,89грн. -
основний борг за Договором поставки
№704-02/2013 від 04.02.2013р. та 6870,88 грн. - пеня за
неналежне виконання умов Договору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного
кодексу України визначено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. За приписами ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна
сторона-постачальник, зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій сторони - покупцеві
товар, а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар і сплатити за
нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст.
692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт наявності між
сторонами правовідносин з приводу
поставки товару, обсяги поставленого
товару, факт наявності заборгованості
в розмірі 52 996,89 грн. за поставлений на
виконання умов договору товар та факт
прострочення виконання грошових
зобов'язань відповідачем.

З урахуванням вищенаведеного позовні
вимоги про стягнення з відповідача
52 996,89 грн. основного боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 52 996,89 грн. основного боргу
підтверджені документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, доказів врегулювання
спору мирним шляхом не надано, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549
Цивільного кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
НБУ, за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором (п. 6
ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який нараховувалась
пеня.

У відповідності до п. 4.2. Договору
поставки, у випадку несвоєчасної
оплати згідно договору, покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми за кожен день
прострочення оплати.

На підставі зазначених норм та
відповідно до умов Договору позивачем
заявлено до стягнення 6 870,88 грн. пені
(розрахунок в матеріалах справи,
а.с.125-127).

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем
пені, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Діадема" (вул. Гоголя, 3, м. Кременчук,
39605; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сандора"
(с.Миколаївське, Жовтневий район,
Миколаївська область, 57262, ) 52 996,89 грн. - основного боргу та 6870,88
грн.- пені.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Діадема" (вул. Гоголя, 3, м. Кременчук,
39605; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сандора"
(с.Миколаївське, Жовтневий район,
Миколаївська область, 57262, ) 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 27.05.2014 р.

Суддя
Погрібна С.В.