ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Справа № 14/103 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого, Мележик Н.І.,
Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на
рішення та постанову
господарського суду Львівської
області від 11 жовтня 2013 року
Львівського апеляційного
господарського суду від 19 листопада 2013
рокуу справі№ 14/103господарського
судуЛьвівської області за
позовомОСОБА_5 доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Львівський автоцентр "Камаз"треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача 1.
Державний реєстратор виконавчого
комітету Львівської міської ради -
Дуда Володимир Іванович,
2. ОСОБА_4 провизнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівський
автоцентр "Камаз" від 09.12.2008 та від 18.03.2010

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до господарського
суду із позовом до ТОВ "Львівський
автоцентр "Камаз" про визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників ТОВ "ЛА "Камаз", оформлених
протоколами від 09.12.2008 та 18.03.2010, з
посиланням на те, що збори відбулися з
порушенням норм статуту та
законодавства.

Справа господарськими судами
розглядалася неодноразово.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 11.10.2013 у справі
№14/103 (суддя Р.Матвіїв), залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
19.11.2013 (судді: Костів Т.С. - головуючий,
Малех І.Б., Марко Р.І.), позов задоволено,
визнано недійсними рішення загальних
зборів ТОВ "Львівський автоцентр
"Камаз", оформлені протоколами від
09.12.2008 та від 18.03.2010. Судові рішення,
зокрема, мотивовано відсутністю
кворуму на оспорюваних загальних
зборах.

ОСОБА_4 не погодився із такими судовими
рішення і звернувся до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить їх
скасувати, а справу №14/103 передати на
новий розгляд до господарського суду
першої інстанції. Скаржник, зокрема,
зазначає, що господарські суди
проігнорували вказівки суду
касаційної інстанції про необхідність
з'ясування правового статусу ОСОБА_4 у
відносинах із учасниками спору,
оскільки його право власності на 84,5%
частки у статутному капіталі
відповідача підтверджується рядом
договорів купівлі-продажу та рішенням
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області. Суди не дослідили
правових підстав наявності чи
відсутності у ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 підстав для набуття
права власності на частки. Суди дійшли
помилкового висновку, що ОСОБА_5 є
власником 84,5% частки у ТОВ "Львівський
автоцентр "Камаз" за протоколами №2 від
30.06.2007 та №3 від 05.05.2008, оскільки вказана
редакція статуту ніколи не була
зареєстрована в ЄДР.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 31.03.2014 у справі
№14/103 касаційну скаргу прийнято до
провадження.

Розпорядженням заступника секретаря
першої судової палати від 18.04.2014 у
зв'язку з відпусткою судді Плюшка І.А.
для розгляду справи №14/103 сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя - Самусенко С.С.
(доповідач), судді Дунаєвська Н.Г.,
Кочерова Н.О.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 22.04.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено.

У відзиві на касаційну скаргу
представник позивача вказує, що доводи
скаржника є безпідставними, а
оскаржувані судові рішення законними
та обґрунтованими.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 12.05.2014 у зв'язку з
виходом судді Плюшка І.А. з відпустки,
перебуванням судді Кочерової Н.О. у
відпустці та завантаженістю судді
Дунаєвської Н.Г. для розгляду справи
№14/103 сформовано колегію суддів у
наступному складі: головуючий суддя -
Плюшко І.А., судді Попікова О.В.,
Самусенко С.С. (доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 13.05.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 27.05.2014 розгляд касаційної
скарги відкладено.

Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 06.06.2014 для розгляду
справи №14/103 сформовано колегію суддів
у наступному складі: головуючий суддя -
Плюшко І.А., судді Мележик Н.І.,
Самусенко С.С. (доповідач).

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених
законодавством меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
господарськими судами попередніх
інстанцій, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 09.12.2008
відбулися загальні збори учасників ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз", на яких
прийнято рішення погодити заяви
учасників ТОВ "Львівський автоцентр
"Камаз" ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_9 та припинити їхню участь у
товаристві, затверджено склад
учасників та розподілено між ними
частки у статутному капіталі
товариства, визначено, що РВ ФДМУ по
Львівській області належить частка
15,50%, що складає 115 617,91 грн.; ОСОБА_4 - 84,50%
статутного капіталу товариства, що
складає 630 304,09 грн., затверджено нову
редакцію статуту.

Також встановлено, що 18.03.2010 проведено
загальні збори учасників ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз", на яких
вирішено, зокрема, ліквідувати ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз".

Предметом позовних вимог є визнання
недійсними вказаних рішень загальних
зборів з підстав відсутності кворуму
на загальних зборах та порушення прав
позивача.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
господарські товариства" (в редакції,
що діяла на час прийняття оспорюваних
рішень зборів) загальні збори
учасників вважаються повноважними,
якщо на них присутні учасники
(представники учасників), що володіють
у сукупності більш як 60 відсотками
голосів.

Господарські суди встановили, що 30.06.2007
загальними зборами учасників ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз"
розглянуто нотаріально посвідчені
заяви 25 учасників про вихід з
товариства та відступлення їх часток
ОСОБА_5, прийнято рішення про
виключення 25 учасників на підставі
поданих заяв з числа учасників
товариства, надано згоду на
відступлення належних їм часток
ОСОБА_5, прийнято останнього в число
учасників товариства та обрано
директором товариства.

Судами з'ясовано, що ОСОБА_5 на підставі
рішень загальних зборів учасників ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз" від 30.06.2007
та від 05.05.2008 набув 84,5% частки
статутного капіталу товариства.

Рішенням загальних зборів учасників
ТОВ "Львівський автоцентр "Камаз", які
відбулися 06.06.2008, прийнято заяви від 25
попередніх учасників товариства та
оголошено недійсними подані в 2007 році
заяви про їх вихід з товариства;
скасовано рішення зборів учасників
товариства, що оформлені протоколом №2
від 30.06.2007; скасовано рішення зборів
учасників товариства від 05.05.2008;
звільнено ОСОБА_5 з посади
директора товариства; обрано
генеральним директором товариства
ОСОБА_14; затверджено нову редакцію
статуту товариства.

Судами з'ясовано, що вказане рішення
загальних зборів учасників ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз" від 06.06.2008
визнано недійсним рішенням
господарського суду Львівської
області від 24.06.2010 у справі №24/123.

З огляду на викладене, господарські
суди попередніх інстанцій прийшли до
висновку, що ОСОБА_5 з 30.06.2007 є учасником
товариства з часткою 84,5% та директором
вказаного товариства.

Проте судами встановлено із
вищенаведених причин відсутність
доказів повідомлення у встановленому
законом порядку ОСОБА_5 як учасника ТОВ
"Львівський автоцентр "Камаз" про
проведення загальних зборів 09.12.2008 та
18.03.2010.

Суди дійшли правильного висновку, що,
оскільки в силу недійсності за
рішенням суду рішень загальних зборів
від 06.06.2008 позивач залишається
учасником товариства. Наступні збори
учасників товариства від 09.12.2008 та від
18.03.2010 повинні були проводитись із
повідомленням ОСОБА_5 про їх скликання
та за його участі, оскільки його частка
в розмірі 84,5% мала враховуватися при
визначенні кворуму.

Крім того, суди встановили, що збори
скликано особою, яка не мала таких
повноважень, оскільки відповідно до
статуту, директор товариства є єдиною
особою, яка уповноважена скликати
загальні збори учасників товариства.

Судами встановлено недотримання вимог
закону та установчих документів
товариства під час скликання і
проведення загальних зборів, з
порушенням корпоративних прав ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги спростовано
попередніми судовими інстанціями.
Скаржник фактично просить переоцінити
вже встановлені судами обставини.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що на виконання вимог касаційної
інстанції судом під час нового
розгляду заяви про перегляд ухвали від
27.03.2013 за новоявленими обставинами
ухвалою від 11.09.2013 залучено ОСОБА_4 до
участі у справі в процесуальному
статусі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача. Господарськими
судами попередніх інстанцій належним
чином досліджено правовий статус
ОСОБА_4 та його посилання на порушення
власних прав, проте встановлене не
спростовує порушення законодавства
при проведенні оспорюваних зборів та
наявність порушених корпоративних
прав учасника товариства ОСОБА_5 Спір
щодо права власності на частку між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не є предметом спору у
даній справі.

Встановивши на підставі поданих
доказів зазначені обставини, суди
попередніх інстанцій правильно
застосували до спірних правовідносин
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до приписів статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх.

Відповідно до ст.1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 у справі
№14/103 залишити без змін.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
Н. Мележик

С.
Самусенко