донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.06.2014 справа №913/671/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Радіонова О.О.при секретарі
судового засідання Кулявець Ю.В.за
участю представників сторін: від
позивача: Ємельяненко О.Г. - за
довіреністю №1402-О;від відповідача:не
з'явився розглянувши апеляційну
скаргу Управління Державної служби
охорони при ГУМВС України в Луганській
області, м. Луганськна рішення
господарського суду Луганської
області від05.05.2014р. (повний текст
підписано 08.05.2014р.)у справі№913/671/14
(суддя Василенко Т.А.)за
позовомПублічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськдо
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Луганській області,
м. Луганськпростягнення 318 485 грн. 88 коп.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.
Дніпропетровськ звернулось до
Господарського суду Луганської
області з позовом до Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Луганській області, м.
Луганськ про стягнення збитків в
розмірі 318 485,88грн.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 05.05.2014р. (суддя
Василенко Т.А.) позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м.
Дніпропетровськ задоволено частково
та стягнуто з Управління Державної
служби охорони при УМВС України в
Луганській області, м. Луганськ, вул.
Леніна, буд. 30, код 08596831 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк",
м.Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, код 14360570 (отримувач
Луганська філія ПАТ КБ "Приватбанк", м.
Луганськ, код 14360570) збитки в сумі 247 800
грн. 00 коп., витрати зі сплати судового
збору в сумі 4 956 грн. 00 коп; відмовлено
в задоволенні позовних вимог щодо
стягнення збитків в розмірі 70 685 грн. 88
коп. - вартості відновлювального
ремонту банкомату.

Рішення місцевого суду вмотивовано
доведеністю усіх елементів складу
правопорушення і як наслідок стягнення
з відповідача збитків в розмірі 247
800грн. - суми викрадених грошових коштів
та необгрунутованістю наданими
доказами витрат з вартості
відновлювального ремонту банкомату в
розмірі 70 685,88 грн.

Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Луганській області,
м. Луганськ, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Луганської області від 05.05.2014р. у справі
№913/671/14 та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає
відсутність порушення з його боку умов
укладеного договору і належне
виконання зобов'язання щодо
забезпечення реагування на
спрацювання системи сигналізації,
неналежність представлених доказів на
підтвердження розміру збитків та
невиконання рекомендацій щодо
поліпшення технічної укріпленості
об'єкту охорони.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
26.05.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко
О.А., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 26.05.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
16.06.2014р. о 14:00 год.

Розпорядженням В.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
16.06.2014р. у зв'язку із виходом члена
постійно діючої судової колегії судді
Радіонової О.О. з відпустки сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий (суддя-доповідач) Попков
Д.О., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.

Фіксація судового засідання
апеляційної інстанції здійснювалась
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу у порядку розгляду
апеляційної скарги, встановленому
ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове
засідання 16.06.2014р. попри належне
повідомлення без пояснення причин не
з'явився, що не перешкоджає розгляду
скарги по суті з огляду на доведення
Скаржником своєї позиції до відома
суду у письмовому вигляді.

Представник Позивача у судовому
засіданні 16.06.2014р. проти скарги
заперечив з підстав викладених у
наданому відзиві №511 від 03.06.2014р.
(а.с.а.с.50-56 т.2).

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Як було встановлено місцевим судом та
вбачається із матеріалів справи,
31.08.2012р. між Відповідачем (Виконавець)
та Позивачем (Замовник) було укладено
договір № 18-в/2061 про спостереження за
станом засобів сигналізації, що
встановлено на банкоматах, терміналах
самообслуговування (далі-Договір,
а.с.а.с.14-20 т.1).

Згідно п. 2.1. Договору Виконавець
зобов'язався здійснювати в інтересах
Замовника спостереження за станом та
технічне обслуговування сигналізації,
що встановлена на банкоматі, терміналі
самообслуговування Замовника та, у
разі надходження на ПЦС сигналу про
спрацювання сигналізації банкомата, -
забезпечити реагування груп
затримання для встановлення причин
його надходження в строки, зазначені в
додатку №4 (а.с.27 т.1 - до 9 хвилин), а в
разі необхідності - припинення
правопорушення або злочину на об'єкті.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що
Виконавець надає послуги за цим
договором з моменту здачі
сигналізації, що встановлена на
банкоматі, під спостереження і до
моменту зняття її з-під спостереження.

Як вбачається з додатку № 4.101 до цього
договору ("Дислокація") з урахуванням
змін, запроваджених додатковою угодою
від 01.07.2013р. (а.с.21) Відповідачем
прийнято під спостереження
сигналізацію на об'єкті - банкомат,
розташований за адресою Луганська обл.,
Слов'яносербського району, м. Зімогір'я,
вул. Толстого, буд. 7.

Згідно із п.4.1.2 у разі надходження на
ПЦС сигналу про спрацювання
сигналізації або інформації про
непрацездатність системи
сигналізації, виявленої під час її
тестування, негайно направити наряд ГЗ
та забезпечити його прибуття на об'єкт
для встановлення причин її спрацювання
в строки зазначені у додатку № 4 до
Договору та в разі потреби приймати
заходи щодо протидії злочинним
посяганням на майно та персонал
Замовника.

Відповідно до п. 4.1.3. за кожним фактом
спрацювання сигналізації, або
інформації про непрацездатність
системи сигналізації, виявленої під
час її тестування, старший групи
реагування про прибуття до об'єкта
банку зобов'язаний негайно інформувати
Замовника шляхом телефонного дзвінка в
його диспетчерську службу за
безкоштовним телефонним номером
092-7163899. Виконавець несе
відповідальність за фіксацію
інформації про час прибуття групи до
охоронюваного об'єкта (якщо не
здійснено затримання зловмисника в
місці вчинення посягання або по
гарячих слідах).

Положеннями п.6.1.1. Договору на
Виконавця покладена відповідальність
за завдані Замовнику прямі дійсні
збитки у разі невиконання Виконавцем
взятих на себе зобов'язань у період
знаходження банкомату під
спостереженням ПЦС. В свою чергу, п. 6.1.5.
Договору встановлює підстави
звільнення Виконавця від майнової
відповідальності за завдані збитки,
серед яких - своєчасне реагування групи
затримання.

Зі змісту витягу з журналу історії
спрацювань засобів охоронної
сигналізації від 24.01.2014р. (а.с.а.с.34, 35 т.1)
вбачається, що 16.01.2014 року о 03 годині 08
хвилин 56 секунд чергова пульту ПЦС
Сєвєродонецького МВД СО УДСО при ГУМВС
України у Луганській області отримала
сигнал тривоги про відсутність зв'язку
з об'єктом, що охороняється - банкомат
Луганської філії ПАТ КБ "Приват банк",
який розташований за адресою:
Луганська область, Слов'яносербський
район, м. Зимогір'я, вул. Толстого, 7 та
введений Позивачем в експлуатацію
згідно наказу від 05.03.2012р. (а.с.а.с.138-144
т.1).

За твердженням відповідача, оскільки
банкомат знаходиться поза зоною
обслуговування підрозділів ДСО
Луганської області, то згідно вимог п.
3.1. Інструкції про порядок взаємодії
уповноважених осіб Замовників послуг
охорони, чергових пульту
централізованого спостереження
підрозділів ДСО Луганської області,
співробітників чергових частин
територіальних ОВС та нарядів міліції
МРВ у разі надходження на ПЦС ДСО
сигналу „Тривога" від спрацювання
засобів охоронної сигналізації
(включаючи засоби ручної тривожної
сигналізації), затвердженої
розпорядженням ГУМВС України у
Луганській області від № 400,
повідомлення про дану подію було
передано до чергової частини штабу
Слов'яносербського РВ ГУМВС України у
Луганській області о 3 годині 11 хвилин.

Після отримання інформації про
відсутність зв'язку з об'єкта черговою
частиною Слов'яносербського РВ ГУМВС
України у Луганській області каналами
мобільного зв'язку у 03 годині 14 хвилин
було передано дану інформацію
помічнику дільничного інспектора
міліції сектору дільничних
інспекторів міліції
Слов'яносербського РВ ГУМВС України у
Луганській області молодшому сержанту
міліції Рожкову В.О. та наказано
провести візуальний огляд об'єкта на
предмет його цілісності, а також
з'ясування причини відсутності зв'язку
з об'єктом.

У 03 годині 27 хвилин помічник начальника
відділу по каналам мобільного зв'язку
знов зателефонував на мобільний
телефон молодшому сержанту міліції
Рожкову В.О. для з'ясування інформації
щодо причини відсутності зв'язку з
банкоматом. В ході телефонної розмови
було повідомлено, що банкомат
знаходиться у робочому стані, слідів
будь-яких пошкоджень не виявлено. Місць
можливого проникнення до приміщення
поліклініки Зимогір'ївської міської
лікарні також не виявлено. Під час руху
до об'єкту він будь-яких підозрілих
осіб та транспортних засобів не
зустрів. (а.с.а.с.172, 173 т.1).

В свою чергу, зі змісту згаданого
витягу з журналу історії спрацювань
засобів охоронної сигналізації від
24.01.2014р. прибуття після декількох
сигналів тривоги (спрацювань через
відсутність зв'язку) зафіксовано лише о
03 годині 47 хвилин 16 секунд.

Між тим, як вбачається з витягу з
кримінального провадження №0000074
(а.с.33 т.1) 16.01.2014р. в період часу з 02
години 00 хвилин по 06 годин 00 хвилин
невстановлені особи проникли до
приміщення Зимогір'ївської міської
поліклініки за адресою: Луганська
область, Слов'яносербський район, м.
Зимогір'я, вул. Толстого,7, де за
допомогою спеціальних пристроїв
пошкодили банкомат «Приватбанк», який
розташований у приміщенні поліклініки,
та з банкомату таємно викрали грошові
кошти, чим заподіяли ПАТ «Приватбанк»
матеріальну шкоду на суму 247800,00грн.
Розмір означеної суми викрадених
грошових коштів Позивача з загальної
суми завантажених 14.01.2014р. у банкомат
400000грн. (а.с.а.с.38, 39 т.1) також
підтверджується виписками з рахунку
щодо обліку коштів банкомату (а.с.а.с.70,
137 т.1) та актом контрольної перевірки
(а.с.40 т.1).

Через незадоволення Відповідачем
вимог Позивача щодо компенсації
завданих збитків (а.с.а.с.28-32 т.1),
останній звернувся до суду з
відповідним позовом.

Як вже зазначалося вище, Господарський
суд Луганської області задовольнив
позовні вимоги частково, відхиливши за
необґрунтованістю вимоги про
відшкодування збитків у розмірі
вартості ремонту пошкодженого
банкомату в сумі 70658,88грн., яка дорівнює
його залишковій вартості за обліком
Позивача (а.с.146 т.1).

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку про
необґрунтованість вимог апеляційної
скарги з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи
предметом позову є стягнення збитків в
розмірі у 318485,88грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
При цьому, збитки визначаються, як
втрати, які особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ст.224 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. В свою чергу, під
збитками розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі неналежного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарською
діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). За змістом п. 4
ст.611 цього Кодексу одним з наслідків
порушення є відшкодування збитків.

Частинами 1 та 2 ст.623 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Разом з
цим, розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Отже, сукупний аналіз наведених норм
дає підстави для висновку, що для
застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідна наявність всіх елементів
складу правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, збитків як
результату поведінки ,
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою боржника та
шкідливим результатом такої поведінки,
вини особи, встановлення якої
(наявності) є предметом судового
дослідження та доказування для
Позивача і спростування для
Відповідача згідно вимоги ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України.

Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності та
задоволення відповідних позовних
вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174
Господарського кодексу України та
ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України
укладений між сторонами договір №
18-в/2061від 31.08.2012 р. є належною підставою
для виникнення у сторін кореспондуючих
прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу
укладеного договору, кореспондуючі
права та обов'язки його сторін, оцінка
правомірності заявлених вимог має
здійснюватися судом з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
надання послуг (Глава 63 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 901, 903 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, у світлі наведених норм
Позивач є кредитором, а Відповідач -
боржником у зобов'язаннях з надання
послуг охорони, зумовлених укладеним
між ними договором.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
банкомат Позивача перебував під
спостереженням у розумінні п.2.2.
Договору на момент надходження на
пульт ПЦС сигналу про відсутність
зв'язку з банкоматом, що Скаржником не
спростовується і не заперечується. У
світлі викладеного, твердження
Скаржника щодо невиконання Замовником
рекомендацій про вжиття заходів з
поліпшення укріпленості за актом
обстеження від 30.09.2013р. (а.с.190 т.1) не
впливає на правову кваліфікацію дій
Відповідача щодо забезпечення
належного реагування, виходячи із
змісту п. 7.6. Договору.

Між тим, як справедливо зазначив
місцевий суд, всупереч вимог п.4.1.2.
Договору, після надходження сигналу
тривоги не забезпечив належного
реагування групи затримання в межах
визначеного часу, адже прибуття із
затриманням (виходячи зі змісту витягу
журналу історії спрацювань)
дільничного інспектора
Слов'янсербського РВ УМВС України в
Луганській області не може
ототожнюватися із виконанням
Відповідачем своїх обов'язків у
розумінні п.п.1.4 і 1.5. Договору,
дотримання яких є обов'язковим в силу
ст.629 Цивільного кодексу України.

Посилання Скаржника з цього приводу на
дотримання умов Договору в у світлі
передбаченої розпорядженням ГУ УМВС
України у Луганській області №400 від
23.05.2012р. взаємодії підрозділів
апеляційним судом відхиляється через
невідповідність означеним умовам
Договору, запропоноване довільне
тлумачення яких Відповідачем в
означений спосіб спотворює і змінює
всупереч ч.1 ст.651 Цивільного кодексу
України їх зміст, адже дільничний
інспектор не є співробітником
Відповідача, а група затримання має
складатися зі співробітників,
кількість яких перевищує одну особу.

Відтак, Виконавцем як боржником у
зобов'язанні з надання послуг охорони
Замовнику було припущено невиконання
своїх зобов'язань за Договором, що є
порушенням у розумінні ст.610 Цивільного
кодексу України, наслідком яких за
змістом п. 6.1.1. є необхідність
відшкодування дійсних завданих
збитків.

Наразі, Відповідачем за змістом
матеріалів справи не доведено
наявності будь-якої з передбачених п.
6.1.5. підстав для звільнення його від
відповідальності, що дозволяє
стверджувати про наявність
обумовленого умовами договору
причинно-наслідкового зв'язку між
порушенням та завданими Позивачеві
збитками у вигляді втраченого майна
(викрадених грошових коштів), розмір
яких у визначених місцевим судом межах
достовірно підтверджений наявними у
справі доказами. Відхилення місцевим
судом вимог щодо відшкодування
вартості ремонту пошкодженого
банкомату в сумі 70658,88грн., адже
визначення цієї суми як залишкової
вартості пошкодженого банкомату не
може ототожнюватися із фактичними
витратами на його відновлення.

В свою чергу, Відповідачем всупереч
вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
надано доказів на спростування
встановленої ст.614 Цивільного кодексу
України презумпції його вини в
допущеному порушенні своїх зобов'язань
за договором.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції щодо наявності всіх
елементів складу господарського
правопорушення і як наслідок стягнення
з відповідача збитків в розмірі 247
800,00грн.

Отже, оскільки будь-яких підстав,
передбачених ст.104 Господарського
процесуального кодексу України, для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення апеляційним судом не
встановлено, апеляційна скарга
Управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Луганській області,
м. Луганськ задоволенню не підлягає, що
згідно із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України має
наслідком віднесення на рахунок
останнього витрат по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Луганській області, м.
Луганськ на рішення Господарського
суду Луганської області від 05.05.2014р. у
справі №913/671/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Луганської області від 05.05.2014р. у справі
№913/671/14 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Надруковано 5 прим.:1. Позивачу; 2.
Відповідачу; 3. У справу;4. ДАГС; 5. ГСЛО