номер провадження справи 32/18/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014
Справа № 908/946/14

за позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600,
м. Дніпропетровськ,
пр. Карла Маркса, 108)

до відповідача: Державного
підприємства "Бердянський морський
торговельний порт" (71112, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул. Горького, 13/7)

про стягнення 23330,00 грн.

Суддя Н.А. Колодій

Представники:

від позивача: Хлабистін Д.М.,
довіреність № 26 від 01.01.2014 р.

від відповідача: Калініченко В.В.,
довіреність № 4/40-19- юр від 05.02.2014 р.

Суть
спору:

До господарського суду Запорізької
області звернулось Державне
підприємство "Придніпровська
залізниця" з позовною заявою до
Державного підприємства "Бердянський
морський торговельний порт" про
стягнення 23330,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 25.03.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/946/14,
присвоєно справі номер провадження
32/18/14 з призначенням судового засідання
на 09.04.2014 р.

Ухвала направлялась на адресу сторін в
установленому законом порядку. Поштові
повідомлення свідчать, що сторони
належним чином повідомлені про дату,
час і місце проведення судового
засідання.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що сторони
належним чином повідомлені про час і
місце судового засідання.

Ухвалою суду від 28.03.2014 р. у зв'язку з
перебуванням судді Колодій Н.А. у
службовому відрядженні розгляд справи
відкладено на 23.04.2014 р.

Ухвалою суду від 23.04.2014 р., у зв'язку з
неявкою представника позивача в судове
засідання, розгляд справи відкладено
на 21.05.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 21.05.2014 р. підтримав вимоги,
викладені в позовній заяві та
обґрунтовує їх ст.ст. 24, 118, 122 Статуту
залізниць України.

Представником відповідача
підтримувалися заперечення, надані в
судовому засіданні 23.04.2014 р. Свою
позицію обґрунтовував тим, що в
накладній № 46541447 не було невірних
відомостей щодо маси вантажу, оскільки
існуюча в порту технологія
навантаження вагонів повністю це
виключає. Зважування вагонів
відбувалося в присутності
представників ДП "БМТП", власника
вантажу (ТОВ "Портінвест Лоджистік") та
залізниці. Звернув увагу суду, що
єдиним первинним документом звідки
береться маса вантажу є відвіс та дані
журналу зважувань залізничних
вантажів. Інші документи, які
підтверджували масу вантажу відсутні
та законодавчо не передбачені. Дані
щодо маси вантажу повністю
відповідають даним відвісу та журналу
зважувань залізничних вантажів. Таким
чином, з боку ДП "БМТП" не допущено
жодного порушення вимог нормативних
документі. До того ж, претензій з боку
власника вантажу щодо невірного
визначення маси на адресу відповідача
не надходило. З урахуванням
викладеного первісно просив відмовити
у задоволенні позову, пізніше просив в
порядку п. 3 ст. 83 ГПК України, ст. 233 ГК
України, ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити
розмір штрафу до 2000,00 грн., в
обґрунтування позиції зазначено про
надмірність штрафу та надані копії
звітів про фінансові результати (Звіт
про сукупний дохід) за 2013 рік та за
перший квартал 2014 року, відповідно до
яких підприємство відповідача в ході
господарської діяльності зазнало
збитків.

Представник позивача заперечував
проти клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафу.

Судове засідання велось без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 21.05.2014 р., на підставі
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2013 р. за залізничною
накладною № 46541447 зі станції
відправлення Бердянськ
Придніпровської залізниці
відправником - ДП "Бердянський морський
торговельний порт" в адресу одержувача
"ДТЕК Придніпровська ТЕС" до станції
Ігрень Придніпровської залізниці
здійснено відправлення вагонів, в тому
числі № 55006415 та № 60520087 з
антрацитом, розміщеного навалом
промаркованого вапном білого кольору.
Маса вантажу визначена на вагонних
вагах (150т). За даними відомості вагонів
маса вантажу у вагонах № 55006415 склала
68620 кг, у вагоні № 60520087 - 68900 кг.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 6 квітня
1998 р. № 457 та п. 5 Правил приймання
вантажів до перевезення (наказ
Міністерства транспорту України № 644
від 21.11.2000 р.), під час здавання вантажів
для перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Маса
вантажів визначається відправником.
Спосіб визначення маси зазначається у
накладній.

У пункті 28 Правил приймання вантажів до
перевезення зазначено, що вантажі,
завантажені відправниками у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т.ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу. Відповідно до
статті 24 Статуту залізниць України
залізниця має право перевірити
правильність відомостей про вантаж,
зазначених відправником у накладній,
на станції відправлення, під час
перевезення та на станції призначення.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.
Упакування, пакетування, тара повинні
відповідати вимогам нормативних
документів. Відправник зобов'язаний на
вимогу залізниці пред'явити стандарт
або технічні умови, сертифікат на
відвантажувану продукцію (якщо вона
підлягає сертифікації), а також на її
тару.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (наказ
Міністерства транспорту України № 644
від 21.11.2000 р.), передбачено, що перевірка
маси вантажу на станції призначення
провадиться, як правило, таким самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

По прибутті вагонів на станцію Ігрень
Придніпровської залізниці при
комісійному переважуванні було
виявлено, що маса вантажу зазначена у
накладній та відомості вагонів не
відповідає фактичній масі вантажу у
двох вагонах, а саме: у вагоні № 55006415
вказана маса вантажу - 68620 кг, фактично
встановлено, що маса вантажу складає
61950 кг, що на 6670 кг менше ніж вказано у
накладній; у вагоні № 60520087 вказана маса
вантажу - 68900 кг, фактично встановлено,
що маса вантажу складає 66150 кг, що на 2750
кг менше ніж вказано у накладній. Про
даний факт складено акт загальної
форми від 24.09.2013 р.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (наказ
Міністерства транспорту України № 644
від 21.11.2000 р.), передбачено, що перевірка
маси вантажу на станції призначення
провадиться, як правило, таким самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

Одержувач вантажу заявкою № 652, згідно
ст. 52 Статуту залізниць України, також
просив начальника ст. Іігрень ПЗ
здійснити перевірку маси вантажу на 150
т вагонних вагах ПД ТЕС, що прибув у
вагонах: № 55006415 та № 60520087.

Контрольне переважування спірних
вагонів проводилося на 150-тонних
тензометричних вагонних вагах ПД ТЕС,
про що складено комерційний акт АА
№ 000008/302 від 24.09.2013 р.
Перевіркою було виявлено, що в
накладній № 46541447 у вагоні у вагоні №
55006415 вказана маса вантажу - 68620 кг,
фактично встановлено, що маса вантажу
складає 61950 кг, що на 6670 кг менше ніж
вказано у накладній; у вагоні
№ 60520087 вказана маса вантажу - 68900
кг, фактично встановлено, що маса
вантажу складає 66150 кг, що на 2750 кг менше
ніж вказано у накладній. Навантаження у
вагоні рівномірне, нижче бортів на 30-40
см, без природних скосів і поглиблень.
Маркірований вапном білого кольору.
Маркування не порушено. Люки, двері
закриті, течі вантажу немає. Відсутній
вантаж міг вміститися у вагоні.

Відповідно до п. 5.5. Правил оформлення
перевізних документів (наказ
Міністерства транспорту України від
21.11.2000 № 644) якщо під час перевезення
вантажу або на станції його
призначення буде виявлено неправильне
зазначення у накладній маси, кількості
місць вантажу, його назви, коду та
адреси одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі згідно зі
статтею 118 Статуту залізниць України.
При цьому, відправник несе перед
залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли. Цей факт
засвідчується актом загальної форми,
якщо за цим фактом не складався
комерційний акт.

Аналогічний припис містить ст. 122
Статуту залізниць України.

Стаття 118 Статуту визначає, що за
пред'явлення вантажу, який заборонено
до перевезень або який потребує під час
перевезення особливих заходів безпеки,
та з неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
зі ст. 129 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений
відповідно до Правил складання актів
(наказ Міністерства транспорту України
від 28.05.2002 № 334). Таким чином,
комерційний акт РА № 000003/292 від 13.09.2013 р.
є підставою для покладання
відповідальності, передбаченої ст. 122
Статуту, на відправника.

Із змісту накладної № 46541447 та
відомості вагонів вбачається, що
загальна провізна плата за
відправлені вагони дорівнює 2333,00 грн.;
відповідно провізна плата за вагони
№ 55006415 та № 60520087становить 4666,00
грн. (2333,00 грн. х 2 вагони).

Ціна позову розрахована позивачем із
розрахунку п'ятикратного розміру
провізної плати за всю відстань
перевезення, отже штраф за невірно
зазначену масу вантажу у вагонах №
55006415 та № 60520087складає суму 23330,00 грн.
(2333,00 х 2 х 5).

Таким чином, розрахунок штрафу
позивачем здійснено вірно, а вимоги про
його стягнення, на підставі
зазначеного вище, є обґрунтованими.

Разом з тим, згідно із п. 3 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшити у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), що підлягає стягненню з
боку сторони, що порушила зобов'язання.

У відповідності зі ст. 233 ГК України у
разі, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу...

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

У своєму клопотанні відповідач просив
суд зменшити розмір штрафу до 2000,00 грн.,
підставою для зменшення розміру штрафу
зазначив скрутне фінансове становище
на підприємстві та надмірність штрафу,
оскільки залізниця, в даному випадку,
жодних збитків не зазнала.

Відповідно Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. вирішуючи, в тому числі й з
власної ініціативи, питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є
даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного
виконання або невиконання
зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо. Крім
того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України. Якщо
відповідні санкції застосовуються не
у зв'язку з порушенням зобов'язання, а
з інших передбачених законом підстав
(наприклад, за порушення вимог
конкурентного законодавства), їх
розмір не може бути зменшено судом.

Враховуючи те, що негативні наслідки
від неправильного зазначення маси
вантажу в накладній відсутні, збитків
ДП "Придніпровська залізниця" не
понесло, а навпаки відповідачем було
сплачено за перевезення вантажу більше
ніж фактично позивачем надано послуг.
Також, беручи до уваги, фінансовий стан
підприємства відповідача та той факт,
що сума штрафу по співвідношенню з
сумою оплати за перевезення вантажу є
надмірно великою, суд вважає за можливе
часткове задовольнити клопотання
відповідача та зменшити штраф до 5000,00
грн.

З огляду на вищевикладене, позов
задовольняється частково.

Відповідно Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення
судом розміру неустойки покладається
на відповідача повністю, без
урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача,
поскільки спір доведений до суду з його
вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" до
Державного підприємства "Бердянський
морський торговельний порт" про
стягнення 23330,00 грн. задовольнити
частково.

2. Стягнути з Державного
підприємства "Бердянський морський
торговельний порт" (71112, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул. Горького, 13/7,
) на користь державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" (49600, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
) 5000,00 грн. (п'ять тисяч
грн. 00 коп.) штрафу та 1827,00 грн. (одну
тисячу вісімсот двадцять сім грн.
00 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В інший частині позову
відмовити.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "23" травня 2014 р.

Суддя
Н.А. Колодій

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.