ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 915/594/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

від сторін представники в судове
засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
банк "КИЇВ",

01601, вул. Б.Хмельницького, 16-22, м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

54001, АДРЕСА_1,

про стягнення заборгованості за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором оренди від 20.05.2013 р. № 16-01/2-050 у
загальній сумі 9880 грн. 99 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством
"Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"
(далі - Банк) пред'явлено позов до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення з неї грошових коштів у
загальній сумі 9880 грн. 99 коп., з
посиланням на те, що підприємець
ОСОБА_1, порушуючи умови укладеного між
ними договору оренди нежитлового
приміщення від 20.05.2013 р. № 16-01/2-050, у
період липень 2013 року - січень 2014 року
не вносила орендної плати, у зв'язку з
чим виникла заборгованість у загальній
сумі 7863 грн. 45 коп., на котру, у
відповідності з умовами договору,
нараховано пеню в загальній сумі 406 грн.
84 коп., а у відповідності з ч.2 ст.625 ЦК
України, - 3% річних у загальній сумі 93
грн. 78 коп. та 112 грн. 99 коп. - сума, на яку
збільшилася основна заборгованість з
урахуванням індексу інфляції, а також у
вказаний період не компенсувала
комунальні платежі, у зв'язку з чим по
таким платежам виникла заборгованість
у загальній сумі 1403 грн. 93 коп.

За такими позовними вимогами ухвалою
суду від 29.04.2014 р. порушено провадження
у даній справ.

Ухвалою суду від 27.05.2014 р. залишено без
розгляду позовні вимоги Банку в
частині стягнення з підприємця ОСОБА_1
заборгованості в загальній сумі 1403 грн.
93 коп. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань за договором
оренди від 20.05.2013 р. № 16-01/2-050 щодо оплати
комунальних та експлуатаційних послуг.

Від сторін, повідомлених належним
чином про час та місце розгляду справи,
представники в судове засідання вдруге
не з'явилися, проте від Банку
телеграмою від 26.05.2014 р. надійшло
клопотання про розгляд справи на
підставі наявних матеріалів без участі
його представника.

Відповідач правом подачі відзиву на
позов не скористався.

З огляду на викладене, суд розглядає
справу за наявними в ній матеріалами у
відповідності до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до таких висновків.

За укладеним сторонами договором
оренди від 20.05.2013 р. № 16-01/2-050
Банк зобов'язався передати підприємцю
ОСОБА_1 у тимчасове платне користування
нежитлове приміщення загальною площею
20,6 м.кв., розташоване на першому поверсі
будівлі за адресою: вул. Декабристів, 1/1,
м. Миколаїв, з обладнанням та меблями,
згідно з переліком, визначеним в акті
прийому-передачі, а підприємець ОСОБА_1
зобов'язалася сплачувати орендодавцю
плату за користування орендованим
приміщенням за повний місяць у сумі 1236
грн., з наступною її індексацію, а у
випадку, якщо орендна плата
сплачується за період користування
приміщенням, який менше календарного
місяця - пропорційно до розрахункового
періоду користування, один раз на
місяць, починаючи з моменту фактичної
передачі приміщення орендареві по акту
прийому-передачі не пізніше 25 числа
кожного розрахункового місяця на
поточний рахунок орендодавця № 80
у ПАТ "АКБ "КИЇВ", на підставі наданого
орендодавцем рахунку. По закінченні
кожного розрахункового місяця
сторонами підписується двосторонній
акт наданих послуг (п.п.1.1, 3.1, 3.3).

На виконання умов договору Банком
передано відповідачеві вказане у
договорі приміщення за актом
прийому-передачі від 20.05.2013 р., котрий є
невід'ємною частиною договору. За актом
від 15.01.2014 року підприємець ОСОБА_1
повернула Банку орендоване приміщення.

З викладеного випливає, що у період
липень 2013 - січень (до 15 числа) 2014 року
підприємець ОСОБА_1 користувалася
наданим в оренду приміщенням, і повинна
була сплатити орендну плату в
загальній сумі 7863 грн. 45 коп., що
підтверджується виставленими Банком
актами: від 31.07.2013 р., від 31.08.2013 р., від
30.09.2013 р., від 31.10.2013 р. кожен на суму 1237
грн. 24 коп.; від 30.11.2013 р. на суму 1242 грн. 18
коп.; від 31.12.2013 р. на суму 1244 грн. 66 коп.;
від 15.01.2014 р. на суму 605 грн. 27 коп.

Виходячи із змісту вказаних вище актів,
фіскальних чеків і відомостей
відправлень простої поштової
кореспонденції у період з 09 09.2013 р. по
10.02.2014 р. та відомості відправлення
рекомендованих листів від 18.03.2014 р., суд
приходить до висновку, що умови
укладеного сторонами договору про
внесення підприємцем ОСОБА_1 орендної
плати, викладені в п.п.3.3, треба розуміти
так, що "розрахунковий місяць" -
наступний місяць за місяцем оренди, в
іншому випадку визначити розмір
орендної плати за місяць, з урахуванням
індексу інфляції, не представляється
можливим, оскільки офіційні відомості
індексу інфляції за конкретний місяць
оприлюднюються у наступному місяці.
Такий висновок суду узгоджується з
фактичними обставинами справи,
зокрема, що у зазначених вище
щомісячних актах вказано суму орендної
плати, з урахуванням індексу інфляції,
та сам індекс інфляції, а також, що ці
акти Банком надіслано підприємцю після
місяців оренди, за які ці акти складено.

Із матеріалів справи випливає, що
підприємець ОСОБА_1, усупереч умовам
договору, не вносила орендної плати за
липень 2013 року - січень 2014 року, у
зв'язку з чим виникла заборгованість з
цих платежів у загальній сумі 7863 грн. 45
коп.

Банком направлено підприємцю ОСОБА_1
вимогу-претензію від 27.03.2014 р. №25.2/657 про
сплату заборгованості за договором,
яку вона отримала 31.03.2014 р., що
вбачається із копії повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, проте претензію залишила
без реагування (а.с. 36-38).

На даний час вказану заборгованість
відповідачем не погашено.

Господарським законодавством України
передбачено, що за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності
(ч. 1 ст. 283 ГК України).

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі (чч. 1, 3, 4 ст. 286 ГК України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Кожна
сторона повинна вжити всіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони (ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Невиконання ОСОБА_1 грошових
зобов'язань щодо внесення орендних
платежів за користування орендованим
за договором приміщенням у період
липень 2013 року - січень 2014 року є
порушенням умов договору та вимог
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги щодо стягнення основного боргу
в сумі 7863 грн. 45 коп. є обґрунтованими і
підлягають задоволенню повністю.

Чинним законодавством України
передбачено, що у разі порушення
стороною зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки (ч.2
ст. 193 ГК України, ст. 611 ЦК України).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (ч. 6. ст. 231 ГК України).

У п. 6.2 договору сторони передбачили, що
стягнення заборгованості по орендній
платі провадиться у встановленому
законом порядку з урахуванням пені в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діє в
період порушення строків оплати, від
суми заборгованості, за кожен день
прострочення. Дане узгоджується з
положеннями Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", яким
встановлено, що боржник виплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Отже здійснення нарахувань на суму
основного боргу пені, інфляційних
втрат і 3% річних є обґрунтованим, проте
суми таких нарахувань Банком
розраховано неправильно.

Так, із розрахунків пені, суми, на яку
збільшився борг з урахуванням індексу
інфляції, 3% річних випливає, що такі
нарахування Банком здійснено по кожній
щомісячній сумі орендної плати,
включаючи місяць (дні місяця), за який
(які) такі нарахування здійснено.
Наприклад, за несплату орендних
платежів за липень 2013 року на суму 1059
грн. 62 коп. визначений позивачем період
прострочення з 26.07.2013 р. по 14.03.2014 р. у
кількості 232 дня, за несплату за серпень
на суму 1237 грн. 24 коп. - з 26.08.2013 р. по
14.03.2014 р. у кількості 201 день, і так далі.

Такий розрахунок нарахувань на суму
основного боргу суперечить умовам
договору та наведеному нижче
законодавству України.

Подані Банком розрахунки нарахувань
пені та 3% річних є неправильними й тому,
що у розрахунках не враховано, що у
деяких періодах останній день
виконання зобов'язання щодо внесення
орендної плати припадає на вихідний
день. За таких обставин, останнім днем
закінчення строку є перший наступний
за ним робочий день, що узгоджується з
положеннями ч.5 ст.253 ЦК України, згідно
котрої якщо останній день строку
припадає на вихідний, святковий або
інший неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місяці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

Так, 25.08.2013 р. - вихідний день неділя.
Отже, останнім днем внесення орендної
плати за липень 2013 року є наступний
робочий день 26.08.2013 р., і лише 27.08.2013 р. -
початок строку нарахування пені та 3%
річних. Аналогічно у січні 2014 року:
25.01.2014 р. вихідний день субота. Останнім
днем внесення орендної плати за
грудень 2013 року є наступний робочий
день 27.01.2014 р., і лише 28.01.2014 р. - початок
строку нарахування пені та 3% річних.

Неправильним розрахунок пені є й тому,
що його Банком здійснено без дотримань
вимог ч.6 ст. 232 ГК України, згідно якої
нарахування штрафних санкцій (до яких
відноситься пеня) за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Позивачем не доведено, що законом чи
договором до спірних правовідносин
установлено інший порядок нарахування
штрафних санкцій.

Отже, нарахування пені та 3 % річних за
прострочення внесення орендної плати
за липень 2013 року у сумі 1059 грн. 62 коп.
належало здійснити за період з 27.08.2013 р.
по 27.02.2014 р., за серпень 2013 року - за
період з 26.09.2013 р. по 14.03.2014 р., за
вересень 2013 року - за період з 26.10.2013 по
14.03.2014 р., за жовтень 2013 року за період з
26.11.2013 р. по 14.03.2014 р., за листопад з 26.12.2013
р. по 14.03.2014 р., за грудень 2013 р. - за
період з 28 січня по 14 березня 2014 року, за
січень (з 1 по 15 січня) 2014 року - за період
з 26 лютого по 14 березня 2014 року.

Згідно здійсненого судом розрахунку
нарахування за прострочення внесення
орендної плати становлять: пеня - 307 грн.
86 коп.; сума, на яку збільшився основний
борг з урахуванням індексу інфляції - 108
грн. 22 коп.; 3% річних - 71 грн. 12 коп.

Таким чином, вимоги Банку щодо
стягнення нарахувань на суму основного
боргу підлягають задоволенню частково
на суми, визначені судом.

Господарським процесуальним
законодавством передбачено, що судові
витрати у справі, при задоволенні
позову частково, покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам (ст. 49 ГПК України).

У відповідності з платіжним дорученням
від 22.04.2014 року № 60410 Банком сплачено
позовну заяву судовим збором у сумі 1827
грн., тобто у мінімальному розмірі,
встановленому у відповідності з пп.1 п.2
ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" та ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет на 2014 рік", а тому
вказана сума підлягає відшкодування за
рахунок підприємця ОСОБА_1.

У судовому засіданні 27.05.2014 р., згідно із
ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43,49,82- 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
банк "КИЇВ" задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "КИЇВ", 01030, вул.
Б.Хмельницького, 16-22, м. Київ,
ідентифікаційний код 14371869, грошові
кошти в загальній сумі 8350 (вісім тисяч
триста п'ятдесят) грн. 65 коп., із яких: 7863
(сім тисяч вісімсот шістдесят три) 45
коп. - заборгованість з орендної плати;
307 (триста сім) грн. 86 коп. - пеня за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання за договором; 108 (сто вісім)
грн. 22 коп. - сума, на яку збільшився борг
з урахуванням індексу інфляції; 71
(сімдесят одна) грн. 12 коп. - 3% річних; а
також грошові кошти на погашення
судових витрат у справі з оплати
позовної заяви судовим збором у сумі 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду через Господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня підписання повного тексту
рішення.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складений 02.06.2014 р.

Суддя
Ю.М. Коваль