м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5505/14 12.06.14
За позовом Заступника прокурора
Святошинського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у місті Києві
до Публічного акціонерного
товариства "Укргідроспецбуд"
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Головне управління
Державної казначейської служби
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
У засіданні брали участь:
від прокуратури: Барадатова А.Є. (за
від позивача: Кульчіцька О.М.
(представник за довіреністю);
від відповідача та третьої особи: не
В судовому засіданні 12 червня 2014 року,
відповідно до положень
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

СУТЬ СПОРУ:

28 березня 2014 року до канцелярії
Заступника прокурора Святошинського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у місті Києві на розгляд суду
надійшла позовна заява № (10-58) 2332вих від
28.03.2014 року до Публічного акціонерного
товариства "Укргідроспецбуд"
(відповідач) в якій викладені позовні
вимоги про стягнення шкоди зумовленої
забрудненням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства у розмірі 118 396,55 грн. (сто
вісімнадцять тисяч триста дев'яносто
шість гривень 55 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
ході перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Публічним акціонерним товариством
"Укргідроспецбуд", державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища м. Києва
Грис A.A. та державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища м. Києва Воробйовою
Т.А. було виявлено несанкціонований
розлив нафтопродуктів на відкритий
грунт земельної ділянки ПАТ
«Укргідроспецбуд» (територія під'їзної
колії на відстані 400м від
адміністративного корпусу) площею 54
кв.м., що спричинило державі шкоду в
сумі 118 396,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 року прийнято позовну
заяву до розгляду та порушено
провадження по справі, розгляд справи
призначено на 29.04.2014 року та залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Головне управління Державної
казначейської служби України у Києві.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.04.2014 року розгляд справи, у
зв'язку з неявкою представників
прокуратури, відповідача та третьої
особи було відкладено до 22.05.2014 року.

Розпорядженням від 22.05.2014р. голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 910/5505/14 для розгляду
судді Пригуновій А.Б., у зв'язку із
перебуванням судді Коткова О.В у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва 22.05.2014 року справу № 910/5505/14
прийнято до провадження судді
Пригунової А.Б., розгляд справи
призначено на 12.06.2014 року.

Розпорядженням від 23.05.2014р. В.о. голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 910/5505/14 для розгляду
судді Коткову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва 23.05.2014 року справу № 910/5505/14
прийнято до провадження судді Коткова
О.В. та ухвалено розглядати справу в
судовому засіданні призначеному на
12.06.2014 року.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явилися.

При цьому, 11.06.2014 року через канцелярію
суду від відповідача надійшло
клопотання про перенесення та
продовження розгляду справи.

Клопотання відповідача визнано
необґрунтованим, причини неявки до
суду - неповажними. Відповідачем у
справі являється товариство (Публічне
акціонерне товариство
"Укргідроспецбуд"), а не конкретний
представник. Господарським
процесуальним кодексом України
передбачено можливість ведення справи
через представника, що надає
можливість направити на розгляд справи
іншу уповноважену особу.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 16, 19 Конституції
України, ст.ст. 15, 20, 35, Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища», ст. ст. 4, 5, 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", Положення про Державну
екологічну інспекцію у м. Києві,
затвердженого Наказом Державної
екологічної інспекції України № 136 від
2.12.2011 року, згідно наказів Державної
екологічної інспекції у м. Києві № 1478
від 23.07.2013 р. та № 1511 від 29.07.2013 р.
проведена планова перевірка -
отримання вимог природоохоронного
законодавства Публічного акціонерного
товариства «Укргідроспецбуд» (далі за
текстом ПАТ «Укргідроспецбуд»),
розміщеного за адресою: м. Київ,
Святошинський район, вул. Жмеринська, 11;
вул. 3. Верховинця, 1.

За результатами зазначеної перевірки
складено Акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
№08/1134а, яким встановлено
несанкціонований розлив
нафтопродуктів на відкритий ґрунт
земельної ділянки територія під'їзної
колії на відстані 400 м. від
адміністративного корпусу) площею 54
кв.м. (6 м*9 м), Акт відбору проб ґрунтів
від 30.07.2013 р. № 07, Протокол вимірювань
показників складу та властивостей
пробу ґрунтів № 07-13 від 08.08.2013 р.

Зазначений акт Головою
правління-генеральним директором ПАТ
«Укргідроспецбуд» Нагорнюк В.І. без
зауважень та заперечень.

На підставі акта працівниками
Державної екологічної інспекції у
місті Києві 12.08.2013 року складено
протокол про адміністративне
правопорушення №003016 та винесено
постанову про накладення на провідного
спеціаліста фінансового відділу ПАТ
«Укргідроспецбуд» Кравчука Івана
Савовича адміністративного стягнення
у розмірі 850,00 грн.

12.08.2013 року за результатами перевірки
винесено припис №08/681, яким відповідача
зобов'язано в термін до 19.09.2013 року
усунути, у відповідності до вимог
природоохоронного законодавства,
несанкціонований розлив
нафтопродуктів на відкритий ґрунт
земельної ділянки територія під'їзної
колії на відстані 400 м. від
адміністративного корпусу) площею 54
кв.м. (6 м*9 м).

Як вбачається з матеріалів справи, Акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
№08/1134а, протокол про адміністративне
правопорушення №003016 та постанова про
накладення адміністративного
стягнення від 12.08.2013 року є чинними,
ніким не оскаржені і не скасовані.

З огляду на викладене, оскільки
відповідач допустив порушення вимог
природоохоронного законодавства, чим
завдав державі шкоди, Заступник
прокурора Святошинського району міста
Києва звернувся до суду з даним
позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов наступних
висновків.

Згідно зі ст. 121 Конституції України
представництво інтересів громадянина
або держави в суді покладено на органи
прокуратури України.

Однією з форм представництва є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист інтересів держави.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про
прокуратуру", підставою представництва
в суді інтересів держави є наявність
порушень або загрози порушень
економічних, політичних або інших
інтересів держави внаслідок
протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що
вчиняються у відносинах між ними або з
державою.

Частиною 4 ст. 148 Господарського
кодексу України визначено, що правовий
режим використання окремих видів
природних ресурсів (землі)
встановлюється законами.

Суб'єкти господарювання
використовують у господарській
діяльності природні ресурси в порядку
спеціального або загального
природокористування відповідно до
цього Кодексу та інших законів (ч. 1 ст.
149 Господарського кодексу України).

Статтею 1 Земельного кодексу України
передбачено, що використання власності
на землю не може завдавати шкоди правам
і свободам громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.

Статтею 14 Конституції України
передбачено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 16 Конституції України
забезпечення екологічної безпеки і
підтримання екологічної рівноваги на
території України, подолання наслідків
Чорнобильської катастрофи - катастрофи
планетарного масштабу, збереження
генофонду Українського народу є
обов'язком держави.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу
України землекористувачі зобов'язані
додержуватися вимог законодавства про
охорону довкілля.

Статтею 35 Закону України «Про охорону
земель» передбачено, що власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані дотримуватися вимог
земельного та природоохоронного
законодавства України, проводити на
земельних ділянках господарську
діяльність способами, які не завдають
шкідливого впливу на стан земель та
родючість грантів, уживати заходів
щодо запобіганню негативному і
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу.

Відповідно до п „в" ч. 1 ст. 211 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за такі
порушення: псування
сільськогосподарських угідь та інших
земель, їх забруднення хімічними та
радіоактивними речовинами і стічними
водами, засмічення промисловими,
побутовими та іншими відходами.

Крім того, згідно зі ст. 46 Закону
України «Про охорону земель» при
здійсненні господарської діяльності,
пов'язаної із зберіганням, обробленням,
утилізацією та видаленням,
знешкодженням і захороненням відходів,
забезпечуються:

- виконання заходів щодо запобігання
або зменшення обсягів утворення
відходів та екологічно безпечне
поводження з ними;

- максимальне збереження ґрунтового
покриву на основі обраного
оптимального варіанта територіального
розміщення об'єктів поводження з
відходами;

- зняття родючого шару ґрунту, його
складування, збереження та
використання при рекультивації земель,
покращенні малопродуктивних земель і
благоустрої населених пунктів;

- запобігання негативному впливу
об'єктів поводження з відходами, що
використовуються для збирання,
зберігання, утилізацію, знешкодження
на грантовий покрив прилеглих
територій.

Підприємства, установи та організації,
а також громадяни, діяльність яких
пов'язана з накопиченням відходів,
зобов'язані забезпечувати своєчасне
вивезення таких відходів на спеціальні
об'єкти, що використовуються для їх
збирання, зберігання, оброблення,
утилізацію і знешкодження.

Забороняється несанкціоноване
скидання і розміщення відходів у
підземних горизонтах, на території
міст та інших населених пунктів, на
землях природно-заповідного та іншого
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення, у межах водоохоронних зон
та зон санітарної охорони водних
об'єктів, в інших місцях, що може
створювати небезпеку для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини.

Наказом Міністерства охорони
навколишнього середовища України №149
від 04.04.2007 було затверджено Методику
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
згідно з п. 1. якої Методика встановлює
порядок розрахунку розмірів
відшкодування шкоди суб'єктами
господарювання в процесі їх діяльності
через забруднення земель хімічними
речовинами, їх засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і поширюється на всі землі
України незалежно від форм їх
власності, та застосовується під час
встановлення розмірів шкоди від
засмічення земель будь-якого цільового
призначення, що сталося, зокрема,
внаслідок самовільного розміщення
промислових, побутових та інших
відходів. Землі вважаються
засміченими, якщо на відкритому ґрунті
наявні сторонні предмети і матеріали,
сміття без відповідних дозволів, що
призвело або може призвести до
забруднення навколишнього природного
середовища. Факт засмічення земель
встановлюється уповноваженими
особами, які здійснюють контроль за
додержанням природоохоронного
законодавства шляхом оформлення актів
перевірок, протоколів про
адміністративні правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт засмічення земель. Розміри шкоди
обчислюються уповноваженими особами,
що здійснюють державний контроль за
додержанням вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку
між протиправною поведінкою
заподіювача та шкодою; 4) вини. За
відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 та ч. 1 ст. 69
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
підприємства, установи, організації та
громадяни України, а також іноземні
юридичні та фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати
шкоду, завдану внаслідок порушення
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, як вбачається з аналізу
вищевикладених норм, за відповідачем
закріплений обов'язок проводити на
земельних ділянках господарську
діяльність способами, які не завдають
шкідливого впливу на стан земель та
родючість ґрунтів.

Проте, відповідач, здійснюючи свою
господарську діяльність, в порушення
наведених норм, допустив
несанкціонований розлив
нафтопродуктів на відкритий грунт
земельної ділянки ПАТ
«Укргідроспецбуд» (територія під'їзної
колії на відстані 400м від
адміністративного корпусу) площею 54
кв.м.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначено
статтею 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Тобто, за
змістом даної правової норми,
підставою для виникнення
цивільно-правової відповідальності є
наявність шкоди, протиправна поведінка
(дія чи бездіяльність) заподіювача
шкоди, причинний зв'язок між ними та
наявність вини особи, яка заподіяла
шкоду. Відсутність хоча б одного
елемента складу правопорушення
виключає настання відповідальності,
передбаченої статтею 1166 Цивільного
кодексу України.

При цьому, у відповідності до ст. 1172
Цивільного кодексу України, юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до пунктів 5, 6 Рекомендацій
Президії Вищого арбітражного суду
України № 02-5/215 від 01.04.1994 "Про деякі
питання практики вирішення спорів
пов'язаних з відшкодуванням шкоди"
підстави відповідальності за
заподіяння шкоди, передбачені статтями
1166 та 1187 Цивільного кодексу України,
застосовують і при вирішенні спорів,
пов'язаних з відшкодуванням шкоди,
заподіяної порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища.

Факт несанкціонованого розливу
нафтопродуктів на відкритий грунт
земельної ділянки ПАТ
«Укргідроспецбуд» (територія під'їзної
колії на відстані 400м від
адміністративного корпусу) площею 54
кв.м. підтверджується актом перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства №08/1134а, протоколом про
адміністративне правопорушення та
постановою про накладення
адміністративного стягнення, які є
джерелом доказової інформації.

З огляду на вищенаведене, враховуючи що
факт несанкціонованого розливу
нафтопродуктів на відкритий грунт
земельної ділянки ПАТ
«Укргідроспецбуд» (територія під'їзної
колії на відстані 400м від
адміністративного корпусу) площею 54
кв.м. підтверджується матеріалами
справи і відповідачем у встановленому
порядку не спростований, суд дійшов
висновку, що відповідач повинен
відшкодувати завдані державі збитки
внаслідок порушення природоохоронного
законодавства в повному обсязі.

Таким чином, виходячи з зазначеного
вище, факт завдання відповідачем шкоди
зумовленої забрудненням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства в
сумі 118 396,55 грн. є доведеним,
матеріалами справи підтвердженим, і в
той же час відповідачем не
спростований.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі про стягнення з
відповідача шкоди зумовленої
забрудненням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства в сумі 118 396,55 грн.

За змістом п.4.6 Постанови №7 від 21.02.2013р.
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повної або часткової відмови в позові
стягує судовий збір з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про
судовий збір", виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого законом на 1 січня того
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подавалася до суду.

Судові витрати по судовому збору в
розмірі 2367,93 грн. відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
стягуються з відповідача в дохід
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укргідроспецбуд"
(ідентифікаційний код 01416470, адреса: 03680,
м. Київ, вул. Гарматна, 6), з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, на користь Державної екологічної
інспекції у місті Києві
(ідентифікаційний код 37975277, адреса: 04071,
м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 4) шкоди
зумовленої забрудненням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства в
сумі 118 396,55 грн. (сто вісімнадцять тисяч
триста дев'яносто шість гривень 55
копійок). Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укргідроспецбуд"
(ідентифікаційний код 01416470, адреса: 03680,
м. Київ, вул. Гарматна, 6), з будь-якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
до Державного бюджету України
(Одержувач: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
Банк одержувача: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
, МФО 820019, р/р 3001,
код платежу 22030001) грошові кошти: 2367,93
грн. (дві тисячі триста шістдесят сім
гривень 93 копійки) судового збору.
Видати наказ.

Копію даного рішення направити
відповідачу та третій особі у справі
910/5505/14.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 18.06.2014р.

Суддя
О.В. Котков