ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014р.
Справа №917/906/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРО-ЕРА»

до фермерського господарства
«АГРО-ЕРА»

про стягнення 18739грн. 35коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

від позивача: Панченко О.О.

від відповідача: Ясевич Р.Б.

Розглядається позов про стягнення
18739грн. 35коп., в тому числі 17256грн. 00коп.
основного боргу, 552грн. 19коп.
інфляційних, 931грн. 16коп. річних.

Відповідач позов визнав повністю.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

Позивач у позові просить стягнути з
відповідача 18739грн. 35коп., в т.ч. 17256грн.
00коп. основного боргу, 552грн. 19коп.
інфляційних, 931грн. 16коп. річних.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 24.01.2012р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю «АГРО-ЕРА»
(позивачем) та фермерським
господарством «АГРО-ЕРА»
(відповідачем) укладено договір
купівлі-продажу №1/01, за умовами якого
позивач продає, а відповідач купує
сільськогосподарську техніку та
обладнання за ціною та в асортименті
згідно специфікації, що є невід'ємною
частиною договору. Позивач вказує, що
за актами приймання-передачі від
29.02.2012р. він передав відповідачу
сільськогосподарську техніку та
обладнання на суму 267966грн. 00коп.
Відповідач за отриманий товар
розрахувався частково в сумі 250710грн.
00коп., у зв'язку з чим утворилася
заборгованість в сумі 17256грн. 00коп.

Дослідивши надані у справі докази, суд
при вирішенні спору виходить з
наступного:

Згідно наданої позивачем копії
договору купівлі-продажу від 24.01.2012р.
№101 (далі - договір), позивач
зобов'язався продати відповідачу
сільськогосподарську техніку та
обладнання за цінами і в асортименті,
визначеними в специфікації №1, що є
невід'ємною частиною договору (а.с.32).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що
ціна товару не є фіксованою і буде
змінена після проведення незалежної
оцінки майна та відображена в
специфікації №2 до договору.

Згідно п. 3.4 договору покупець
зобов'язується здійснити попередню
оплату за техніку в сумі, що дорівнює 80%
її вартості та протягом 90 банківських
днів з моменту підписання акту
приймання-передачі провести повний
розрахунок за поставлену
сільськогосподарську техніку.

Згідно специфікації №2 загальна
вартість товару становить 267966грн. 00коп.
(а.с.34).

Факт передання позивачем відповідачу
товару за договором підтверджується
копіями актів приймання-передачі: №5
від 29.02.2012р. на суму 95469,00грн., №6 від
29.02.2012р. на суму 53727,00грн. та № 7 від
29.02.2012р. на суму 118770,00грн. (а.с.35-37).

Згідно копій банківських виписок
відповідачем здійснено оплату за товар
по договору №1/01 від 24.01.2012р. в сумі
250710грн. 00коп. (а.с.60-63).

Таким чином заборгованість складає
17256грн. 00коп.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином вимога позивача про
стягнення основного боргу в сумі
17256грн. 00коп. обґрунтована,
підтверджується матеріалами справи та
визнана відповідачем, а тому підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, позивач просить стягнути з
відповідача інфляційні в сумі 552грн.
19коп. та річні в сумі 931грн. 16коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків.

Вимога позивача про стягнення
інфляційних в сумі 552грн. 19коп. та
річних в сумі 931грн. 16коп. обґрунтована,
підтверджується відповідними
доказами, визнана відповідачем та
підлягає задоволенню.

Згідно статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

В матеріалах справи відсутні докази,
які б свідчили про те, що визнання
відповідачем позову суперечить
законодавству або порушує права і
охоронювані законом інтереси інших
осіб, отже, виходячи з матеріалів
справи, визнання відповідачем позову
не суперечить чинному законодавству та
не порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Виходячи з викладеного вимога позивача
про стягнення 18739грн. 35коп.
обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 78, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фермерського господарства
«АГРО-ЕРА» (ідентифікаційний код 37796597,
38160, Полтавська область, Зіньківський
район, с.Корлюкове, вул.Леніна,28) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРО-ЕРА»
(ідентифікаційний код 32653913, 38160,
Полтавська область, Зіньківський
район, с.Батьки) 17256грн. 00коп. основного
боргу, 552грн.19коп. інфляційних, 931грн.
16коп. річних, 1827грн. 00коп. витрат по
судовому збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 06.06.2014р.