м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7263/14 03.06.14
За позовом Публічного
акціонерного товариства "АСВІО БАНК"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВОДЕНЕРГОРЕММОНТАЖ"
про стягнення
заборгованості у розмірі 962 311,62 грн.
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від позивача: Нікітюк Д.І.
Від відповідача: не з'явився
У судовому засіданні 03.06.14 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Публічне акціонерне
товариство "АСВІО БАНК" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
вимогою до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВОДЕНЕРГОРЕММОНТАЖ" про стягнення 962
311,62 грн. заборгованості за Кредитним
договором № 33-201/10К від 30.03.2010 року, з
яких: 888 000 грн. - прострочена
заборгованість за кредитом, 50 408,80 грн. -
прострочена заборгованість за
простроченими процентами, 23 246,58 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту,
626,24 грн. - пеня за порушення строків
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.04.2014р. порушено провадження
у справі № 910/7263/14 та призначено її до
розгляду у судовому засіданні на
12.05.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Публічного акціонерного
товариства "АСВІО БАНК" надійшли
документи по справі.
Представник позивача - Публічного
акціонерного товариства "АСВІО БАНК" в
судовому засіданні 14.05.2014р. надав суду
пояснення по справі.
Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВОДЕНЕРГОРЕММОНТАЖ" в судове
засідання 14.05.2014р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
витребуваних судом документів не
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.05.2014р. розгляд справи
№910/7263/14 відкладено на 03.06.2014р.
02.06.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Публічного акціонерного
товариства "АСВІО БАНК" надійшли
витребувані судом розрахунки
заборгованості та документи по справі.
03.06.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВОДЕНЕРГОРЕММОНТАЖ"
надійшли пояснення по справі, в яких
відповідач зазначає, що заборгованість
за Кредитним договором № 33-201/10К від
30.03.2010 року, саме: 888 000 грн. - прострочена
заборгованість за кредитом, 50 408,80 грн. -
прострочена заборгованість за
простроченими процентами, 23 246,58 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту,
626,24 грн. - пеня за порушення строків
сплати процентів, виникла у зв'язку із
скрутним фінансовим становищем
Представник позивача - Публічного
акціонерного товариства "АСВІО БАНК" в
судовому засіданні 03.06.2014р. позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
Представники відповідача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
"ВОДЕНЕРГОРЕММОНТАЖ" в судове
засідання 03.06.2014р. не з'явився, проте,
03.06.2014р. від відповідача надійшли
письмові пояснення по справі.
Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
03.06.2014р. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представника позивача, суд
30 березня 2010 року між Публічним
акціонерним товариством "Акціонерний
банк "Приватінвест", правонаступником
якого є ПАТ "АСВІО БАНК", (позивач,
кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВОДЕНЕРГОРЕММОНТАЖ"
(відповідач, позичальник) укладено
Договір кредиту №33-201/10К (далі -
Кредитний договір), відповідно до умов
якого кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредитні кошти в сумі 14 000
000,00 гривень (чотирнадцять мільйонів)
гривень з оплатою 14,0% річних з кінцевим
терміном повернення до 29 березня 2011
Відповідно до пункту 2.1. Кредитного
договору (в редакції Додаткового
договору від 30.06.2010р. до Кредитного
договору), видача кредиту проводиться
шляхом перерахування коштів з
поточний рахунок позичальника,
вказаний в письмовій вимозі
Згідно з п. 2.4. Кредитного договору,
сплата процентів за користування
кредитом здійснюється у валюті кредиту
щомісячно не пізніше 5 (п'ятого) числа
місяця, наступного за місяцем, за який
нараховані проценти, а також в день
повернення заборгованості за Кредитом
Пунктом 2.5. Кредитного договору
визначено, що нарахування процентів за
користування кредитом здійснюється у
валюті кредиту щоденно; нарахування та
сплата процентів за користування
кредитом здійснюється за фактичну
кількість днів користування кредитом в
періоді (28-29-30-31/365-366); при розрахунку
процентів враховується день надання та
не враховується день погашення
Додатковим договором від 25.08.2011р. до
Кредитного договору, сторони погодили,
що надання кредиту буде здійснюватись
одноразово в сумі 6 175 000,00 грн., зі
сплатою 14,0% річних з кінцевим терміном
повернення до 23 серпня 2013 року.
У відповідності до п. 4.2. Кредитного
договору (в редакції Додаткового
договору від 11.10.2013р. до Кредитного
договору), у разі прострочення
позичальником строків сплати
процентів та комісій, визначених цим
договором та тарифами, а також
прострочення строків повернення
кредиту, визначених, позичальник
сплачує кредитору пеню в національній
валюті України в розмірі 1 (один)
процента від несвоєчасно сплаченої
суми за кожний день прострочення, але
не більше облікової ставки НБУ, що
діяла у період невиконання зобов'язань
У відповідності до п. 3.3.6. Кредитного
договору, позичальник зобов'язаний
повернути кредитору в повному обсязі
кредит в строки, визначені в п. 1.1.1.
Свої зобов'язання за Договором кредиту
позивач виконав, надавши відповідачу
кредити в сумі 14 000 000,00 гривень, що
підтверджується банківською випискою
з позичкового рахунку відповідача від
Проте, відповідач, в порушення своїх
зобов'язань за Кредитним договором,
кредитні кошти, у встановлений
договором строк, в повному обсязі
позивачу не повернув, у зв'язку з чим,
станом на 03.04.2014 року, прострочена
заборгованість за кредитом складає 888
10.10.2013 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою (вих. №734 від
10.10.2013р.) про виконання зобов'язань за
Кредитним договором.
Позивач зазначає, що внаслідок
порушення відповідачем умов
Кредитного договору, станом на 03.04.014
року, заборгованість відповідача
складає 962 311,62 грн., з яких: 888 000 грн. -
прострочена заборгованість за
кредитом, 50 408,80 грн. - прострочена
заборгованість за простроченими
процентами, 23 246,58 грн. - пеня за
прострочення сплати кредиту, 626,24 грн. -
пеня за порушення строків сплати
Враховуючи вищевикладені обставини
позивач звернувся до суду з даним
Суд зазначає, що у п. 6.2. Кредитного
договору міститься третейське
застереження про передання спору на
розгляд третейського суду, однак,
відповідно до п. 4.2.3. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", третейська угода про
передання спору на розгляд
третейського суду не є відмовою від
права на звернення до суду, а є одним із
способів реалізації права на захист
Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
З системного аналізу вищевикладених
положень, суд дійшов висновку, що між
сторонами склалися кредитні відносини,
які регулюються нормами параграфу 2
Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного
В силу положень ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України
позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.
На виконання умов Кредитного договору,
позивач надав відповідачу кредитні
кошти, що підтверджується банківськими
виписками з рахунку відповідача.
Як свідчать матеріали справи,
відповідачем були порушені договірні
зобов'язання в частині своєчасного
повернення кредиту, оплати відсотків
(процентів) за користування кредитом,
внаслідок чого у відповідача виникла
прострочена заборгованість за
кредитом у розмірі 888 000 грн. та
прострочена заборгованість за
простроченими процентами у розмірі 50
Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги в частині стягнення
заборгованості за кредитом у розмірі 888
000 грн. та за простроченими процентами у
розмірі 50 408,80 грн. визнаються судом
обґрунтованими та підлягають
Позивачем, також, заявлено про
стягнення пені за несвоєчасну сплату
кредиту у розмірі 23 246,58 грн., яка
нарахована за загальний період з 07.11.2013
р. по 03.04.2014р., та пені за несвоєчасну
сплату процентів у розмірі 626,24 грн., що
нарахована за загальний період з 07.11.2013
Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. (ч. 1
ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.
У відповідності до п. 4.2. Кредитного
договору (в редакції Додаткового
договору від 11.10.2013р. до Кредитного
договору), у разі прострочення
позичальником строків сплати
процентів та комісій, визначених цим
договором та тарифами, а також
прострочення строків повернення
кредиту, визначених, позичальник
сплачує кредитору пеню в національній
валюті України в розмірі 1 (один)
процента від несвоєчасно сплаченої
суми за кожний день прострочення, але
не більше облікової ставки НБУ, що
діяла у період невиконання зобов'язань
Суд, перевіривши розрахунок позивача
пені за несвоєчасну сплату кредиту та
пені за несвоєчасну сплату процентів
встановив, що даний розрахунок є
вірним, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню пеня за
несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 23
246,58грн. та пеня за несвоєчасну сплату
процентів у розмірі 626,24грн., в межах
У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Враховуючи те, що розмір невиконаного
зобов'язання за Договором кредиту №
33-201/10К від 30.03.2010 року підтверджується
матеріалами справи та не спростований
відповідачем, позовні вимоги про
стягнення заборгованості за Договором
кредиту № 33-201/10К від 30.03.2010 року
підлягають задоволенню.
Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
вулиця Старонаводницька, будинок 10,
Публічного акціонерного товариства
заборгованість за кредитом - 888 000
(вісімсот вісімдесят вісім тисяч) грн. 00
коп.; заборгованість за процентами - 50 408
(п'ятдесят тисяч чотириста вісім) грн. 80
коп.; пеню за несвоєчасну сплату
кредиту - 23 246 (двадцять три тисячі
двісті сорок шість) грн. 58 коп.; пеню за
несвоєчасну сплату процентів - 626,24
(шістсот двадцять шість) грн. 24 коп.,
(дев'ятнадцять тисяч двісті сорок
3. Після набрання рішенням законної
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 10.06.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець