ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" червня 2014 р.Справа № 924/378/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Мухи М.Є.
розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" м. Волочиськ,
Хмельницької області

до 1. Приватного підприємства
"Миролюбівське" с. Миролюбівка,
Житомирської області

до 2. Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" с. Шпичинці, Хмельницької
області

про стягнення 418799,53 грн.

Представники сторін:

позивача: Бундз Т.В. - за
довіреністю від 14.08.13р.

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: не з'явився

Рішення виноситься 03.06.14р. після
оголошеної в судовому засіданні 02.06.14р.
перерви.

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст.85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із
позовом до суду про стягнення
солідарно із відповідачів 418 799,53грн.
заборгованості в т.ч. 207 046,64грн. боргу за
отримані відповідно до договору
поставки №16-03/13ЖТ від 22.04.13р. засоби
захисту рослин, 25 134,93грн. пені, 117
375,86грн. штрафу, 5 816,69грн. 3% річних та 63
425,41 грн. курсової різниці.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі.

Повноважний представник відповідача в
судове засідання не з'явився. В
судовому засіданні 02.06.14р. заперечив
проти нарахованого розміру пені та
штрафу та зазначив про неправильно
обраний позивачем період для
здійснення нарахувань. Письмового
відзиву на позов не надано.

Відповідач 2 явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив. Натомість від відповідача 2
на адресу суду надійшов відзив на позов
в якому останній зазначає про
неможливість сплатити борг у розмірі 418
799,53грн. через скрутне фінансове
становище підприємства.

Розглядом матеріалів справи
встановлено.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "Вітагро" (далі - постачальник)
та приватним підприємством
"Миролюбівське" (далі - покупець) 22.04.2013
р. був укладений договір поставки №
16-03/13ЖТ (далі - договір), за умовами п. 1.1
якого постачальник зобов'язується
передати у власність покупця засоби
захисту рослин, регулятори росту
рослин та/або мікродобрива (надалі
товар), а покупець зобов'язується
прийняти товар і оплатити його
вартість.

Найменування товару, його кількість,
ціна за одиницю, термін поставки
покупцю та базис поставки, загальна
вартість товару, термін оплати, а також
інші умови визначаються в
специфікаціях-додатках до договору,
які є невід'ємними частинами до
договору (п.1.2. договору).

Ціна товару вираховується як сума
вартості усіх партій товару (згідно
відповідних специфікацій), переданих
постачальником у власність покупцю
(п.2.1. договору).

Згідно з п.2.2. договору покупець
проводить оплату вартості товару
шляхом перерахування коштів на рахунок
постачальника у банківській установі.
Термін та схема оплати кожної партії
товару будуть обговорюватись
сторонами у кожному конкретному
випадку окремо та відображатися у
відповідних специфікаціях-додатках,
які є додатками до цього договору.

Сторони встановили, що протягом строку
дії договору, грошові зобов'язання
покупця існують і підлягають сплаті у
гривнях. Сума у гривнях, яку покупець
повинен сплатити постачальнику як
оплата вартості товару визначається
шліхом множення грошового еквіваленту
ціни товару (її неоплаченої частини) в
іноземній валюті, вказаній в додатку до
договору 9специфікаціях) на курс
продажу іноземної валюти,
встановленого ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" на банківський день, який
передує фактичній оплаті покупцем ціни
товару ( її неоплаченої частини). Однак
сторони погодили, що ця умова не
застосовується, якщо курс продажу
іноземної валюти, встановленого ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" на банківський
день, який передує фактичній оплаті
покупцем ціни товару (її неоплаченої
частини), менший (нижчий) або рівний
курсу, який був встановлений на день
підписання договору, в цьому випадку
оплата здійснюється за ціною, яка була
встановлена на момент підписання
договору. (п.п 2.3 договору).

У п. 2.6 договору сторони визначили, що
Покупець, здійснюючи оплату за товар,
зобов'язаний вказувати в призначенні
платежу номер та дату договору, в
рамках якого здійснюється оплата та
номер специфікації до договору. Якщо
покупець не дотримується цього, то
постачальник має право самостійно на
власний розсуд визначити в рахунок
якого договору та/або специфікації
зарахувати платіж покупця.

Сторони дійшли згоди, що у випадку, якщо
покупець з вагомих причин не зможе
розрахуватись за отриманий від
постачальника товар грошовими коштами
то він має право за письмовою згодою
постачальника, провести такий
розрахунок сільськогосподарською
продукцією по її середній ринковій
вартості, що визначається шляхом
усереднення ціни на таку продукцію у
трьох провідних національних
трейдерів, або по ціні котра буде
встановлена між Сторонами цього
договору (п. 2.7 договору).

Згідно з п. 3.2.2. договору на покупця
покладено обов'язок оплатити вартість
товару в терміни, вказані в додатках
(специфікаціях), враховуючи при цьому
умови п.2.3. та 2.8. цього договору. При
перерахуванні коштів обов'язково
вказувати в платіжному документі номер
і дату укладення цього договору. У
випадку відсутності в платіжному
документі цих реквізитів, постачальник
самостійно визначає порядок та напрями
зарахування отриманих сум в погашення
будь-яких існуючих зобов'язань покупця
перед постачальником.

Товар вважається відвантаженим
постачальником і прийнятий покупцем :
по кількості - відповідно до кількості
одиниць виміру, вказаній в накладній
(видатковій, товарній,
товарно-транспортній); про якості -
відповідно до якості, вказаній в
сертифікаті якості підприємства -
виробника (п. 4.2 договору).

При цьому, відповідно до п.3.1.4 договору
підписання накладної (видаткової
накладної, товарно-транспортної)
підтверджує факт отримання покупцем
відповідного сертифіката якості (або
завіреної належним чином копії).

У пункті 7.2. договору сторони погодили,
що покупець несе відповідальність за
затримку з оплатою постачальнику за
поставлений товар, сплачуючи штраф в
розмірі 25% від суми боргу (його
несплаченої частини) на перший день
прострочення платежу, а також сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожний день прострочення оплати.

Сторони дійшли згоди щодо зміни
тривалості позовної давності про
стягнення неустойки (штрафу, пені),
передбаченої п.1. ч.2. ст. 258 Цивільного
кодексу України, і встановили, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
встановлених розділом 7 цього договору,
припиняється через три роки від дня,
коли це зобов'язання повинно було бути
виконане.

Даний договір, згідно з п.5.1. договору,
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами та припиняється
належним виконання всіх умов даного
договору сторонами.

Договір підписаний сторонами та
скріплений їхніми печатками, доказів
розірвання договору суду не подано.

У додатку №1 від 22.04.2013р. до договору
сторони погодили поставку товару на
загальну суму 195 028,80грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 58 508,64грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 78 011,52грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 58 508,64грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №2 від 07.05.2013р. - товару на
загальну суму 7 084,80 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 2 125,44грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 2 833,92грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 2 125,44грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №3 від 07.05.2013 р. - товару на
загальну суму 11 424,24 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 3 427,27 грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 4 569,70грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 3 427,27грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №4 від 15.05.2013 р. - товару на
загальну суму 17 220 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 5 166грн. (30% вартості
товару) до 15.08.2013р., 6 888грн. (40% вартості
товару) до 15.09.2013р., 5 166грн. (30% вартості
товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №5 від 20.05.2013 р. - товару на
загальну суму 106 847,64 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 32 054,29грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 42 739,06грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 32 054,29грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №6 від 21.05.2013 р. - товару на
загальну суму 6 767,58 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 2 030,27грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 2 707,04грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 2 030,27грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №7 від 24.05.2013 р. - товару на
загальну суму 22 140 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 6 642грн. (30% вартості
товару) до 15.08.2013р., 8 856грн. (40% вартості
товару) до 15.09.2013р., 6 642грн. (30% вартості
товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №8 від 28.05.2013 р. - товару на
загальну суму 42 336,60 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 12 700,98грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 16 934,64грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 12 700,98грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №10 від 19.06.2013 р. - товару на
загальну суму 32 117,76 грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 9 635,33грн. (30% вартості
товару) до 15.08.2013р., 12 847,10грн. (40% вартості
товару) до 15.09.2013р., 9 635,33грн. (30% вартості
товару) до 01.10.13р.;

- у додатку №11 від 02.07.2013 р. - товару на
загальну суму 28 536грн. (з ПДВ) із
графіком платежів: 8 560,80грн. (30%
вартості товару) до 15.08.2013р., 11 414,40грн. (40%
вартості товару) до 15.09.2013р., 8 560,80грн. (30%
вартості товару) до 01.10.13р.

На виконання умов договору позивач
поставив, а ПП "Миролюбівське" отримало
засоби захисту рослин на загальну суму
469 503,42 грн., а саме згідно: видаткової
накладної № ВА 000000179 від 24.04.2013р., №
ВА000000565 від 17.05.13р., № ВА000000736 від 28.05.13р.,
№ВА000000743 від 28.05.13р., №ВА000000825 від
28.05.13р., №ВА000000778 від 30.05.13р., №ВА000001032
від 19.06.13р., №ВА000001163 від 08.07.13р. та
довіреностей серія 12 ААД №130026 від
30.04.13р., серія 12 ААД №130029 від 30.05.13р.,
серія 12 ААД № 130034 від 31.05.13р., серія ААД
№130035 від 31.05.13р., серія ААД №130033 від
31.05.13р., серія ААД №130036 від 31.05.13р., №19
від 19.06.13р., серія 12 ААД № 130049 від 20.07.13р.

04.09.13р. ПП "Миролюбівське" звернулось до
позивача із листом про відтермінування
строків оплати за отриманий товар до
01.10.13р. У відповіді на лист позивач
повідомив, що може погодитись на зміну
строку оплати до 01.10.2013р., але за умови,
що відповідач 1 додатково оплатить 2% за
вересень місяць від суми, яка повинна
бути оплачена до 01.09.13р. за користування
грошовими коштами ТОВ "Агрохімічна
компанія "Вітагро". Також позивач
зазначив, що на цю суму буде збільшено
ціну товару поставлену ПП
"Миролюбівське" на умовах товарного
кредиту. У зв'язку із цим відповідачу
слід підписати протокол та угоду
погодження (коригування) ціни,
податкові та видаткові накладні, акт
звірки взаєморозрахунків між
підприємствами. Відповідь на лист
просив надіслати через факсимільний
зв'язок, поштою та/або електронною
поштою.

Між ТОВ "Агрохімічна компанія "Вітагро"
(далі - кредитор) та виробничим
сільськогосподарським кооперативом
"Шпичинці" (далі - поручитель) 15.08.2013 р.
було укладено договір поруки № 16-03/13 ЖТ
згідно з п. 1.1 якого поручитель
зобов'язувався відповідати перед
кредитором за виконання всіх
зобов'язань приватного підприємства
"Миролюбівське" (далі-боржник), що
виникли з договору поставки № 16-03/13 ЖТ
від 22.04.2013р. (далі - основний договір),
який був укладений між кредитором та
боржником.

Згідно з п.2.1. договору від 15.08.2013р., у
відповідності до вказаного основного
договору, порукою забезпечуються, в
тому числі, наступні зобов'язання
боржника: здійснити оплату за
поставлені засоби захисту рослин
та/або мікродобрива в обсязі та на
умовах договору поставки № 16-03/13 ЖТ від
22.04.2013р.; відшкодувати збитки та
сплатити штрафні санкції, а також у
випадку коливання курсу валют оплатити
курсову різницю у випадках
передбачених договором поставки №
16-03/13 ЖТ від 22.04.2013р.

Поручитель та боржник, згідно п.3.1.
договору поруки, несуть солідарну
відповідальність перед кредитором за
належне виконання боржником
забезпеченого зобов'язання. Поручитель
цією порукою забезпечує виконання
зобов'язань за основним договором в
обсязі грошових стягнень відповідно до
розділу 2 та розділу 7 основного
договору (п.3.2. договору).

Договір, відповідно до п.6.1., набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до моменту припинення
зобов'язань за основним договором.

Договір підписаний сторонами та
скріплений їхніми печатками. Доказів
розірвання договору суду не подано.

13.01.14р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "Вітагро" (вигодонабувач),
приватним підприємством
"Миролюбівське" (постачальник) та
приватним підприємством "Аграрна
компанія 2004" (покупець) укладено
договір поставки №Б 01-01/14 ЖТ, згідно з
розділом першим якого постачальник
зобов'язується поставити і передати у
власність, а покупець прийняти
кукурудзу врожаю 2013року. Покупець
сплачує кошти за поставлену продукцію
вигодонабувачу. Оплата зараховується
вигодонабувачем в рахунок погашення
заборгованості постачальника згідно
договору поставки № 16-03/13 ЖТ від 22.04.2013р.
З моменту передачі продукції покупцю
постачальник вважається таким, що
частково виконав грошові зобов'язання
по договору поставки № 16-03/13 ЖТ від
22.04.2013р. на суму вартості поставленої
продукції.

У п. 3.2 договору сторони визначили, що
сума договору складає 144 809,50 грн.
Договір підписаний та скріплений
печатками сторін.

13.01.14р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "Вітагро" (вигодонабувач),
приватним підприємством
"Миролюбівське" (постачальник) та
приватним підприємством "Аграрна
компанія 2004" (покупець) укладено
договір поставки №Б02-01/14 ЖТ, згідно
умов якого постачальник зобов'язується
поставити і передати у власність, а
покупець прийняти зерно кукурудзи
врожаю 2013 року на суму 112 706,22грн.
Покупець сплачує кошти за поставлену
продукцію вигодонабувачу. Оплата
зараховується вигодонабувачем в
рахунок погашення заборгованості
постачальника згідно договору
поставки № 16-03/13 ЖТ від 22.04.2013р. З
моменту передачі продукції покупцю
постачальник вважається таким, що
частково виконав грошові зобов'язання
по договору поставки № 16-03/13 ЖТ від
22.04.2013р. на суму вартості поставленої
продукції (п. п.1.2, 3.2 договору).

Відповідачем частково здійснено
оплату поставленого товару.
Заборгованість становить 207 046,64грн.

В зв'язку із несвоєчасною оплатою
вартості товару згідно договору
поставки № 16-03/13 ЖТ від 22.04.2013р. позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення з відповідачів солідарно 207
046,64грн. боргу, 25 134,93грн. пені, 117 375,86грн.
штрафу, 5 816,69грн. 3% річних та 63 425,41 грн.
курсової різниці.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності судом враховується
наступне:

Згідно з ч.2 п.1 ст.175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України
та 174 Господарського кодексу України
унормовано, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено
свободу договору, тобто, відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

З положень ст. 509 ЦК України та ст.173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як свідчать матеріали справи, 22.04.2013р
між позивачем та відповідачем 1 було
укладено договір поставки № 16-03/13 ЖТ.

За приписами статті 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.
193 ГК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання і одностороння
зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі - продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на підставі договору
поставки № 16-03/13 ЖТ від 22.04.2013р. було
поставлено відповідачу 1 товар на
загальну суму 469 503,42 грн. що
підтверджується підписаними сторонами
договором та скріпленими їхніми
печатками видатковими накладними.
Проте, як свідчать матеріали справи,
відповідач 1 свої договірні
зобов'язання щодо оплати товару не
виконав Заборгованість становить 207
046,64грн., яка відповідачем не
спростована, доказів про її погашення
суду не надано. З огляду на зазначене
вимога про стягнення з відповідача 207
046,64грн. боргу є обґрунтованою,
підтвердженою матеріалами справи та
підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2
ст. 554 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи,
15.08.2013 р. між ТОВ "Агрохімічна компанія
"Вітагро" (кредитор) та виробничим
сільськогосподарським кооперативом
"Шпичинці" (поручитель) було укладено
договір поруки № 16-03/13 ЖТ, згідно п. 1.1
якого поручитель зобов'язувався
відповідати перед кредитором за
виконання всіх зобов'язань приватного
підприємства "Миролюбівське"
(далі-боржник), що виникли з договору
поставки №16-03/13 ЖТ від 22.04.13р. (далі -
основний договір), який був укладений
між кредитором та боржником. Пунктом 2.1
договору поруки визначено, що у
відповідності до вказаного основного
договору, порукою забезпечується в
тому числі наступні зобов'язання
боржника: здійснити оплату за
поставлені засоби захисту рослин
та/або мікродобрива в обсязі та на
умовах договору поставки №16-03/13 ЖТ від
22.04.13р.; відшкодувати збитки та сплатити
штрафні санкції у випадках,
передбачених договором поставки №16-03/13
ЖТ від 22.04.13р.

Обсяг відповідальності поручителя
передбачено в розділі 3 договору
поруки, а саме поручитель та боржник
несуть солідарну відповідальність
перед кредитором за неналежне
виконання боржником забезпеченого
зобов'язання. Поручитель цією порукою
забезпечує виконання зобов'язань за
основним договором в обсязі грошових
стягнень відповідно до розділу 2 та
розділу 7 основного договору (п.п. 3.1, 3.2
договору).

Таким чином, позивач вправі вимагати
виконання зобов'язань за договором
поставки №16-03/13 ЖТ від 22.04.13р., в тому
числі додатковими від відповідачів
солідарно.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить стягнути з
відповідачів солідарно 3% річних в сумі
5 816,69 грн. згідно поданого розрахунку.
Проаналізувавши наданий позивачем
розрахунок 3 % річних, суд приходить до
висновку, що позивачем правомірно в
межах можливих нарахувань заявлено до
стягнення з відповідачів 5 816,69грн. 3%
річних, тому позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем відповідно до
п.п.2.3 договору нарахована та заявлена
до стягнення курсова різниця в розмірі
63 425,41грн.

Відповідно до ст.632 ЦК України, ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки, тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок курсової різниці та
встановлено, що нарахування проведені
правильно та відповідно до вимог
законодавства, тому позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення
25 134,93 грн. пені та 117 375,86 грн. штрафу
нарахованих на підставі п.7.2.1. договору,
згідно поданого розрахунку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України,
п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Сторонами в п.7.2.1. договору визначено,
що покупець несе відповідальність за
затримку з оплатою постачальнику за
поставлений товар, сплачуючи штраф в
розмірі 25% від суми боргу (його
несплаченої частини) на перший день
прострочення платежу, а також сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожен день прострочення оплати.

На підставі п. 7.2.1. договору позивачем
заявлено до стягнення пеню в розмірі
7896,02 грн. згідно поданого розрахунку.

Проаналізувавши поданий позивачем
розрахунок пені, суд зазначає, що
позивачем правомірно, в межах можливих
нарахувань заявлено до стягнення 25 134,93
грн. пені.

Щодо стягнення з відповідачів 117 375,86
грн. штрафу, судом враховується,
положення п.2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
відповідно до яких застосування штрафу
як виду неустойки до грошового
зобов'язання можливе у випадку
встановлення його в укладеному
сторонами договорі, притому і як
самостійний захід відповідальності, і
як такий, що застосовується поряд з
пенею. В останньому випадку не йдеться
про притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

Доказів, які б спростовували
нарахування 3% річних, пені, штрафу та
курсової різниці суду не подано.

З огляду на зазначене, позивачем
обґрунтовано нараховані до стягнення
солідарно з відповідачів 25 134.93грн.
пені, 117 375,86грн. штрафу, 5 816,69грн. 3%
річних та 63 425,41 грн. курсової різниці у
зв'язку із несвоєчасною оплатою
вартості товару згідно договору
поставки №16-03/13 ЖТ від 22.04.13р.

Водночас, частиною 1 статті 550
Цивільного кодексу України
встановлено загальне правило про те, що
кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора.

Згідно зі частиною 3 статті 551
Цивільного кодексу України: розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

В силу дії частини 1 статті 233
Господарського кодексу України: у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій.

Відповідно до пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України: господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшити у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому судом враховується п.1
Інформаційного листа ВГСУ від 21.11.2011р.
№ 01-06/1623/2011 "Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
процесуального права", підпункт 3.17.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р., якими передбачено, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи вищенаведене, норми
законодавства, добровільне часткове
погашення відповідачем боргу,
незначність прострочення виконання
зобов'язань, беручи до уваги
забезпечення невиконання зобов'язання
штрафом (в розмірі 25 %), пенею, а також
розмір стягнутих з відповідача 3%
річних, курсової різниці,
неспіврозмірність штрафних санкцій
порівняно із збитками кредитора, суд
вважає за необхідне зменшити розмір
штрафних санкцій на 50%, а саме штрафу -
до 58 687,93 грн. та пені - до 12 567,46 грн.
(аналогічна правова позиція міститься
у постанові ВГСУ від 22.11.2011р. по справі
№11/5005/6874/2011, постанові ВГСУ від 25.01.2011р.
по справі №12/52, постанові РАГС від 21.09.
2011 року по справі № 2/5025/1226/11).

З огляду на вищевикладене, положення
ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню на суму 347 544,13 грн., з яких 207
046,64грн. борг, 12 567,46 грн. пені, 58 687,93 грн.
штрафу, 5 816,69 грн. 3% річних та 63 425,41грн.
курсова різниця. В решті позову
необхідно відмовити.

При винесенні рішення судом
враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
або проти кількох відповідачів, а також
якщо належить передати майно, що
перебуває в кількох місцях, у
виконавчому документі зазначаються
один боржник та один стягувач, а також
визначається, в якій частині необхідно
виконати таке рішення, або
зазначається, що обов'язок чи право
стягнення є солідарним. Аналогічною є
позиція викладена у п.п. 9, 9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про судове рішення" №6 від
23.03.2012р., у яких визначено, що у
резолютивній частині рішення має бути
остаточна відповідь щодо усіх вимог,
які були предметом судового розгляду.
При цьому господарські суди повинні
зазначити у рішеннях щодо кількох
відповідачів - як вирішено спір щодо
кожного з них (з урахуванням вимог
частини другої статті 18 Закону України
"Про виконавче провадження").

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по
оплаті судового збору покладаються на
відповідачів в рівних частинах
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

При розподілі судових витрат судом
враховується п. 3.17.4. Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" відповідно до якого
судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" м. Волочиськ,
Хмельницької області до Приватного
підприємства "Миролюбівське" с.
Миролюбівка, Житомирської області, до
Виробничого сільськогосподарського
кооперативу "Шпичинці" с. Шпичинці,
Хмельницької області про стягнення
418799,53 грн. задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
"Миролюбівське" (с. Миролюбівка,
Житомирський р-н, Житомирська обл.,
вул.Петровського,1 код 36297695) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" (Хмельницька обл., м.
Волочиськ, вул. Котовського, 7, код 37993500)
207 046,64 грн. (двісті сім тисяч сорок шість
гривень 64 коп.) боргу, 12 567,46грн. (
дванадцять тисяч п'ятсот шістдесят сім
гривень 46 коп.) пені, 58 687,93 грн.
(п'ятдесят вісім тисяч шістсот
вісімдесят сім гривень 93 коп.) штрафу, 5
816,69 грн. ( п'ять тисяч вісімсот
шістнадцять гривень 69 коп.) 3 % річних та
63 425,41грн. (шістдесят три тисячі
чотириста двадцять п'ять гривень 41коп.)
курсової різниці.

Солідарний боржник - виробничий
сільськогосподарський кооператив
"Шпичинці" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Шпичинці, код
03788721).

Видати наказ.

Стягнути з виробничий
сільськогосподарський кооператив
"Шпичинці" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Шпичинці, код
03788721) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" (Хмельницька обл., м.
Волочиськ, вул. Котовського, 7, код 37993500)
207 046,64 грн. (двісті сім тисяч сорок шість
гривень 64 коп.) боргу, 12 567,46грн. (
дванадцять тисяч п'ятсот шістдесят сім
гривень 46 коп.) пені, 58 687,93 грн.
(п'ятдесят вісім тисяч шістсот
вісімдесят сім гривень 93 коп.) штрафу, 5
816,69 грн. ( п'ять тисяч вісімсот
шістнадцять гривень 69 коп.) 3 % річних та
63 425,41грн. (шістдесят три тисячі
чотириста двадцять п'ять гривень 41коп.)
курсової різниці.

Солідарний боржник - приватне
підприємства "Миролюбівське" (с.
Миролюбівка, Житомирський р-н,
Житомирська обл., вул.Петровського,1 код
36297695).

Видати наказ.

Стягнути з приватного підприємства
"Миролюбівське" (с. Миролюбівка,
Житомирський р-н, Житомирська обл.,
вул.Петровського,1 код 36297695) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" (Хмельницька обл.,
м.Волочиськ, вул.Котовського, 7, код
37993500) 4 187,99 грн. (чотири тисячі сто
вісімдесят сім гривень 99коп.) судового
збору.

Видати наказ.

Стягнути з виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Шпичинці, код
03788721) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" (Хмельницька обл., м.
Волочиськ, вул. Котовського, 7, код 37993500)
4 187,99 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят
сім гривень 99коп.) судового збору.

Видати наказ.

У позові про стягнення 12 567,46грн. пені та
58 687,93грн. відмовити.

Повний текст рішення складено 10.06.2014р.

Суддя
М.Є. Муха

Віддрук. 3 прим.:1 - до справи, 2, 3 -
відповідачам (12453, Житомирська обл.,
Житомирський р-н, с. Миролюбівка, вул.
Петровського, буд.1; 31322, Хмельницька
обл., Хмельницький р-н, с. Шпичинці).