ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа № 925/748/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6

до публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
«Черкасигаз», м. Черкаси, вул. Громова,
142

про стягнення 203 733,57 грн. боргу та
штрафних санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Сіндряков О.В. - за
довіреністю;

від відповідача: Кучеренко С.П. - за
довіреністю.

Публічне акціонерне товариство
Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» звернулось в
господарський суд Черкаської області з
позовом до публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Черкасигаз» про
стягнення заборгованості за
поставлений газ згідно договору від
25.04.2012р. №61-Н в розмірі 203733,57 грн., в тому
числі 0,40 грн. основного боргу, 33955,53 грн.
- 3% річних, 169777,64 грн. пені, та
відшкодування судових витрат.

Представник позивача вимоги підтримав
та просить їх задовольнити.

Представник відповідача вимоги
заперечив частково. Наявність
основного боргу не заперечує. Просить
зменшити до 1000 грн. розмір санкцій за
несвоєчасний розрахунок. В задоволенні
вимоги про стягнення 3% річних просить
відмовити, оскільки це є подвійним
накладенням санкцій.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені такі взаємовідносини
сторін.

25.04.2012р. між ПАТ Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»
(Продавець), та публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Черкасигаз» (Покупець -
Відповідач по справі), було укладено
договір №61-Н купівлі-продажу
природного газу (Далі - Договір), за
умовами якого Продавець зобов'язується
передати в 2012р. газ у власність Покупця
для реалізації населенню, а Покупець
прийняти і сплатити на умовах цього
Договору природний газ в обсязі до 243752
куб.м. (а.с. 10).

Дія договору в частині постачання газу
- до 31.12.2012р. (п.11.1 договору, а.с. 17).

За твердженням позивача - на момент
звернення з позовом до суду за
відповідачем рахується заборгованість
0,40 грн. основного боргу.

Непогашення заборгованості стало
причиною звернення позивача до суду за
захистом свого порушеного права та
примусового стягнення боргу та
санкцій.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представників сторін, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
повного задоволення.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатної поставки
енергоносіїв приєднаними мережами на
підставі письмового строкового
оплатного двостороннього
консенсуального договору.

Сторони за договором є суб'єктами
господарювання на ринку послуг та
самостійними юридичними особами, що
підтверджено свідоцтвами про державну
реєстрацію.

За правовою природою договір
постачання природного газу від 25.04.2012р.
№61-Н є договором купівлі-продажу і
відповідає вимогам статті 655 ЦК
України.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Поставка є різновидом відносин
купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір від 25.04.2012р. №61-Н (а.с. 10-17) не
заперечений сторонами, не визнаний
судом недійсним та не розірваний в
установленому порядку.

Продавець зобов'язаний передати газ
покупцеві щомісячними поставками
протягом 2012р. Позивач поставив
Відповідачу газ:

- квітень 2012р. - 28706,809 м3 газу на суму
10724697,60 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 30.04.2012р.
(а.с. 18);

- травень 2012р. - 8299,482 м3 газу на суму
3045209,53 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 31.05.2012р.
(а.с. 19);

- червень 2012р. - 7494,582 м3 газу на суму
2755619,81 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 30.06.2012р.
(а.с. 20);

- липень 2012р. - 7271,357 м3 газу на суму
2660719,36 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 31.07.2012р.
(а.с. 21);

- серпень 2012р. - 8051,612 м3 газу на суму
2955195,48 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 31.08.2012р.
(а.с. 22);

- вересень 2012р. - 9406,937 м3 газу на
суму 3472962,95 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 30.09.2012р.
(а.с. 23);

- жовтень 2012р. - 29366,271 м3 газу на суму
10958157,11 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 31.10.2012р.
(а.с. 24);

- листопад 2012р. - 62578,248 м3 газу на
суму 23454641,70 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 30.11.2012р.
(а.с. 25);

- грудень 2012р. - 90544,107 м3 газу на суму
33870906,76 грн. з ПДВ - акт
приймання-передачі газу від 31.12.2012р.
(а.с. 26),

на загальну суму 93898110,30 грн., що
підтверджується документально та не
оспорюється сторонами. Претензій щодо
кількості, якості та специфікації
отриманої продукції не заявлено. На
момент звернення з позовом відповідач
розрахувався частково. Позивач після
проведення звірки розрахунків через
свого представника підтвердив
заборгованість відповідача в сумі 0,40
грн. станом на 10.06.2014р. за спірним
договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
сплати за отриманий товар, який
визначений п.п. 6.1, 6.2 договору про
постачання природного газу - повна
оплата партії газу - до кінця поточного
місяця постачання газу.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежної
поставки газу, недопоставки газу чи
іншого невиконання умов спірного
договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже отриманий та
використаний газ належним чином не
виконав на момент звернення з позовом.

Суд враховує відсутність оплати
відповідача після звернення позивача
до суду. Позивач не подавав заяв про
зменшення вимог з урахуванням положень
ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Належить стягнути на користь позивача
з відповідача 0,40 грн. основного боргу.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, тому суд вважає обґрунтованим
та доведеним право позивача на
стягнення обтяжень по грошовому
зобов'язанню у виді інфляційних втрат
та 3% річних за весь час прострочення
платежу.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

На підставі вказаних вимог Позивачем
нараховано Відповідачу 33955,53 грн. - 3%
річних за час прострочення виконання
грошового зобов'язання за період
травня 2012р. - лютого 2013р. в межах строку
прострочення, які позивач просить
стягнути з відповідача.

Позивач нараховує 3% річних за
користування грошовими коштами окремо
по періодах постачання газу та
прострочення оплати - помісячно, з
урахуванням обов'язку відповідача на
повну оплату газу до кінця поточного
місяця споживання газу (а.с. 27-31).

Розрахунок перевірено судом за
допомогою калькулятора санкцій
апаратного комплексу
«Еліт:Ліга-Закон». Розрахунок виконано
вірно, з урахуванням строку оплати
партій спожитого газу, часткових оплат
відповідачем. 33955,53 грн. - 3% річних з
простроченої суми належить стягнути з
відповідача на користь позивача за
наявним простроченим грошовим
зобов'язанням.

У відповідності до п. 7.2 договору від
25.04.2012р. №61-Н та положень ст.ст. 546, 549-552
ЦК України позивач нараховує
відповідачу 169777,64 грн. пені за
неналежне виконання зобов'язання - з
мотивів прострочення боргу.
Представник позивача вимоги підтримує,
з урахуванням подвійної облікової
ставки НБУ, збільшеного строку
позовної давності за згодою сторін та
періодів прострочення.

Представник відповідача вимоги
заперечив частково. Письмово просить
суд зменшити до 1000 грн. суму пені з
мотивів виключності випадку та
недопущення подвійного стягнення
санкцій, оскільки основними
споживачами газу є населення, за яких
несвоєчасно компенсується з
державного бюджету різниця в наданій
пільзі по оплаті опалення. Вказує на
відсутність збитків чи погіршення
становища позивача та відсутність
підстав для застосування пені. Вина
відповідача відсутня, оскільки
відповідач не встановлює та не регулює
тарифів на свої послуги.

Позивач доводи відповідача заперечує,
але не спростовує в належний спосіб, в
розумінні положень ст.ст. 33, 34 ГПК
України.

Положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України
унормовано, що у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Суд враховує обґрунтування позивача та
заперечення відповідача, а також
обов'язок суду перевірити обставини
справи, доводи сторін належними
доказами (вимоги Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення»).

Суд враховує постачання газу
відповідачу в квітні-грудні 2012р. на
умовах помісячної оплати отриманого
газу. Спору в частині об'ємів
постачання, вартості газу та
заборгованості за газ немає.

Суд критично оцінює заперечення
відповідача стосовно подвійного
застосування санкцій, оскільки
положення про стягнення 3% річних
регламентоване главою 51 ЦК України
«Правові наслідки порушення
зобов'язання. Відповідальність за
порушення зобов'язання», а положення
про стягнення пені, що є неустойкою,
регламентоване параграфом 2 глави 49 ЦК
України «Забезпечення виконання
зобов'язання», що не є тотожним.

Суд не погоджується з такими доводами
відповідача, оскільки суд при
прийнятті рішення зобов'язаний
перевірити відповідність договору
чинному законодавству та
волевиявлення сторін, направлене на
настання певних юридичних наслідків, а
також наявність вини боржника при
порушенні прав кредитора.

Суд не вважає за можливе задовольнити
клопотання відповідача про зменшення
санкцій, з урахуванням прав суду,
передбачених ст. 83 ГПК України,
оскільки наявне грошове зобов'язання
між двома суб'єктами господарювання на
ринку газу в Україні.

Стягненню підлягає 0,40 грн. основного
боргу, 169777,64 грн. пені та 33955,53 грн. 3%
річних за користування чужими
грошовими коштами при несвоєчасному
розрахунку за отриманий та спожитий
газ.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача
повністю та стягнути на користь
позивача 4074,66 грн. судового збору

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Черкасигаз», м. Черкаси,
вул. Громова, 142, , номер
рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6, ,
номер рахунку в банку невідомий

0,40 грн. основного боргу, 33955,53 грн. - 3%
річних, 169777,64 грн. пені та 4074,66 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 10.06.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба