КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Справа№ 910/9398/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання Пась
М.П.

за участю представників сторін
відповідно до протоколу судового
засідання від 03.06.2014 року,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року

у справі № 910/9398/13 (головуючий суддя
Стасюк С.В., судді Босий В.П., Літвінова
М.Є.)

за позовом Заступника
прокурора Шевченківського району
міста Києва в інтересах держави в
особі:

1) Міністерства
енергетики та вугільної промисловості

2) Публічного
акціонерного товариства "Національна

акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро - Реконструкція"

про стягнення 924 642,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Шевченківського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Міністерства енергетики та
вугільної промисловості та Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євро-Реконструкція" про стягнення
заборгованості за Договором купівлі
продажу природного газу № 443591/12 від
03.07.2012 року в розмірі 924 642,22 грн., в тому
числі 42 905,17 грн. 3 % річних, 58 782,50 грн.
збитків від інфляції, 219 525, 86 грн. пені,
602 428,68 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року у справі № 910/9398/13
(головуючий суддя Стасюк С.В., судді
Босий В.П., Літвінова М.Є.) позовні
вимоги задоволені частково.

Так, наведеним рішенням стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
(01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28,
оф. 20, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 6, ) 602 428 (шістсот дві тисячі
чотириста двадцять вісім) грн. 68 коп.
штрафу, 184 169 (сто вісімдесят чотири
тисячі сто шістдесят дев'ять) грн. 6 коп.
пені, 34 701 (тридцять чотири тисячі
сімсот одну) грн. 86 коп. три проценти
річних, 58 782 (п'ятдесят вісім тисяч
сімсот вісімдесят дві) грн. 50 коп.
інфляційних втрат. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення та прийняти нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Шапталі Є.Ю.

На підставі ст. 4-6 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
р. № 30, згідно п.2.1. рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р.,
сформовано для розгляду даної
апеляційної скарги колегію суддів у
складі Шаптала Є.Ю. (головуючий), Власов
Ю.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2014р.,
розгляд скарги призначено на 11.03.2014р.

У зв'язку з перебуванням головуючого
судді Шаптали Є.Ю. у відпустці,
керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.,
п. 3.1.12 Положення про автоматизовану
систему документообігу суду,
затвердженого рішенням Ради суддів
України від 26.11.2010р. №30, згідно п.2.2.
рішення зборів суддів Київського
апеляційного господарського суду від
11.07.2012р., розпорядженням голови
Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року, для
розгляду справи № 910/9398/13 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя: Гончаров С.А.; судді Власов Ю.Л.,
Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р.
прийнято справу № 910/9398/13 за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євро-Реконструкція" на рішення
Господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року, до провадження у
визначеному складі суддів, розгляд
справи призначено на 08.04.2014 року.

В зв'язку з виходом судді Шаптали Є.Ю. з
відпустки, керуючись ст.ст. 4-6
Господарського процесуального кодексу
України, п.3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 26.11.2010р. №30, згідно
п.2.2. рішення зборів суддів Київського
апеляційного господарського суду від
11.07.2012р., розпорядженням Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
08.04.2014 року, для розгляду справи №
910/9398/13 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Шаптала Є.Ю.;
судді Власов Ю.Л., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 року
справу № 910/9398/13 прийнято до
провадження у визначеному складі
суддів.

07.04.2014 року представником позивача - 2
подано через відділ документального
забезпечення КАГС пояснення по справі.

08.04.2014 року представником відповідача
подано через відділ документального
забезпечення КАГС додаткові пояснення
до апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014 року
розгляд скарги відкладено на 14.05.2014
року.

13.05.2014 року представником відповідача
подано через відділ документального
забезпечення КАГС додаткові пояснення
до апеляційної скарги.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року у
зв'язку з перебуванням судді Власова
Ю.Л. у відпустці, для розгляду справи №
910/9398/13 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Шаптала Є.Ю.;
судді Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 року
розгляд справи відкладено до 03.06.2014
року.

У судовому засіданні 03.06.2014 року
прокурор та представник ПАТ «НАК
«Нафтогаз України», надали суду свої
пояснення по справі в яких, подану
апеляційну скаргу не підтримали та
просили відмовити у її задоволенні,
рішення місцевого господарського суду
залишити без змін.

Представник ТОВ «Євро-Реконструкція» у
судовому засіданні, надав свої
пояснення про справі, в яких подану
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити в повному обсязі,
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Представник Міністерства енергетики
та вугільної промисловості у судове
засідання 03.06.2014 року не з'явився, про
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином про що в
матеріалах справи міститься
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Про причини неявки суд не
повідомили.

Враховуючи викладене, заслухавши думку
прокурора, представника ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» та представника
ТОВ «Євро-Реконструкція», що з'явилися
у судове засідання, колегія суддів
апеляційного господарського суду з
урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, оскільки
представник Міністерства енергетики
та вугільної промисловості про дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, участь представників
сторін у судовому засіданні 03.06.2014 року,
судом обов'язковою не визнавалась,
клопотань про відкладення розгляду
справи та витребування письмових
доказів не надходило. В матеріалах
справи міститься достатньо доказів для
прийняття рішення по справі.

Також, колегія суддів апеляційного
господарського суду звертає увагу на
те, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК
України суд апеляційної інстанції
обмежений строком розгляду
апеляційної скарги на рішення
місцевого господарського суду, а
продовження зазначеного строку
розгляду справи у відповідності до ч. 3
ст. 69 ГПК України без клопотання
сторони по справі, не передбачено ГПК
України.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторін Київським апеляційним
господарським судом встановлено
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.07.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
(покупець) було укладено договір №
14/3591/12 купівлі - продажу природного газу
(надалі по тексту - Договір), за умовами
якого продавець зобов'язався передати
у власність покупцю у 2012 року природний
газ на митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити цей природний газ (надалі -
газ), на умовах цього Договору.

Продавець передає покупцеві з 01 липня
2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом
до 65 500 тис.куб.м., у тому числі по
місяцях кварталів (п. 2.1. Договору).

Відповідно до пункту 5.2. сторони
погодили, що ціна за 1 000 куб.м.
природного газу становить 3 509,00 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%;

- податок на додану вартість за ставкою
20%.

Крім того, тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 305,60
грн., крім того ПДВ - 20% - 61,12 грн., всього з
ПДВ - 366,72 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3
884,78 грн.., крім того, ПДВ - 20% - 776,96 грн.,
всього з ПДВ - 4661,74 грн.

Згідно п. 6.1 договору оплата за
природний газ з врахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять
відсотків) від вартості запланованих
місячних обсягів проводиться не
пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських днів
до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% (тридцять п'ять
відсотків) від вартості запланованих
місячних обсягів проводиться до 5 числа
та до 15-го числа поточного місяця
поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно п. 11.1 договір набуває
чинності з дати його підписання
уповноваженими представниками сторін
та скріплення їх підписів печатками
сторін, поширює дію на відносини, що
фактично склались між сторонами з 01
липня 2012 року, і діє в частині поставки
природного газу до 31 грудня 2012 року, а в
частині проведення розрахунків за газ
та послуг з його транспортування - до
повного погашення заборгованості.

На виконання умов договору продавець
протягом вересня 2012 року - грудня 2012
року, передав на користь покупця
природний газ на загальну суму 71 277 803,58
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами приймання -
передачі природного газу: від 30.09.2012
року на суму 31 461 776,55 грн.., від 30.11.2012
року на суму 8 606 124,06 грн., від 30.11.2012 року
на суму 25 038 323,91 грн., від 31.12.2012 року 6 171
579,06 грн.

В свою чергу відповідач, розрахувався
за отриманий природний газ з
порушенням встановлених п. 6.1 договору
строків, в зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість, що стало
підставою для стягнення Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором № 14/3591/12
купівлі - продажу природного газу від
13.07.2012 року.

Як зазначалося вище рішенням
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року по справі № 910/9398/13 позов
Заступника прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Міністерства енергетики та
вугільної промисловості, ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євро-Реконструкція» про стягнення 924
642,22 грн. - задоволено частково. Стягнуто
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 602 428
(шістсот дві тисячі чотириста двадцять
вісім) грн. 68 коп. штрафу, 184 169 (сто
вісімдесят чотири тисячі сто шістдесят
дев'ять) грн. 6 коп. пені, 34 701 (тридцять
чотири тисячі сімсот одну) грн. 86 коп.
три проценти річних, 58 782 (п'ятдесят
вісім тисяч сімсот вісімдесят дві) грн.
50 коп. інфляційних втрат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши наявні матеріали справи та
докази, подані до апеляційної
інстанції, проаналізувавши
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
11 Цивільного кодексу України однією із
підстав виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В силу положень статті 691 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст.. 530 ЦК України)

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 13.07.2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
(покупець) було укладено договір №
14/3591/12 купівлі - продажу природного газу
(надалі по тексту - Договір).

На виконання умов договору продавець
протягом вересня 2012 року - грудня 2012
року, передав на користь покупця
природний газ на загальну суму 71 277 803,58
грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами приймання -
передачі природного газу: від 30.09.2012
року на суму 31 461 776,55 грн.., від 30.11.2012
року на суму 8 606 124,06 грн., від 30.11.2012 року
на суму 25 038 323,91 грн., від 31.12.2012 року 6 171
579,06 грн.

Відповідач розрахувався за отриманий
природний газ з порушенням
встановлених п. 6.1 договору строків.

Частинами першою і третьою ст. 549
Цивільного кодексу України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 7.2. Договору сторони погодили,
що у разі невиконання покупцем умов
пункту 6.1. цього Договору продавець має
право не здійснювати поставку газу
покупцю або обмежити поставку
пропорційно до кількості несплачених
обсягів з наступною поставкою цих
обсягів при умові їх оплати та
наявності технічної можливості. У разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
умов цього Договору він у безспірному
порядку повинен сплатити продавцю,
крім суми заборгованості, пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пені від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Відповідно до статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У відповідності до положень спірного
договору, оплата за природний газ з
врахуванням вартості транспортування
територією України проводиться
покупцем виключно грошовими коштами в
такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять
відсотків) від вартості запланованих
місячних обсягів проводиться не
пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських днів
до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% (тридцять п'ять
відсотків) від вартості запланованих
місячних обсягів проводиться до 5 числа
та до 15-го числа поточного місяця
поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Так, здійснивши перевірку правильності
нарахування та розрахунку пені,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вважає розрахунок суду першої
інстанції розміру пені за період з
15.11.2012 року по 26.12.2012 року на загальну
суму 184 169,62 грн. обґрунтованим та
арифметично вірним. Отже, місцевий
господарський суд правомірно частково
задовольнив вимогу позивача в цій
частині та стягнув з відповідача на
користь позивача пеню у сумі 184 169,62 грн.

Крім того, судова колегія апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовної вимоги щодо
стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 602 428,68 грн. за період
прострочення з 15.11.2012 року по 19.12.2012 року
з наступних підстав.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили,
що за порушення строку оплати з покупця
на користь постачальника, крім суми
заборгованості, додатково стягується
штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від
суми простроченого платежу.

Згідно положень частини 4 статті 231
Господарського кодексу України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Отже, право встановити в договорі
розмір та порядок нарахування штрафу
надано сторонам частиною четвертою
статті 231 Господарського кодексу
України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231
Господарського кодексу України.

У випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень можливості передбачати в
договорі одночасне стягнення пені та
штрафу, що узгоджується із свободою
договору, встановленою статтею 627
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Таким чином, чинне законодавство
допускає можливість одночасного
стягнення з учасника господарських
відносин, що порушив господарське
зобов'язання за договором, штрафу та
пені, які не є окремими та самостійними
видами юридичної відповідальності

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
30.05.2011 року у справі № 42/252, від 09.04.2012
року у справі № 20/246-08.

Так, здійснивши перевірку правильності
нарахування та розрахунку штрафу,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вважає розрахунок суду першої
інстанції штрафу обґрунтованим та
арифметично вірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з п. 6.1 договору, остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 14-го числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу.

При перевірці судом правильності
нарахування та розрахунку 3% річних,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вважає розрахунок суду першої
інстанції 3% річних обґрунтованим та
арифметично вірним, внаслідок чого
позов в цій частині також обґрунтовано
частково задоволений судом першої
інстанції у визначеному розмірі 34 701,86
грн..

Щодо стягнення з відповідача
інфляційних втрат колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012 року №01-06/928/2012 "Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права", при
застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія апеляційного господарського
суду вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку по справі
щодо стягнення інфляційних втрат в
розмірі 58 782,50 грн.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року у справі № 910/9398/13 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Щодо інших доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не бере їх до уваги,
оскільки прийшла висновку про їх
необґрунтованість. Інших належних
доказів на підтвердження своїх доводів
та заперечень викладених в поданій
апеляційній скарзі відповідачем не
було надано суду апеляційної
інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євро-Реконструкція» на рішення
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року у справі № 910/9398/13 є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євро-Реконструкція» на рішення
Господарського суду міста Києва від
14.01.2014 року у справі № 910/9398/13 - залишити
без задоволення.

2 Рішення Господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року у справі № 910/9398/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9398/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін