ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

04.06.2014р.
№ 905/3622/14

Господарський суд Донецької області
у складі судді Макарової Ю.В.,
розглянувши матеріали за позовом:
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Алчевськ

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Словважмаш»,
м. Слов'янськ

про стягнення суми основного боргу у
розмірі 45000грн. та пені у розмірі
1717грн.07коп.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-ідприємець ОСОБА_1, м.
Алчевськ звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Словважмаш», м. Слов'янськ, про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 45000грн. та пені у розмірі
1717грн.07коп.

Розглянувши позовну заяву та додані
до неї документи, господарським судом
встановлено наступне:

1. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
докази, що підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, мають бути
долучені позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 61 „Правил надання послуг
поштового зв'язку", затверджених
Постановою Кабінету міністрів України
№270 від 05.03.2009р. встановлено порядок
приймання поштових відправлень,
зокрема зазначено, що у разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

Отже, опис вкладення у цінний лист з
поштовим штемпелем органу поштового
зв'язку свідчить про відповідність
документів, які направлені адресату, та
є беззаперечним доказом направлення
відповідачу зазначених у описі
документів.

Як вбачається зі змісту позову,
позивач у переліку додатків до позову
вказав про наявність копії доказу
направлення відповідачеві копії
позовної заяви.

Дослідивши додані до позову
матеріали суд встановив, що у якості
доказу відправки копії позовної заяви
та додатків до неї відповідачу,
позивачем надана суду лише ксерокопія
фіскального чеку відділення поштового
зв'язку від 23.05.2014р.

Стаття 36 Господарського
процесуального кодексу України
містить вимоги, яким повинні
відповідати надані учасниками справи
письмові докази, а саме письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного
стандарту України Уніфікованої
системи організаційно-розпорядчої
документації "Вимоги до оформлювання
документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 7 квітня 2003 р. N 55, відмітка про
засвідчення копії документа
складається зі слів "Згідно з
оригіналом", назви, особистого підпису
особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, засвідчуватись
повинна кожна сторінка документа з
відтиском печатки підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи.

Всупереч нормам законодавства, при
поданні позову до суду позивачем у
якості доказу відправки позовної заяви
відповідачу була надана не засвідчена
належним чином ксерокопія фіскального
чеку від 23.05.2014р., яка не може прийматись
судом як належний доказ у розумінні
ст.36 Господарського процесуального
кодексу України.

Суд також відзначає, що фіскальні чеки
є лише розрахунковими документами та
підтверджують лише факт надання послуг
поштового зв'язку. З фіскального чеку
не вбачається, що саме було направлено
відповідачу, а тому він не може бути
розцінений судом як належний доказ
надіслання на адресу відповідача копії
позовної заяви з доданими до неї
документами у встановлений законом
спосіб, що порушує вищевикладені
приписи ст.56, п.2 ст.57 ГПК України.

Опис вкладення у цінний лист
позивачем до позовної заяви не доданий.

Згідно з п.6 ст.63 ГПК України, неподання
доказів надіслання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду. За змістом
абз.1 ч.1 ст.63 ГПК України, ця норма має
імперативний характер та покладає на
суд обов'язок повернути позовну заяву
без розгляду у будь-якому випадку,
встановленому в ч.1 ст. 63 ГПК України.

З огляду на викладене, наявність факту
неподання належних, у розумінні
процесуального права (ст. 56 ГПК
України), доказів надіслання
відповідачу копії позовної заяви з
додатками є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду.

2. Відповідно до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви повинні додаватись
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

У якості доказів сплати судового збору
за подання позовної заяви, позивачем до
позовної заяви додана не засвідчена
ксерокопія квитанції № 174 від 23.05.2014 р.

Відповідно до п. 2.21. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Додана до позовної заяви ксерокопія
квитанції № 174 від 23.05.2014 р. на суму 1827
грн. не може бути розцінена судом як
належний доказ сплати судового збору.

Таким чином, позивач не надав докази
сплати судового збору у встановленому
порядку, що є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду відповідно
до п. 4 ст.63 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись п.2 ч.1
ст.57, ст. 56, п.4,6 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, м. Алчевськ, позовну заяву з
доданими до неї документами без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Додаток на адресу позивача:
позовна заява з доданими до неї
документами.

Суддя
Ю.В. Макарова