КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2014 р. Справа№ 910/15181/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Кондес Л.О.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Леонтьєв Г.П.,
дов. від 06.08.2013 №13,

від відповідача Сердюк М.О., дов.
від 08.01.2014 №103-8д,

від відділу Державної виконавчої
служби України Солом'янського
районного управління юстиції в м. Києві
Пацюк К.І., дов. від 30.05.2014 №Д6/11,

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Державне
видавництво "Преса України" Державного
управління справами

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014

за скаргою Державного підприємства
"Державне видавництво "Преса України"
Державного управління справами

на дії відділу Державної виконавчої
служби України Солом'янського
районного управління юстиції в м. Києві

у справі №910/15181/13 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грант"

до Державного підприємства "Державне
видавництво "Преса України" Державного
управління справами

про стягнення 3496176,69 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.05.2014 відхилено скаргу
Державного підприємства "Державне
видавництво "Преса України" Державного
управління справами (далі - відповідач)
на неправомірні дії державного
виконавця та скасування постанови про
арешт коштів боржника від 21.02.2014.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 20.05.2014 скасувати, постановити нове
рішення, яким задовольнити скаргу
відповідача на дії державного
виконавця та визнати такі дії
протиправними, а також скасувати
постанову про арешт коштів боржника
від 21.02.2014.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскільки відповідач зареєстрований у
Шевченківському районі, то виконавче
провадження повинен здійснювати
відділ Державної виконавчої служби
України Шевченківського районного
управління юстиції в м. Києві.
Відповідач в апеляційній скарзі
заперечує висновок суду першої
інстанції про те, що він з позовом на
дії державного виконавця мав
звернутись до адміністративного суду.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 для
розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Рябуха В.І., судді
Кондес Л.О., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.06.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 18.06.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 05.06.2014) позивачу,
відповідачу та відділу Державної
виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві - 10.06.2014, долучені до
матеріалів справи.

17.06.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду надійшли:

від відповідача клопотання про
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу;

від відділу Державної виконавчої
служби України Солом'янського
районного управління юстиції в м. Києві
заперечення на апеляційну скаргу.

18.06.2014 у судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити, ухвалу Господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 скасувати,
постановити нове рішення, яким
задовольнити скаргу відповідача на дії
державного виконавця та визнати такі
дії протиправними, а також скасувати
постанову про арешт коштів боржника
від 21.02.2014.

Представники позивача та відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві заперечили доводи
апеляційної скарги, просили залишити
її без задоволення, а оскаржувану
ухвалу - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін та
відділу Державної виконавчої служби
України Солом'янського районного
управління юстиції в м. Києві, виходячи
з вимог чинного законодавства,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
22.10.2013 рішенням Господарського суду
міста Києва у справі №910/15181/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014, позов
ТОВ "Грант" до ДП "Державне видавництво
"Преса України" ДУС про стягнення 2632410,99
грн (згідно заяви про зменшення
позовних вимог) задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 2557510,99 грн основного боргу та
55448,22 грн судового збору.

Повернуто відповідача 13371,78 грн
судового збору за подання позовної
заяви, сплаченого платіжним дорученням
від 03.07.2013 №367.

08.01.2014 на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
22.10.2013 видано наказ.

Головним державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві 21.02.2014 відкрито
виконавче провадження №42170458,
накладено арешт на кошти відповідача у
межах суми 2612959,21 грн та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить відповідачу.

26.02.2014 відповідач звернувся до суду
першої інстанції зі скаргою, в якій
просив зупинити дію постанови
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві від 21.02.2014 у
виконавчому провадженні №42170458,
заборонити відділу Державної
виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві вчиняти будь-які
виконавчі дії на час розгляду
господарської справи, витребувати
матеріали ВП №42170458, визнати
протиправними дії державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві та скасувати
постанову державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
України Солом'янського районного
управління юстиції в м. Києві про арешт
коштів від 21.02.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє (п.9.13 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9).

Статтею 20 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, якщо боржник є
юридичною особою, то виконання
провадиться за місцезнаходженням його
постійно діючого органу або майна.
Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Спори про місце здійснення виконавчих
дій між органами державної виконавчої
служби не допускаються.

З матеріалів справи вбачається, що
юридичною адресою відповідача є: 03047, м.
Київ, пр-т Перемоги, буд. 50.

Відповідно до Рішення Київської
міської ради від 27.04.2001 №280/1257 "Про межі
нових адміністративних районів м.
Києва та організаційні заходи по
проведенню
адміністративно-територіальної
реформи" (зі змінами та доповненнями,
внесеними рішенням Київської міської
ради від 29.11.2001 №126/1560) проспект
Перемоги відноситься до Солом'янського
та Шевченківського районів м. Києва.
Конкретне розмежування по будинках в
рішенні не наведено.

Розпорядженням начальника відділу ДВС
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві від 08.01.2014 №1 про
розподіл виконавчих документів у
відділі затверджено дислокацію, у якій
визначено, що будинки №35-57 за адресою
проспект Перемоги територіально
підвідомчі відділу ДВС Солом'янського
районного управління юстиції в м.
Києві.

Таким чином, суд першої інстанції вірно
зазначив, що пред'явлення стягувачем
наказу на примусове виконання рішення
до ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві є
правомірним, тому у державного
виконавця були відсутні підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження", згідно якої державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення.

Будь-які звернення відповідача до
відділу ДВС Солом'янського районного
управління юстиції в м. Києві щодо
порушення підвідомчості виконання
рішення в матеріалах справи відсутні.

Отже, доводи відповідача, що виконавче
провадження №48170458 відкрито всупереч
вимогам п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" спростовуються
матеріалами справи.

Також відповідач просив місцевий
господарський суд скасувати постанову
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві про арешт коштів від
21.02.2014.

Згідно ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим
вказаним Законом, і пред'явлений до
виконання до відповідного органу
державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених вказаним
Законом.

За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

З матеріалів справи вбачається, що
19.02.2014 ТОВ "Грант" звернулось до відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві із заявою, в якій
просило відкрити виконавче
провадження та виконати наказ
Господарського суду міста Києва від
08.01.2014, а також накласти арешт на
розрахункові рахунки та майно
боржника.

Як вже було зазначено вище, 21.02.2014
головним державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві постановлено
накласти арешт на кошти відповідача у
межах суми 2612959,21 грн та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, що належить відповідачу.

У справах за скаргами стягувача чи
боржника на дії державного виконавця,
що пов'язані з арештом і вилученням
майна та його оцінкою, суд перевіряє
відповідність цих дій положенням
статей 55, 57, 58 Закону України "Про
виконавче провадження" (постанова
пленуму Верховного Суду України від
26.12.2003 №14, п.9.10 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9).

Відповідно до ч.2,3 ст.57 Закону України
"Про виконавче провадження" арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем, зокрема, шляхом
винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах та про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Постановами про арешт коштів та
відчуження майна, передбаченими ч. 2
вказаної статті, може бути накладений
арешт у розмірі суми стягнення з
урахуванням виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій та
застосованих державним виконавцем
штрафів, на все майно боржника або на
окремі предмети.

Постанови головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м.Києві від 21.02.2014 про арешт
коштів відповідача в межах суми 2612959,21
грн, про арешт майна відповідача та
оголошення заборони на його відчуження
прийняті на підставі заяви стягувача
та відповідають вимогам Закону України
"Про виконавче провадження", тому
відсутні підстави для їх скасування.

Дослідивши постанови головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві від 21.02.2014 про
відкриття виконавчого провадження
№42170458, про арешт коштів відповідача у
межах суми 2612959,21 грн, про арешт майна
відповідача та оголошення заборони на
його відчуження, колегія суддів вважає
їх такими, що не порушують права та
інтереси відповідача та відповідають
вимогам Закону України "Про виконавче
провадження" та Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 №74/5.

Крім того, слід звернути увагу, що на
підставі заяви відповідача від 04.03.2014
№172-к, з огляду на ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
03.03.2014 про прийняття апеляційної скарги
відповідача на рішення Господарського
суду міста Києва від 22.10.2013, відділом
Державної виконавчої служби України
Солом'янського районного управління
юстиції в м.Києві 07.03.2014 постановлено
повернути виконавчий документ - наказ
від 08.01.2014 органу, що його видав,
припинити чинність арешту майна
боржника та зняти арешт коштів
боржника.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.104 ГПК України порушення
або неправильне застосування норм
процесуального права може бути
підставою для скасування або зміни
рішення лише за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування ухвали Господарського
суду міста Києва від 20.05.2014 у даній
справі, оскільки вона відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Державне видавництво
"Преса України" Державного управління
справами залишити без задоволення, а
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 20.05.2014 у справі №910/15181/13 - без змін.

2. Матеріали справи №910/15181/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Л.О. Кондес

Л.М. Ропій