ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 травня 2014 року Справа № 19/079-12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіЧеркащенка
М.М.,суддів:Вовка І.В., Грека Б.М.,
Самусенко С.С., Селіваненка
В.П.,розглянувши заявуТовариства з
додатковою відповідальністю
"Об'єднання Дніпроенергобудпром"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.12.2013у
справі№ 19/079-12за позовомТовариства з
додатковою відповідальністю
"Об'єднання
Дніпроенергобудпром"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Комплекс
Агромарс"простягнення 7 696 743,50 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Київської області від 27.03.2013 у справі №
19/079-12 позов задоволено частково;
стягнуто з відповідача на користь
позивача 3 518 368,04 грн. - боргу, 351 836,81 грн. -
штрафу, 171 709,34 грн. - пені, 61 884,72 грн. - 3%
річних; у задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2013 рішення
господарського суду Київської області
від 27.03.2013 скасовано, прийнято нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 у даній справі
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2013 залишено
без змін.

Товариство з додатковою
відповідальністю "Об'єднання
Дніпроенергобудпром" звернулося із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
у справі № 19/079-12, у якій просить указану
постанову та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2013 скасувати і залишити без змін
рішення господарського суду Київської
області від 27.03.2013.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 23.04.2013
у справі № 5015/586/12, від 07.11.2012 у справі №
18/5000, від 01.06.2010 у справі № 15/157пд
мотивовано неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права, а саме: частини першої статті 837,
частини першої статті 854, частини
третьої статті 882, частини другої
статті 604 Цивільного кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Також зі змісту заяви вбачається, що
Товариством з додатковою
відповідальністю "Об'єднання
Дніпроенергобудпром" заявлено
клопотання про поновлення пропущеного
процесуального строку для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
у справі № 19/079-12, яке підлягає
задоволенню, а строк для подання заяви -
поновленню.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 17.12.2013 у справі № 19/079-12,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України
погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позову про стягнення
заборгованості за довгостроковим
договором підряду, укладеним
сторонами, виходячи із встановлених
судом обставин справи про те, що
сторонами не доведено настання строку
виконання відповідачем грошового
зобов'язання в частині оплати
заборгованості, яка складається з
гарантійних утримань (притриманих
коштів), утриманих відповідачем на
підставі умов договору підряду та
додаткових угод до нього, оскільки акт
введення об'єкта в експлуатацію та акт
прийому-передачі повного комплексу
робіт, які є підставою для здійснення
розрахунків між сторонами в частині
виплати гарантійних утримань,
останніми не підписано.

Водночас у постанові від 23.04.2013 у справі
№ 5015/586/12 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій в частині
задоволення позову про стягнення
основної заборгованості за договорами
підряду (в частині, що стосується
доводів заявника), з огляду на
встановлені судами обставини справи
про те, що: позивачем виконано і
відповідачем прийнято підрядні роботи,
що в свою чергу підтверджується
відповідними актами; строк виконання
відповідачем взятого на себе обов'язку
з оплати прийнятих та не оплачених
робіт настав.

У постанові від 07.11.2012 у справі № 18/5000
суд касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо задоволення позову про стягнення
заборгованості за виконані на підставі
укладеного між сторонами договору
підряду роботи, виходячи із
встановлених судами обставин справи
про те, що акти виконаних робіт
підписані сторонами без зауважень та
скріплені печатками товариств, що
також підтверджується рішеннями судів
у іншій справі, проте виконані підрядні
роботи оплачені частково, у зв'язку з
чим виникла заборгованість.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.06.2010 у справі № 15/157пд, на
яку посилається заявник, рішення суду
першої інстанції скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції. Однак, прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування рішення суду нижчої
інстанції з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору в справі, а тому на
відповідну постанову не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з додатковою
відповідальністю "Об'єднання
Дніпроенергобудпром" у допуску справи
№ 19/079-12 до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддя М. Черкащенко Судді
І. Вовк Б. Грек С. Самусенко В.
Селіваненко