ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.06.14 № 910/10887/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Товариства з обмеженою
відповідальністю "М.Ж.К." до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "ПТС Україна" про стягнення 55 444,50
грн.,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від Товариства з
обмеженою відповідальністю «М.Ж.К.» на
розгляд суду надійшла позовна заява б/н
від 30.05.2014 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «ПТС
Україна» про стягнення 55 444,50 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «М.Ж.К.» позовна заява
б/н від 30.05.2014 не відповідає вимогам
норм чинного законодавства та підлягає
поверненню без розгляду на підставі ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

В п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб).

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов'язок
позивача, прокурора направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Однак, як вбачається з наданого до
позовної заяви в якості доказу
направлення копії позовної заяви з
додатками опису вкладення у цінний
лист, позивачем не було направлено на
адресу відповідача копію повідомлення
про вручення поштового відправлення
№278; копію повідомлення про
вручення поштового відправлення
№567.

Також, як слідує з позовних матеріалів,
відповідач має наступну адресу:
фактична - 04107, м. Київ,вул.
Айвазовського, 3; юридична - 04050, м. Київ,
вул. Глибочинська, 69.

В якості доказу направлення копії
позовної заяви з додатками на адресу
відповідача, позивачем надано
фіскальний чек №2562 від 30.05.2014 та опис
вкладення у цінний лист від 30.05.2014, з
яких вбачається, що поштову
кореспонденцію було направлено
відповідачу лише за адресою - 04107, м.
Київ,вул. Айвазовського, 3.

Втім, будь-яких доказів направлення
копії позовної заяви з додатками на
юридичну адресу відповідача (04050, м.
Київ, вул. Глибочинська, 69) до суду не
представлено.

В той же час, позивачем не вказано на
жодне з джерел (відповідні довідки з
ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців тощо), з яких він
отримав дані про належність
відповідачу саме вказаної у позовній
заяві адреси.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається заявник та поданих ним
доказів.

Крім того, наразі, належних доказів на
підтвердження того, що відповідач
станом на час подання розглядуваного
позову знаходиться саме за зазначеною
адресою, а також жодних доказів
направлення позову та доданих до нього
документів на юридичну адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «ПТС
Україна», яка вказана в позовній заяві,
позивачем не представлено.

При цьому, п.4 ч.1 ст.65 Господарського
процесуального кодексу України надає
можливість судді витребувати від
сторін лише ті документи, які можуть
бути необхідні саме для вирішення
спору.

Як зазначено у ст.38 Господарського
процесуального кодексу України, суд
обмежений у праві самостійного
витребування доказів. Тому суд у разі
порушення позивачем ст.57
Господарського процесуального кодексу
України не має права скористатися
приписами ст.ст.38, 65 Господарського
процесуального кодексу України, а
навпаки є зобов'язаним виконати вимоги
ст.63 зазначеного Кодексу України.

За таких обставин, у зв'язку з
ненаданням позивачем належних доказів
направлення відповідачу копії позову
та всіх доданих до нього документів
(опису вкладення), враховуючи приписи
ст.57, п.6 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України,
позовна заява та додані до неї
документи підлягають поверненню
заявнику без розгляду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Позовна заява б/н від 30.05.2014 підписана
директором ОСОБА_1, разом з тим, в
доданих до позовної заяви документах
відсутні докази, що підтверджують
повноваження підписанта позовної
заяви (довідка з ЄДРПОУ, виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено директора позивача, протокол
про обрання вказаної особи директором
позивача, наказ про призначення тощо).
Тому, у суду відсутні підстави вважати,
що позовна заява підписана повноважною
особою.

Дане узгоджується з викладеними в п. 3.5.
Роз'ясненнях Вищого Арбітражного суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18
положеннями, згідно яких недодержання
вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного позовна заява
підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення заборгованості в розмірі
55444,50 грн.

Зі змісту абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
вбачається, що підставою для
повернення позовної заяви є
відсутність викладу обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, не
зазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
відсутність обґрунтованого розрахунку
стягуваної чи оспорюваної суми.

Дослідивши позовні матеріали судом
встановлено, що всупереч вимог чинного
законодавства України, позивач не
надав обґрунтований розрахунок
заявленої до стягнення суми, що є
підставою для повернення позову без
розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Також, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004р. №22 платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
інструкції для заповнення реквізиту
№40 платіжного доручення (М.П.)
ставиться відбиток печатки платника,
зразок якої заявлений банку платника в
картці зі зразками підписів та
відбитка печатки, для - реквізиту №41
(підписи платника) ставляться підписи
(підпис) відповідальних осіб платника,
які повноважені розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту №51 (дата виконання)
зазначаються число, місяць та рік
списання коштів з рахунку платника
цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число
зазначається цифрами ДД, місяць -
словами, рік - цифрами РРРР, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Натомість, у приєднаному до позовної
заяви платіжному дорученні №983 від
30.05.2014 відсутні підписи відповідальних
осіб платника, печатка товариства,
тобто вказані реквізити не заповнені
як того вимагає вищезазначена
інструкція.

Також, у відповідності до листа
Головного управління Державного
казначейства України у місті Києві,
згідно з Бюджетним кодексом України,
Законом України "Про судовий збір",
банківські реквізити для сплати
судового збору до господарського суду
міста Києва наступні: одержувач:
Головне управління Державної
казначейської служби України (ГУ ДКCУ) у
м. Києві, , банк одержувача:
Головне управління Державної
казначейської служби України (ГУ ДКCУ) у
м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код
платежу: 22030001, призначення платежу:
судовий збір за позовом (ПІБ чи назва
установи, організації позивача),
господарський суд міста Києва (назва
суду, де розглядається справа) код 05379487.

Однак, у наданому з позовними
матеріалами платіжному дорученні №983
від 30.05.2014 позивачем не вказано код
платежу: 22030001 всупереч вимог норм
чинного законодавства України.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 1, 3, 4, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н від 30.05.2014
Товариства з обмеженою
відповідальністю «М.Ж.К.» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «ПТС
Україна» про стягнення грошових коштів
- повернути без розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало