ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Справа № 920/2118/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіБакуліна С.В., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скаргиПублічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Сумської філії публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від
01.04.2014 року у справі№
920/2118/13господарського судуСумської
областіза позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_4до Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Сумської філії Публічного
акціонерного товариства
"Укртелеком"про визнання недійсним
пункту 12.5. договору оренди нерухомого
майна

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:ОСОБА_5 дов. № 274 від27.03.2014
року,- відповідача:Коротенко М.М. дов. №
1138 від 11.12.2013 року

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
за текстом - ФОП ОСОБА_4) звернулась до
господарського суду Сумської області з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Сумської філії публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
(далі за текстом - ПАТ "Укртелеком") про
визнання недійсним з моменту укладення
умови пункту 12.5. договору оренди
нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 12.02.2014 року провадження у
справі № 920/2118/13, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, припинено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою
місцевого господарського суду, ФОП
ОСОБА_4 звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просила
скасувати ухвалу господарського суду
Сумської області від 12.02.2014 року, а
матеріали справи передати до місцевого
господарського суду для розгляду
позовної заяви.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4
задоволено, ухвалу господарського суду
Севастопольської області від 12.02.2014
року у справі № 920/2118/13 - скасовано,
справу передано на розгляд до
господарського суду Сумської області.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ПАТ "Укртелеком" звернулось
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року у справі № 920/2118/13, а ухвалу
господарського суду Сумської області
від 12.02.2014 року залишити без змін,
аргументуючи порушення норм права,
зокрема, ст. ст. 43, 80, 107, 108
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 11.06.2014 року № 03-05/748 для
розгляду касаційної скарги у справі №
920/2118/13 у зв'язку з виходом з відпустки
судді Ходаківської І.П., сформовано
колегію суддів у складі: головуючий -
Ходаківська І.П., судді Бакуліна С.В.,
Яценко О.В. (доповідач).

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Відповідно до вимог статей 107, 108, 1117 ГПК
України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною
скаргою рішення місцевого
господарського суду після їх перегляду
в апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду; ухвали місцевого
господарського суду, зазначені в
частині першій статті 106 цього Кодексу,
після їх перегляду в апеляційному
порядку та постанови апеляційного
господарського суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 12.10.2009 року
між ФОП "ОСОБА_4 та ПАТ "Укртелеком"
укладено договір оренди нерухомого
майна товариства № 436-598107, предметом
якого є нерухоме майно в місті Суми, на
цокольному поверсі 5-ти поверхового
будинку АДРЕСА_1

Місцевим та апеляційним господарським
судом досліджено, що 26.07.2011 року позивач
подав позов до господарського суду
Сумської області про визнання
недійсним пункт 1.1. договору оренди
нерухомого майна товариства від 12.10.2009
року № 436-598107, згідно якого
"Орендодавець передає, а Орендар бере в
строкове платне користування нерухоме
майно в м. Суми, розташоване на
цокольному поверсі 5-ти поверхового
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 216
квадратних метри виробничих та
адміністративних приміщень для
розміщення промтоварного магазину" та
пункту 12.5. договору оренди нерухомого
майна товариства від 12.10.2009 року №
436-598107, згідно якого "Вартість поліпшень
орендованого майна, які зроблені
Орендарем і які неможливо відокремити
без його пошкодження, не підлягають
компенсації Орендодавцем".

06.09.2011 року позивачем до суду було
подано уточнення позовних вимог, за
яким, оскільки п. 1.1. є істотною умовою
договору, а саме предметом договору, а
визнання його недійсним фактично
встановить недійсність всього
договору оренди нерухомого майна
товариства № 436-598107 від 12.10.2009 року,
просив суд визнати недійсним повністю
договір оренди нерухомого майна
товариства № 436-598107 від 12.10.2009 року.

Рішенням господарського суду Сумської
області у справі № 5021/1722/2011 від 03.10.2011
року договір оренди нерухомого майна
товариства від 12.10.2009 року № 436-598107
визнано недійсним.

13.10.2011 року ухвалою господарського суду
Сумської області у справі №
5021/1722/2011, залишеною без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 07.12.2011 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 15.03.2012 року, надано
роз'яснення вказаного вище рішення за
яким договір оренди нерухомого майна
товариства № 436-598107 від 12.10.2009 року,
укладений між позивачем та
відповідачем визнано недійсним на
майбутнє, а саме з моменту набранням
рішенням господарського суду Сумської
області від 03.10.2011 року у справі №
5021/1722/2011 законної сили, а саме з 17.10.2011
року.

Судами попередніх інстанцій
досліджено, що позивач зазначає про
здійсненні поліпшення (ремонт)
отриманого в оренду майна в період дії
договору за погодженням, наданим
відповідачем за № 590000/8-297 від 25.02.2010
року на протязі 2010 - 2011 року, що
підтверджується проектним рішенням
"Перепланування приміщень під магазин
з окремим входом, паспорт фасаду по
АДРЕСА_1 шифр 9 21-08-09, розробленого КП
"Управлінням генеральним планом м.
Суми", локальним кошторисом № 2-1-1;
зведеним кошторисним розрахунком
вартості будівництва; довідками про
вартість виконаних підрядних робіт за
січень, липень - грудень 2010, лютий 2011
року та документами на придбання
матеріалів.

Згідно п. 12.5. договору № 436-598107 від 12.10.2009
року оренди нерухомого майна
товариства у разі розірвання чи
закінчення Договору поліпшення
орендованого Майна, які можуть бути
відокремлені його пошкодження, та
здійснені Орендарем за рахунок власних
коштів з волі Орендодавця, визнаються
власністю Орендаря. Вартість поліпшень
орендованого майна, які зроблені
Орендарем і які неможливо відокремити
без його пошкодження, не підлягають
компенсації орендодавцем.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до місцевого
господарського суду з вимогою про
визнання п. 12.5. Договору недійсним з
огляду на те що вказане положення
суперечить ст. 778 Цивільного кодексу
України

Місцевий господарський суд
провадження у справі № 920/2118/13 припинив
з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, згідно якого господарський
суд припиняє провадження у справі, якщо
є рішення господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав;

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний господарський
суд виходив з того, що спірний Договір
визнано недійсним на майбутнє, а тому
дійшов висновку, що підстави та предмет
позовів у справі № 5021/1722/2011 та у справі
№ 920/2118/13 є різними, оскільки
рішенням у справі № 5021/1722/2011 від 03.10.2011
року договір оренди нерухомого майна
товариства № 436-598107 від 12.10.2009 року
визнано недійсним з 17.10.2011 року, а
позивач у справі № 920/2118/13
просив визнати недійсним п. 12.5. цього
договору у період дії цього договору з
12.10.2009 року по 17.10.2011 року і дійшов
висновку, що на сьогодні відсутнє
рішення господарського суду або іншого
органу, який в межах своєї компетенції
вирішив господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України не погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції
та вважає його помилковим з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу
України нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення. Якщо
за недійсним правочином права та
обов'язки передбачалися лише на
майбутнє, можливість настання їх у
майбутньому припиняється.

Згідно ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу
України виконання господарського
зобов'язання, визнаного судом
недійсним повністю або в частині,
припиняється повністю або в частині з
дня набрання рішенням суду законної
сили як таке, що вважається недійсним з
моменту його виникнення. У разі якщо за
змістом зобов'язання воно може бути
припинено лише на майбутнє, таке
зобов'язання визнається недійсним і
припиняється на майбутнє.

Припинення провадження у справі
передбачено ст. 80 ГПК України

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що припинення провадження у
справі на підставі п. 2 ч.1. ст. 80 ГПК
України можливе за умов, якщо рішення
господарського суду або іншого органу,
який вирішив господарський спір між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, набрало законної сили,
не змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку. За відсутності таких умов
заінтересована особа вправі
звернутися з позовом до господарського
суду на загальних підставах.

Оскільки існує рішення господарського
суду Сумської області у справі
№ 5021/1722/2011 від 03.10.2011 року, яким договір
№ 436-598107 від 12.10.2009 року оренди
нерухомого майна було визнано
недійсним, а позивач у даній справі
просить суд визнати недійсним з
моменту укладення умови пункту 12.5.
вказаного договору, місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
провадження у справі № 920/2118/13 підлягає
припиненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Таким чином, враховуючи наведені норми
права та обставини справи колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, який в порядку ст.
43 ГПК України всебічно, повно та
об'єктивно розглянув в судовому
процесі всі обставини справи та
врахував доводи сторін, натомість
апеляційний господарський суд не
врахував вказаних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 11110 ГПК України
підставою для скасування або зміни
рішення місцевого або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 1119 касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право залишити в
силі одне із раніше прийнятих рішень
або постанов.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що постанова
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року підлягає скасуванню, а
ухвала господарського суду Сумської
області від 12.02.2014 року у справі №
920/2118/13 залишенню без змін.

Судові витрати за розгляд касаційної
скарги, відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України, належить покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Сумської філії публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року у справі № 920/2118/13
задовольнити.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року у справі № 920/2118/13 скасувати.

3. Ухвалу господарського суду Сумської
області від 12.02.2014 року №
920/2118/13 залишити без змін.

4. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Сумської філії
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" 609 (шістсот дев'ять) грн.
судового збору, сплаченого за подання
касаційної скарги. Видачу наказу
доручити господарському суду Сумської
області.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіС.В. Бакуліна О.В. Яценко