донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

10.06.2014 справа №908/418/14

Донецький апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого:Скакуна О.А.,суддівБудко
Н.В., М`ясищева А.М.за участю
представників сторін: від позивача:не
з'явився, від відповідача:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.
Бердянськ Запорізької області на
рішення господарського
судуЗапорізької областівід05.03.2014 рокуу
справі№ 908/418/14 (суддя Попова І.А.)за
позовомУправління комунальної
власності Бердянської міської ради, м.
Бердянськ Запорізької області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.
Бердянськ Запорізької області
проусунення перешкод у користуванні
майном шляхом виселення з нежитлового
приміщення Рішенням господарського
суду Запорізької області від 05.03.2014
року по справі №908/418/14 позов
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради, м. Бердянськ
Запорізької області задоволено та
усунено перешкоди у користуванні
майном шляхом виселення фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Бердянськ
Запорізької області на користь
позивача з нежитлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 площею 78,20 кв. м.
(приміщення № 222 згідно з планом БТІ
другого поверху будівлі).

Відповідач з прийнятим рішенням суду
першої інстанції не погодився і подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати як таке, що прийнято з
порушенням норм як матеріального, так і
процесуального права, та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Зокрема, апелянт наголошує на
помилковості висновку суду щодо
припинення дії спірного договору
оренди, який, на думку скаржника,
продовжена на новий строк за умови
відсутності відповідного попередження
орендодавця у встановлений законом
строк.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про залучення до участі у
справі третьої особи на стороні
відповідача - Бердянську міську раду
Запорізької області.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 28.05.2014 року
відкладено розгляд справи на 10.06.2014
року.

У відзиві на апеляційну скаргу
представник позивача просив
оскаржуване рішення залишити без змін
як законне та обґрунтоване, а
апеляційну скаргу без задоволення як
безпідставно заявлену.

В судове засідання представники
позивача та відповідача не з'явились,
незважаючи на те, що про час та місце
розгляду справи були повідомленні
належним чином, а тому судова колегія
вважає за можливе, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглянути справу за їх
відсутності.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає матеріали справи
та викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді норм
як матеріального, так і процесуального
права, що мають значення для справи.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
рішення виконкому Бердянської міської
ради № 631 від 19.11.1998 р. Управлінням
міським комунальним майном
(орендодавець) та Приватним
підприємцем ОСОБА_4 (орендар) 29.11.1998 р.
укладено договір № 68 оренди
комунального майна.

До вказаного договору № 68 вносилися
зміни та доповнення шляхом укладення
додаткових угод.

Згідно додаткової угоди, укладеної
сторонами 31.01.2013 р., п. 1.1. договору № 68
викладено в наступній редакції:
"Орендодавець (Управління комунальної
власності, позивач по справі) передає, а
орендар (СПД-ФО ОСОБА_4, відповідач по
даній справі) приймає в строкове платне
користування нежитлове вбудоване
приміщення, яке знаходиться на балансі
Комунального підприємства Бердянської
міської ради "Житлосервіс 2-а", площею
78,20 кв.м. згідно зі звітом про оцінку
майна, розміщене за адресою: АДРЕСА_1,
нежитлові вбудовані приміщення на
другому поверсі триповерхової будівлі
літ. А (приміщення №222 згідно з
технічним паспортом)".

На підставі п. 1.1.13 рішення тридцять
другої сесії Бердянської міської ради
VI скликання від 27 грудня 2012 р. № 38 "Про
продовження договорів оренди будівлі
по АДРЕСА_1" сторонами по справі
укладено додаткову угоду від 01.02.2013 р.,
якою внесено зміни до п. 10.1 розділу 10
договору оренди комунального майна від
29.11.1998 р. (зі змінами та доповненнями) та
продовжено договір оренди нежитлового
приміщення строком з 30.11.2012 р. по 30.11.2013
р.

Згідно п. 10.2 договору оренди № 68 (в
редакції додаткової угоди від 31.01.2013 р.)
строк дії договору може бути
продовжений за згодою сторін; у випадку
якщо орендар має намір використовувати
майно після закінчення строку дії
договору він не пізніше, ніж за три
місяці до закінчення його дії
звертається до орендодавця з заявою
про продовження строку дії договору;
строк дії договору автоматично не
поновлюється у випадку відсутності
згоди хоча б однієї сторони на
подовження строку дії договору.

Як передбачено п. 10.7 договору оренди (в
редакції додаткових угод від 05.02.2010 р.
та від 31.01.2013 р.), дія договору оренди
припиняється внаслідок, зокрема,
закінчення строку, на який його було
укладено (крім випадків, встановлених
п. 10.2).

Судом першої інстанції встановлено, що
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради 27.08.2013 р.
надіслало на адресу відповідача лист №
2435, яким повідомило, що згідно з п. 3 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" та у зв'язку з
тим, що власник планує використовувати
будівлю по АДРЕСА_1 в м. Бердянську для
власних потреб, договір оренди
комунального майна після закінчення
строку дії подовжено не буде. Також, в
даному листі позивачем наголошено на
необхідності відповідача в п'ятиденний
термін повернути орендоване майно за
актом здачі-приймання орендодавцеві
після закінчення строку договору.

У подальшому позивач неодноразово
повідомляв відповідача про закінчення
дії договору оренди та необхідність
повернення орендарем об'єкту оренди
(листи №3442 від 06.12.2013 р., №3271 від 22.11.2013
р.). Направлення зазначеної
кореспонденції підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами.

Оскільки вимоги позивача з повернення
орендованого майна не були виконані,
позивач звернувся до господарського
суду з позовом про усунення перешкод у
користуванні майном шляхом виселення
відповідача з нежитлового приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, площею 78,20 кв.м.,
який суд першої інстанції правомірно
задовольнив, виходячи з наступного.

Правовідносини, що стосуються оренди
комунального майна, до якого
відноситься об'єкт оренди за договором
№68 від 29.11.1998 р., врегульовані Законом
України „Про оренду державного та
комунального майна", Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України.

Відповідно до пункту 6 статті 283
Господарського кодексу України, до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно приписів ст. 2 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 291 ГК
України, договір оренди припиняється у
разі закінчення строку, на який його
було укладено. Аналогічну норму
містить ч. 2 ст. 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна".

Частиною 4 статті 284 ГК України
передбачено, що строк договору оренди
визначається за погодженням сторін. У
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення строку дії договору
він вважається продовженим на такий
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Правові наслідки продовження
користування майном після закінчення
строку договору оренди також
передбачені статтею 764 ЦК України та
опосередковано нормою частини
четвертої статті 291 ГК України, згідно з
якими правові наслідки припинення
договору оренди визначаються
відповідно до умов регулювання
договору найму ЦК України.

Відповідно до статті 764 ЦК України якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору найму
(оренди), то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Зі змісту зазначених правових норм
вбачається, що після закінчення строку
договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець. При цьому такі
заперечення мають бути висловлені ним
як до закінчення терміну дії договору
оренди, так і протягом одного місяця
після закінчення цього строку.

Господарським судом попередньої
інстанції встановлено і матеріалами
справи підтверджено, що як на дату
закінчення строку договору оренди, так
і протягом місяця з цієї дати мали
місце заперечення орендодавця щодо
продовження дії договору на новий
строк, про що свідчать листи №2435 від
27.08.2013р., №3442 від 06.12.2013р., № 3271 від
22.11.13р., в яких він повідомляв
відповідача про закінчення терміну дії
договору оренди і необхідність
повернення спірного майна з оренди
(а.с.а.с.39,40,41).

З врахуванням викладеного, колегія
суддів визнає правомірним висновок
суду першої інстанції щодо припинення
дії договору оренди комунального майна
№68 від 29.11.1998 р. - 30.11.2013 року, у зв'язку з
закінченням терміну, на який його було
укладено, а доводи апелянта в частині
продовження дії спірного договору
оренди на тих же умовах та на той же
строк - безпідставними та
необґрунтованими.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 4.9 договору оренди (в редакції
Додаткової угоди від 29.05.2006 року)
передбачено обов'язок орендаря в разі
припинення договору, в п'ятиденний
термін повернути орендодавцеві, або
підприємству, вказаному орендодавцем,
орендоване майно за актом
здачі-приймання у належному стані не
гіршому, ніж на момент передачі його в
оренду, з урахуванням нормального
фізичного зносу.

Факт невиконання відповідачем
зобов'язання з повернення орендованого
майна після припинення договору оренди
встановлено судом першої інстанції,
підтверджено матеріалами справи і
відповідачем не спростовується.

Отже, враховуючи факт припинення дії
договору оренди комунального майна №68
від 29.11.1998 р. та відсутність у
відповідача правових підстав для
користування спірним нерухомим майном,
висновок господарського суду першої
інстанції про задоволення позову та
виселення відповідача з орендованого
майна колегія суддів апеляційної
інстанції визнає правомірним.

Щодо заявленого клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі Бердянської міської ради
Запорізької області, то колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що за
приписами статті 27 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачена можливість участі в
судовому процесі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, на предмет
спору, якщо рішення господарського
суду зі спору може вплинути на права та
обов'язки цієї особи щодо однієї із
сторін. Питання про допущення або
залучення третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, до
участі у справі вирішується ухвалою
суду про прийняття позовної заяви до
розгляду (із зазначенням про це в
ухвалі про порушення провадження у
справі) або під час розгляду справи, але
до прийняття господарським судом
рішення, з урахуванням того, чи є у цієї
особи юридичний інтерес у даній справі.
При цьому, вирішуючи питання стосовно
наявності юридичного інтересу у
третьої особи, суд має з'ясовувати, чи
буде у зв'язку з прийняттям судового
рішення з даної справи таку особу
наділено новими правами чи покладено
на неї нові обов'язки, або змінено її
наявні права та/або обов'язки, або
позбавлено певних прав та/або
обов'язків у майбутньому.

Однак, відповідачем в порушення статті
27 Господарського процесуального
кодексу України не зазначено яким саме
чином рішення по даній справі може
вплинути на права та обов'язки вказаної
особи, тобто відповідачем не доведено
наявності юридичного інтересу у
третьої особи, що є підставою для
відхилення даного клопотання.

На підставі вищевикладеного, а також з
огляду на те, що наведені в апеляційній
скарзі доводи висновків суду першої
інстанції не спростовують, апеляційний
суд не бере їх до уваги і вважає, що
оскаржуване судове рішення є законним,
обґрунтованим, а тому скасуванню не
підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Бердянськ
Запорізької області - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 05.03.2014 року по
справі №908/418/14 - залишити без змін.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Н.В.Будко

А.М.М`ясищев

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу,

2 відповідачу,

3 у справу,

4 ДАГС,

5. ГСЗО