ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 24/192

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Полянського
А.Г.

суддів: Кравчука Г.А.,
Мачульського Г.М.,

розглянувши

касаційну скаргу ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України в

особі Донецької філії ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України

на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
17.03.2014

у справі № 24/192
Господарського суду Донецької області

за позовом ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України в особі
Донецької

філії ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України

до Комунального підприємства по
теплопостачанню Горлівської

міської ради
"Вуглик"

про стягнення 9 072
696,38 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Тютюник С.В. дов. від 01.04.2014 р.,
відповідача - не з"явились,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 11.02.2014 року (суддя - Величко
Н.В.) заяву Комунального підприємства
по теплопостачанню Горлівської
міської ради "Вуглик", про відстрочку
виконання рішення суду по справі № 24/192
від 24.10.2011 р. задоволено частково -
відстрочено виконання вказаного
рішення на вісім місяців.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 р. (судді
- Попков Д.О., Марченко О.А., Татенко В.М.)
ухвалу Господарського суду Донецької
області від 11.02.2014 року залишено без
змін.

Не погоджуючиcь з ухвалою місцевого
господарського суду та постановою
апеляційного господарського суду, ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України в
особі Донецької філії ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, мотивуючи скаргу доводами
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд
при наявності підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи може, серед іншого,
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

За змістом наведеної норми,
відстрочення та розстрочення є правом,
а не обов'язком суду, яке, до того ж,
реалізується у будь-який час від
набрання рішенням законної сили та до
його фактичного повного виконання, але
виключно у виняткових випадках та за
наявністю підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду
Донецької області від 24.10.2011 р. позовні
вимоги Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної кампанії
"Нафтогаз України", в особі Донецької
філії Дочірньої компанії "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" (позивач) про
стягнення з Комунального підприємства
по теплопостачанню Горлівської
міської ради "Вуглик" (відповідач)
заборгованості за договором поставки
природного газу для вироблення
теплової енергії для потреб установ та
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також інших суб'єктів господарювання №
10-142/2(11)Б від 28.01.2011р. у розмірі 9 072 696,38
грн., з яких 8 261 416,22 грн. - заборгованість
за поставлений природний газ, 3% річних -
99 185,46 грн., інфляційні - 198023,73 грн. та
пеня у сумі 514 070,97 грн. - задоволено
частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 8 261 416,22 грн. заборгованості за
поставлений природний газ, 3% річних у
сумі 99 185,46 грн., інфляційні у сумі 198 023,73
грн., пеню у сумі 411 256,78 грн., витрати на
сплату державного мита у сумі 25 500 грн.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 236
грн.

Господарським судом Донецької області
11.11.2011 р. на виконання рішення після
набрання ним законної сили видано
відповідний наказ.

21.01.2014 р. відповідач звернувся до суду
першої інстанції з заявою № 74-191/08 від
16.01.2014р. про відстрочку виконання
рішення суду по справі № 24/192 від
24.10.2011р. на один рік.

Пунктом 7.2. Пленуму ВГСУ "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.2012 р. № 9 визначено, що
підставою для відстрочки можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і, господарський суд,
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Судом вірно було відзначено, що згідно
ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України саме на
відповідача покладено обов'язок
доведення існування відповідних
підстав.

Відповідачем із заявою про відстрочку
виконання рішення суду від 24.10.2011 р.,
надано копію звіту про фінансові
результати за 2013 р., копію протоколу № 72
від 11.09.2013 р., копію довідки по
дебіторській заборгованості
підприємства станом на 01.01.2014 р., копії
реєстрів поданих позовних заяв, копії
актів звірки та копії супровідних
листів щодо надіслання наказів про
примусове виконання рішень суду, з яких
вбачається, що збитки відповідача від
господарської діяльності становлять 15
479,0 тис. грн. дебіторська
заборгованість складає 77 109,2 тис. грн., у
т.ч. по населенню 64 096,2 тис. грн.;
місцевий бюджет 9 297,1 тис. грн.; інші 1 833,6
тис. грн. за опалення, 968,10 тис. грн. - за
водопостачання та водовідведення
кредиторська заборгованість складає 96
573,0 тис. грн., у т.ч. за спожитий
природний газ 66 500,0 тис. грн.

З огляду на наведене судами зроблено
висновок про те, що збиткова
господарська діяльність відповідача
значною мірою зумовлена невиконанням
перед ним бюджетних зобов'язань з
компенсації різниці між тарифом
надання послуг і фактичними витратами,
наявність якої (різниці та
заборгованості) не залежить від
відповідача, а також - неналежним
виконанням зобов'язань з боку
споживачів послуг відповідача -
насамперед населенням; відповідачем в
межах діючого законодавства вживають
достатні заходи з метою стягнення
заборгованості своїх боржників,
результативність яких (заходів)
пов'язано із фінансовим становищем
таких боржників і потребує певного
часу з урахуванням законодавчих
процедур примусового стягнення
(позовне і виконавче провадження).

За таких обставин, господарський суд
правомірно, врахував матеріальні
інтереси сторін та керуючись ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, задовольнив заяву Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", м. Київ, в особі Донецької
філії Дочірньої компанії "Газ України"
НАК "Нафтогаз України", про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
Донецької області від 24.10.2011 р.
частково, строком на 8 місяців, але, при
цьому не на 1 рік як вимагав того
заявник.

Висновки суду апеляційної
інстанції відповідають встановленим
обставинам справи, доводи касаційної
скарги їх не спростовують, а тому
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення у справі не
вбачається.

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України в особі
Донецької філії дочірньої компанії
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької
області від 11.02.2014 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 17.03.2014 у справі
№ 24/192 залишити без змін.

Головуючий суддя
Полянський А.Г.

Судді
Кравчук Г.А.

Мачульський Г.М.