ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 922/1432/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
"Харківське конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова", м.
Харків до Публічного акціонерного
товариства банк "Меркурій", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії за
участю представників сторін:

позивача - Шевцов О.М. (дов. № 390/4 від
28.01.2013 р.)

відповідача - Бей Я.М. (дов. № 37 від 28.01.2013
р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ДП "Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Публічного акціонерного
товариства банку "Меркурій", в якому
просить суд зобов'язати ПАТ Банк
"Меркурій" перерахувати на поточний
рахунок позивача, відкритий в ПАТ "ПУМБ"
в м. Донецьк, грошові суми у розмірі
41229,30 доларів США, 23871,55 ЄВРО. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору
банківського рахунку в іноземній
валюті № 2862/13-В від 19.04.2013 р. в частині
невиконання платіжних доручень
клієнта про перерахування коштів з
поточного рахунку клієнта та керується
ст. 3, 15, 16, 526 ЦК України, 20, 193 ГК України,
ст. 3, 8 ЗУ "Про платіжні системи і
переказ грошей". Судові витрати
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.04.2014р.
прийнято вказану позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/1432/14 та призначено її до
розгляду у відкритому судовому
засіданні на 23.04.2014р. о 12:30.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.04.2014р.
розгляд справи № 922/1432/14 було
відкладено на 13.05.2014р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.05.2014р.
розгляд справи № 922/1432/14 було
відкладено на 27.05.2014р. о 12:00.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує позовні вимоги в
повному обсязі, обґрунтовуючи їх
відмовою відповідача виконати
платіжні доручення клієнта по
перерахуванню коштів з поточного
рахунку, що є порушенням умов договору
банківського рахунку в іноземній
валюті № 2862/13-В, укладеного 19.04.2013 р. між
сторонами .

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує, просить у
позові відмовити, посилаючись на
постанову Правління Національного
Банку України від 13.03.2014 № 133 "Про
віднесення Публічного Акціонерного
товариства Банку "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних";
запровадження тимчасової
адміністрації строком на 3 місяці з
14.03.2014 року по 13.06.2014 р., під час дії якої
у відповідності до ч. 5 ст. 36 ЗУ "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", не здійснюється, зокрема
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку.

Враховуючи те, що норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, зокрема,
з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами до суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень створені всі належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових і в той же час
необхідних для розгляду справи
належних доказів, у зв'язку з чим вважає
за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно та
повно дослідивши надані учасниками
судового процесу докази, суд встановив
наступне.

19 квітня 2013 року між позивачем, як
клієнтом та відповідачем, як банком
було укладено договір банківського
рахунку в іноземній валюті № 2862/13-В
(далі по тексту - Договір) , відповідно
до умов якого Банк приймає і зараховує
на поточний рахунок в іноземній валюті,
відкритий клієнту № 62, грошові
кошти, що йому надходять, виконує
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком відповідно умов цього
договору, нормативно-правових актів
НБУ та чинного законодавства України, а
клієнт оплачує зазначені послуги.

Пунктом 3.3.1 Договору визначено, що
Клієнт має право самостійно
розпоряджатися коштами на своєму
рахунку з дотриманням вимог чинного
законодавства, за винятком примусового
списання коштів, припинення операцій
за рахунком, арешту рахунку, у випадках,
передбачених чинним законодавством
України.

Пунктом 3.1 Договору встановлений
обов'язок Банку своєчасно проводити
операції за рахунком клієнта,
здійснювати прийом та видачу готівки у
відповідності до чинного
законодавства України та нормативних
актів НБУ.

Як вбачається з матеріалів справи
Позивачем 17.01.2014 р. було подано, а
відповідачем було зареєстровано
платіжні доручення № 1 та № 2,
відповідно до яких позивач надав
відповідачу розпорядження про
перерахування коштів в розмірі 41229,30
тис. доларів США та 23871,55 тис. ЄВРО, які
знаходяться на рахунку позивача,
згідно з призначенням платежу,
зазначеному в дорученні.

В порушення вищезазначених умов
Договору та норм чинного законодавства
України відповідач не виконав
розпорядження позивача у вигляді
платіжних доручень та кошти не
перерахував.

Натомість, постановою Правління
Національного банку України № 133 від
13.03.2014 року ПАТ Банк "МЕРКУРІЙ"
віднесено до категорії
неплатоспроможних.

На термін з 14.03.2014 по 13.06.2014 запроваджено
тимчасову адміністрацію.

Звертаючись до господарського суду з
позовом, позивач зазначає про те, що дії
відповідача щодо невиконання
платіжних доручень та, всупереч
вимогам п. 1.12.Інструкції НБУ № 22, не
повідомлення клієнта про причини
невиконання платіжних доручень, є
незаконними та такими, що порушують
умови укладеного між позивачем та
відповідачем договору банківського
рахунку в іноземній валюті № 2862/13-В від
19.04.2013 р., в зв'язку з чим, вказані
обставини стали причиною звернення
позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України,
зокрема, з договорів та інших
правочинів (угод).

У відповідності до ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Судом встановлено, що між сторонами
було укладено договір банківського
рахунку .

Відповідно до положень статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Банк має право використовувати грошові
кошти на рахунку клієнта, гарантуючи
його право безперешкодно
розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

За змістом положень статті 1074
Цивільного кодексу України обмеження
прав клієнта щодо розпоряджання
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

Згідно п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

Грошові кошти згідно вищезазначених
платіжних документів на переказ - не
були спрямовані Банком отримувачу, що
не заперечується самим відповідачем.

В даному випадку збоку позивача -
Клієнта банку, мали місце платіжні
доручення в іноземній валюті № 01 від
17.01.2014 на суму 41229,30 доларів США та № 02
від 17.01.2014 на суму 23871,55 ЄВРО на
перерахування на поточний рахунок
позивача (а.с.16-17).

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач посилається на п. 1 частини 5
статті 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

В той же час, суд вважає такі дії банку
безпідставними з огляду на наступне.

За змістом частини 5 статті 36 Закону
України від 23.02.2012 "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та
інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів);

4) зарахування зустрічних однорідних
вимог, якщо це може призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, встановленого цим Законом.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами
вкладників за договорами, строк яких
закінчився, та за договорами
банківського рахунку вкладників.
Зазначені виплати здійснюються в межах
суми відшкодування, що гарантується
Фондом;

2) витрат, пов'язаних із забезпеченням
його операційної діяльності
відповідно до частини четвертої цієї
статті;

3) виплати заробітної плати, авторської
винагороди, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю
працівників банку.

Зобов'язання банку, передбачені
пунктами 2 і 3 частини шостої цієї
статті, виконуються банком у межах його
фінансових можливостей у порядку,
встановленому нормативно-правовими
актами Фонду.

Тобто, обмеження виплат банком під час
провадження тимчасової адміністрації
не поширюється на виконання
зобов'язань банком за договором
банківського рахунку.

Крім того, позивач в даному випадку не
являється кредитором банку, оскільки,
відповідно до статті 2 Закону України
"Про банки і банківську діяльність",
кредитор банку - це юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань; клієнт банку
- це будь-яка фізична або юридична
особа, що користується послугами банку.

Таким чином, позивач є клієнтом банку, а
не його кредитором, у зв`язку з чим,
застосування частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" до
правовідносин, що склались позивачем
та відповідачем є помилковим, а дії
банку щодо невиконання платіжних
доручень такими, що не відповідають
вимогам законодавства.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що
обов`язки банку врегульовані умовами
укладеного між ПАТ Банк "Меркурій" та ДП
"Харківське конструкторське бюро з
машинобудування імені О.О.Морозова"
(Клієнт) договору банківського рахунку
в іноземній валюті № 2862/13-В від 19.04.2013.

За умовами означеного договору банк
зобов'язався здійснювати за дорученням
клієнта розрахункові та касові
операції, передбачені законодавством,
зокрема, своєчасно проводити операції
за рахунком клієнта, здійснювати
прийом та видачу готівки у
відповідності до чинного
законодавства України.

Відповідно до частини 3 статті 1068
Цивільного кодексу України Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Оскільки в даному випадку мали місце
платіжні доручення Клієнта на
перерахування коштів, належних
позивачу на інший поточний рахунок
позивача, а також мало місце
невиконання Банком вказаних доручень
клієнта та не повідомлення про причини
невиконання платіжних доручень, суд
приходить до висновку про те, що банком
порушено умови договору щодо виконання
за дорученням клієнта операцій з
перерахування коштів.

Суд звертає увагу на те, що саме позивач
є власником коштів на рахунку, яким він
володіє, і його право власності на
вказані кошти, в силу ст. 41 Конституції
України та ст. 321 ЦК України, є
непорушним.

Обов'язок Банку виконати переказ за
платіжними дорученнями не є майновим
зобов'язанням, а є зобов'язанням
виконати дії з розрахунково-касового
обслуговування клієнта, шляхом
перерахування коштів клієнта на
підставі платіжного доручення.
Означений висновок зроблений Вищим
господарським судом України у
постанові від 14.01.2010 № 7/36-2009.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає
дії відповідача щодо невиконання
розрахункових документів, а саме:
платіжних доручень в іноземній валюті:
№№ 01, 02 від 17.01.14 р. незаконним та
такими, що порушують умови укладеного
між позивачем та відповідачем
договору, тому позовні вимоги
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до статті 44 та статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі задоволення позову,
судовий збір покладається на сторони,
пропорційно розміру задоволених вимог.
Тобто суд вважає за необхідне покласти
на відповідача витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1218,00 грн.,
оскільки з його вини справу було
доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство БАНК "МЕРКУРІЙ" (61002, м.
Харків, вул. Петровського, 23; ідент. код
14360386) перерахувати на поточний рахунок
Державного підприємства "Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001,
м. Харків, вул. Плеханівська, 126; ідент.
код 14310299), відкритий в ПАТ "ПУМБ" в м.
Донецьк, МФО 334851, ,
грошові суми у розмірі:

- 41229,30 тис. доларів США (сорок одна
тисяча двісті двадцять дев'ять 30),
реквізити платежу - SE "KMDB" № рах.
6936, FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL BANK Kharkov Branch
Office, SWIFT FUIBUA2X, банк посередник -Deutsche Bank
Trust Company American, New York, USA, SWIFT BKTRUS33.

- 23871,55 тис. ЄВРО (двадцять три тисячі
вісімсот сімдесят один, 55), реквізити
платежу - SE "KMDB" № рах. 6936, FIRST UKRAINIAN
INTERNATIONAL BANK Kharkov Branch Office, SWIFT FUIBUA2X, банк
посередник -Deutsche Bank AG, Frankfurt am Mein, Germany,
SWIFT DEUTDEFF.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства БАНК "МЕРКУРІЙ" (61002, м.
Харків, вул. Петровського, 23; ідент. код
14360386) на користь Державного
підприємства "Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001,
м. Харків, вул. Плеханівська, 126; ідент.
код 14310299) 1218,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписано 02.06.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков