КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. Справа№ 9/263

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: Дженчако О.І. -
керівник; Лисак Т.Л. - представник;
Кофтан А.М. - представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«АК «Перлина»

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 01.09.2010р.

у справі № 9/263 (суддя Бондаренко Г.П.)

позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІВЦ
"Гідрокор-Україна"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клінт Менеджмент"

треті без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
Комунальне підприємство "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна", Приватне
акціонерне товариство «АК «Перлина»

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 01.09.2010 року у справі № 9/263 позов
задоволено повністю, визнано за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ІВЦ "ІВЦ
"Гідрокор-Україна" право власності на
нежилі приміщення: група приміщень №125
та група приміщень № 125а, загальною
площею 565,7 кв.м., які розташовані за
адресою: м. Київ, Печерський район, вул.
Хрещатик, 21, літера А.

На підставі рішення суду з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клінт
Менеджмент» підлягає стягненню на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» витрати по сплаті
державного мита у сумі 85 грн. 00 коп. та 236
грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Приватне акціонерне товариство "АК
Перлина" звернулось до суду з
апеляційною скаргою, просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю,
посилаючись на те, що рішення є таким,
що прийнято за відсутності законного
власника предмету спору на підставі
неналежних доказів, а також на неповне
дослідження і з»ясування фактичних
обставин, що мають важливе значення для
вирішення справи, а також на порушення
судом норм процесуального та
матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що місцевим
судом прийнято рішення, яке стосується
прав і обов'язків Приватного
акціонерного товариства "АК Перлина",
як законного власника нежитлового
приміщення, вбудованого в будівлю
загальною площею 565, 7 кв.м., яке
розташоване у м.Києві вул. Хрещатик, 21,
літера «А», однак його не було залучено
до участі у справі.

Апелянт зазначає, що право власності
Приватного акціонерного товариства "АК
Перлина" на зазначений об'єкт
нерухомості було набуто в порядку,
визначеному діючим законодавством
України, зареєстровано на праві
власності у Київському міському бюро
технічної інвентаризації, ніким не
оскаржувалось, в судовому порядку
недійсним не визнавалось та на момент
прийняття оскаржуваного судового
рішення не було відчуженим будь-яким із
шляхів, визначених чинним
законодавством України.

Апелянт звертає увагу суду на те, що
починаючи з 1998 року ним не вчинялись
правочини щодо передачі нежитлового
приміщення у власність будь-яким
третім особам, ніколи не передавалось
нежитлове приміщення до статутного
капіталу будь-яких третіх юридичних
осіб.

Крім того, апелянт зазначає, що TOB Клінт
Менеджмент" та TOB «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» не мали
правовстановлюючих документів на
спірне нежитлове приміщення, а отже,
відповідно право власності на
приміщення за ними ніколи не було
зареєстроване. За відсутності у
відповідача права власності на
нерухоме майно, відповідно й позивач не
мав правових підстав на визнання за
собою права власності на вищезазначені
приміщення, суд першої інстанції
дійшов до неправомірного висновку про
те, що відповідач (ТОВ
«Клінт-Менеджмент») на момент внесення
до Статутного капіталу Позивача
нерухомого майна у вигляді групи
нежитлових приміщень № 125 та 125-а,
загальною площею 565,7 кв. м., які
розташовані за адресою: м. Київ,
Печерський район, вул. Хрещатик, 21,
літера А, був їх власником, у зв'язку з
чим неправильно застосував норми
матеріального права, що у
відповідності до п. 4 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.

В судове засідання представники
позивача, Комунального підприємства
"Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об"єкти нерухомого майна"
повторно не з»явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, проте не скористались
своїм правом, передбаченим статтею 22
ГПК України.

На адресу суду повернулась поштова
кореспонденція, направлена на адресу
відповідача з відміткою «за зазначеною
адресою не знаходиться».

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.09.1997 №
02-5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилались за адресами, що
зазначена в позовній заяві та є
юридичними адресами згідно витягу з
Єдиного державного реєстру
підприємств і організацій України, а
саме: адреса відповідача 040, м.Київ, вул.
Мельникова, 12.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року"(пункт
15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є адреса органу або особи, які
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають
від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України, не зобов'язує й сторону
у справі, зокрема позивача, з'ясовувати
фактичне місцезнаходження іншої
сторони (сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із згаданою статтею
93 Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Виходячи з того, що явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом
апеляційної інстанції, а участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені статті 22 ГПК України) є
правом, а не обов'язком сторони,
враховуючи строки розгляду справи,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про можливість
розгляду справи у відсутності
представників позивача, відповідача
та Комунального підприємства "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна" за наявними
матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши наявні матеріали справи у
повному обсязі, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення представників ПАТ «АК
«Перлина», колегія встановила
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клінт Менеджмент» (
відповідач) є одним із учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» (позивач).

Згідно Протоколу №02/10 від 23.04.2010р.
підписаного між позивачем та
відповідачем, для збільшення
статутного капіталу позивача,
відповідачем було передано майно:
нежилі приміщення, група приміщень №125
та група приміщень №125а, загальною
площею 565,7 кв.м., які розташовані за
адресою: м. Київ, Печерський район, вул.
Хрещатик, 21, літера А. Відповідача
включено до складу учасників позивача.
Частка відповідача у статутному
капіталі позивача становить 93%.

23.04.2010 року між ТОВ «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» та ТОВ «Клінт
Менеджмент»

було підписано Акт передачі-приймання
вищезазначених нежитлових приміщень.

Відповідно до п. 1 вищезазначеного Акту
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клінт Менеджмент» у
порядку виконання рішення Загальних
зборів Учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» від 23 квітня 2010 року
(протокол № 02/10) передало, а Товариство
з обмеженою відповідальністю «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» прийняло як вклад
до Статутного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» нежитлові
приміщення (група приміщень №125 та
№125а), загальною площею 565,7 кв.м. (згідно
технічного паспорту приміщення), які
розташовані за адресою: м. Київ,
Печерський район, вул. Хрещатик, 21,
літера А, вартістю 558020 (пятсот пятдесят
вісім тисяч двадцять) гривень 00
копійкок.

В підтвердження позовних вимог
позивачем до позовної заяви додано
установчі документи: статут у новій
редакції, затверджений Протоколом №02/10
Загальних Зборів Учасників від 23.04.2010
року та зареєстрований у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (номер
запису 6021437).

В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджував, що відповідач не передав
правовстановлюючі документи на спірне
нерухоме майно та не визнає права
власності позивача, та на неодноразові
звернення не відреагував, продовжує
користуватися спірним нерухомим
майном та відмовляється надати
правовстановлюючі документи на нього.
Крім того, позивач стверджував, що він
фактично не має можливості здійснити
оформлення та реєстрацію свого права
власності на спірні нежитлові
приміщення, внаслідок дій відповідача
позбавлений можливості здійснювати
свої права власника майна.

Місцевим судом під час розгляду справи
було встановлено, що відповідач у
справі на момент внесення майна до
статутного фонду позивача був його
власником, що підтверджується
передачею відповідачеві спірних
приміщень від ЗАТ «Перлина», що
підтверджується протоколом № 6 від
21.04.10р. та актом-приймання-передачі
вказаних нежитлових приміщень у
власність відповідача від 21.04.10р.

Також місцевим судом було досліджено,
що ЗАТ «Перлина» набула вказане
приміщення у власність на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 30.04.1998р., укладеного
між Представництвом Фонду державного
майна України в Старокиївському районі
та ЗАТ «Перлина», відповідно до якого
ЗАТ «Перлина» отримало у власність
спірне приміщення.

Крім того, місцевий суд під час
розгляду справи звернув увагу на те, що
відповідач у своїх поясненнях не
заперечував проти задоволення вимог
позивача та зазначав про те, що немає
можливості надати позивачу
правовстановлюючі документи на спірне
майно, оскільки відповідач не
здійснював оформлення права власності
на нерухоме майно. Третя особа
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, оскільки у позивача
відсутній правовстановлюючого
документ.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги дійшов висновку, що
перехід права власності на спірне
приміщення від ЗАТ «Перлина»
(законного власника приміщення) до ТОВ
«Клінт Менеджмент», а потім подальша
передача від ТОВ «Клінт- Менеджмент» до
позивача шляхом передачі вказаного
приміщення до статутного фонду, є
правомірною, а порушення відповідачем
порядку оформлення права власності на
спірне приміщення у зв»язку з його
передачею до статутного фонду
відповідача від ЗАТ «Перлина», не може
бути підставою для позбавлення
позивача права власності на спірне
приміщення, яке набуто ним на законних
підставах (не заборонених законом).

До зазначеного висновку суд прийшов на
підставі наданого позивачем протоколу
Загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Клінт-Менеджмент» № 6 від 21.04.2010р. та
акту приймання-передачі вказаних
нежитлових приміщень від 21.04.2010р.

Однак, колегія не може погодитись з
таким висновком суду виходячи з
наступних підстав.

30.04.1998 р. між Закритим акціонерним
товариством «ПЕРЛИНА» та
Представництвом Фонду державного
майна України в Старокиївському районі
м. Києва було укладено договір
купівлі-продажу будівлі (споруди,
приміщення) № 000353/12.

30.04.1998 р. Договір купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) № 000353/12
посвідчений державним нотаріусом 6-ої
Київської державної нотаріальної
контори Шепелюк О.Г. та зареєстрований
в реєстрі за № 7у-323.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору
представництво Фонду державного майна
України в Старокиївському районі м.
Києва продало, а Закрите акціонерне
товариство «Перлина» купило нежитлове
приміщення, вбудоване в будівлю,
загальною площею 594, 8 кв.м., яке
знаходиться за адресою: м. Київ. вул.
Хрещатик, 21, літера «А».

Пунктом 8.1. Договору купівлі-продажу
від 30.04.1998 р. Представництво Фонду
державного майна України в
Старокиївському районі м. Києва
гарантувало, Закритому акціонерному
товариству «Перлина», що об'єкт
нерухомості, який продається, не
входить до переліку об'єктів, які не
підлягають приватизації, не є проданим,
переданим, заставленим, під арештом не
знаходиться, судових справ щодо нього
немає.

06.05.1998 р. між Закритим акціонерним
товариством «Перлина» та
Представництвом Фонду державного
майна України в Старокиївському районі
м. Києва було підписано акт
прийому-передачі приміщення,
відповідно до якого згідно з договором
купівлі-продажу будівлі від 30.04.1998 р. №
000353/12, Закритому акціонерному
товариству «Перлина» було передано
приміщення загальною площею 594,8 кв.м.,
яке знаходиться за адресою: м. Київ. вул.
Хрещатик, 21. літера «А».

06.05.1998 р. на підтвердження того, що
Закрите акціонерне товариство
«Перлина» є власником нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
м. Київ, вул. Хрещатик, 21, літера «А»,
Представництвом Фонду державного
майна України в Старокиївському районі
м. Києва було видано Свідоцтво про
власність, під реєстраційним: № 140.

10.06.1998 р. згідно зі штампом на Договорі
купівлі-продажу Приміщення по вул.
Хрещатик, 21 літера «А» зареєстровано на
праві власності за Закритим
акціонерним товариством «Перлина» у
Київському міському бюро технічної
інвентаризації у книзі під №2592-П.

Статтею 3 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р.
встановлено, що права на нерухоме майно
та їх обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за умови якщо реєстрація прав
та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Право власності ЗАТ «Перлина» на
нежитлове приміщення було
зареєстроване належним чином у
відповідності до законодавства, яке
діяло станом на 10 червня 1998 року, а отже
право власності ЗАТ «Перлина» на
нежитлове приміщення, як на об'єкт
нерухомого майна, підтверджується
положеннями Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, договір купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) № 000353/12
від 30.04.1998 р., посвідчений нотаріально
та зареєстрований 10.06.1998 р. в Київському
міському бюро технічної
інвентаризації за № 2592-п є чинним, в
судовому порядку недійсним не
визнаний.

Придбання ЗАТ «Перлина» нежитлового
приміщення було відображено у
відповідних фінансово-господарських
операціях. Після придбання нежитлове
приміщення було прийнято на баланс ЗАТ
«Перлина».

На момент набуття ЗАТ «Перлина»
нежитлового приміщення у власність
його загальна площа складала 594,8 кв.м. В
подальшому, після проведення ремонтних
робіт та уточнення лінійних розмірів
за результатами обмірів нежитлового
приміщення, які було проведено у 2006
році, загальна площа нежитлового
приміщення зменшилася на 29,1 кв.м., тобто
до 565,7 кв.м., що підтверджується
додатком до технічного паспорту
Журналом підрахунку площі житлового
будинку з нежитловими (вбудованими)
приміщеннями № 21 літер "А" вулиця
Хрещатик від 24.02.2006р. Також з Журналу
вбачається, що нежитлове приміщення,
яке належать ЗАТ «Перлина» на праві
власності є приміщеннями групи
приміщень № 125 та групи приміщень групи
№ 125а.

У відповідності до статті 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності полягає у
належності власнику права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном (ст. 317 ЦК України).

Статтею 331 ЦК України визначено, що якщо
договором чи законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації - право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації - право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Починаючи з 1998 року і на момент
розгляду справи у суді апеляційної
інстанції ПАТ «АК «Перлина» здійснює
усі повноваження власника нежитлового
приміщень, як об'єкта нерухомого майна,
які дозволені чинним законодавством, в
тому числі права володіння,
користування та розпорядження
нежитловим приміщенням, як об'єктом
права власності.

З метою належної експлуатації та
схоронності нежитлового приміщення
ПАТ «АК «Перлина» з моменту на буття
права власності на нежитлове
приміщення, протягом 1998- 2014 років
укладалися та виконувалися договори та
угоди стосовно забезпечення
нежитлового приміщення комунальними
послугами, охороною, пожежною охороною,
а також в нежитловому приміщенні
проводилися ремонтні роботи, що
підтверджується документальними
доказами, копії яких додаємо до цієї
апеляційної скарги.

Крім інших, були укладені договори на
споживання комунальних послуги, а
також додаткові угоди до них, які
підтверджують факт існування відносин
ПАТ «АК «Перлина» на сьогоднішній день
з обслуговуючими організаціями, в тому
числі:

1) договір № 032-0075-9 від 01.10.1999р. з АЕК
"Київенерго" на постачання теплової
енергії у гарячій воді у Приміщення за
адресою: вул. Хрещатик, 21, м. Київ, та
додаткові угоди від 29.04.2011р. та від
01.01.2014р.;

2) договір № 3001520 від 25.04.2002р. з АЕК
"Київенерго" про постачання
електричної енергії, додаток до
договору - "Перелік об'єктів" із
зазначенням об'єкта за адресою "вул.
Хрещатик, 21, Київ", а також додаткові
угоди до договору від 06.09.2010р. та
05.05.2011р.;

3) договір № 07299/5-06 від 20.03.2007р. з ВАТ
"АК "Київводоканал" про постачання
питної води та приймання стічних вод, а
також додаткові угоди до нього від
28.01.2011р. та від 19.04.2011р.;

4) договір № 12/488 від 01.01.2001р. з ДЗАТ
"ОХОРОНА-Комплекс" на охорону об'єктів
за допомогою ПЦО та додаткова угода від
20.03.2007р.;

5) договір № 12/488Пож. від 15.01.2002р. з
ДЗАТ "ОХОРОНА-Комплекс" на
спостереження за пожежною
сигналізацією;

6) договір № 12/488-тр від 01.01.2001р. з
ДЗАТ "ОХОРОНА-Комплекс" на
спостереження за станом тривожної
сигналізації;

7) договори № 06-2853а від 01.01.2009р.,
01.01.2010р., 04.01.2011р.. 03.01.2012р., 10.01.2014р. з ММВП
"Профілактична дезінфекція" на
проведення дезінфекції у приміщеннях
магазину "Перлина" на вул. Хрещатик, 21;

8) договір №01 від 04.01.2011р. за ТОВ
"Енерговентитляція" на проведення
робіт по технічному обслуговуванню
обладнання систем вентиляції в
магазині "Перлина" по вул. Хрещатик, а
також додаткові угоди до них від
16.03.2011р., 03.01.2012р., 03.01.2013р.,
03.01.2014р.-договір №4947-17 від 01.01.2013р. з КП
"Київкомунсервіс" на вивезення
твердого побутового сміття за адресою:
м. Київ, вул. Хрещатик, 21;

9) договір №282 від 01.07.2003р. з КП
"Печерськжитло" про надання
комунальних послуг та утримання
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Хрещатик, 21.

Користуючись власним нерухомим майном
ПАТ «АК «Перлина» відповідно до вимог
податкового законодавства України
сплачує земельний податок і
обліковується в органі державної
податкової служби, як платник
земельного податку, що підтверджується
податковими деклараціями позивача з
плати за землю за 2010-2014 роки, у додатках
до яких серед об'єктів оподаткування
зазначено ділянку, на якій
розташований будинок, в якому
вбудоване належне ПАТ «АК «Перлина»
нежитлове приміщення.

Реалізуючи своє право розпоряджатися
належним йому на праві власності
нерухомим майном., ПАТ «АК «Перлина»
неодноразово передавало нежитлове
приміщення в оренду третім особам, що
підтверджується наступними
договорами:

1) договір оренди №27/ОР від 01.08.2010р.
з ПФ "АВІКС"

2) договір оренди №41/ОР від 01.07.2013р.
з ПФ "АВІКС"

З вищевикладеного вбачається, що з дня
придбання у власність і до дня подання
апеляційної скарги, ПАТ «АК «Перлина»
на законних підставах володіє,
користується та розпоряджається
нежитловим приміщенням, як його
законний власник.

17.02.2011р. рішенням загальних зборів
акціонерів «ЗАТ Перлина» змінено
найменування ЗАТ «Перлина» на ПАТ «АК
«Перлина», відповідна державна
реєстрація змін проведена 16.03.2011р., що
підтверджується Статутом ПАТ «АК
«Перлина» від 06.11.2012р.

Приватне акціонерне товариство «АК
«ПЕРЛИНА» є акціонерним товариством,
яке здійснює свою діяльність у
відповідності з чинним законодавством
України про господарські товариства
та, зокрема, про акціонерні товариства,
а також у відповідності до його
Статуту.

В числі органів управління та нагляду
ПАТ «АК «Перлина» утворено Наглядову
раду, функції та перелік повноважень
якої визначено Статутом.

Відповідно до Статуту ПАТ «АК
«Перлина» (пункт 9.2.4 статуту в редакції
від 25.04.2008р., підпункт 30) пункту 9.2.3
Статуту в редакції від 17.02.2011р..
підпункт 30) пункту 9.2.3 Статуту в
редакції від 03.10.2012р.) питання про
прийняття рішення про здійснення
операцій з нерухомим майном товариства
без обмеження суми правочинів (окрім
обмежень, встановлених законодавством)
щодо його відчуження або передачі
третім особам у користування у
будь-який спосіб (в т.ч. застава,
іпотека, майнове поручительство,
дарування, оренда, безоплатне
користування, списання з балансу та
інше) віднесено до виключної
компетенції Наглядової ради.

27.05.2014 року ПАТ «АК «Перлина» через
відділ документального забезпечення
суду надало оригінал нотаріальної
Заяви Дженчако Олени Іванівни
(Президент Товариства) від 26.05.2014 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_7, в якій Дженчако О.І. заявляє, що
їй не знайомі засновники, учасники,
органи управління Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клінт
Менеджмент» (), вона не
підписувала жодних документів щодо
участі в ТОВ «Клінт Менеджмент», щодо
діяльності TOB «Клінт Менеджмент» та не
ставила свій підпис напроти (біля,
поруч) прізвища «Дженчако», підпис не
її та зроблений не нею на документах
перелічених у заяві.

У зв'язку з вищевикладеним ПАТ «АК
«Перлина» звернулось до Державного
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
про проведення технічного дослідження
документів. Згідно висновку
експертного дослідження від 03.06.2014 року
№ 12, документи виготовлялись з
використанням друкованого пристрою з
електрофотографічним способом
формування зображень. Зазначене
підтверджує ту обставину, що Дженчако
О.І. не підписувала протокол № 5
Загальних зборів учасників ТОВ «Клінт
Менеджмент» від 06.04.1010р., протокол № 6
Загальних зборів учасників ТОВ «Клінт
Менеджмент», Акт передачі-приймання
нежитлових приміщень у власність ТОВ
«Клінт Менеджмент» від 21.04.1010р., Статут
«Клінт Менеджмент» у новій редакції з
написом затверджений протоколом № 6
Загальних зборів учасників Товариства
від 21.04.2010р. з написом зареєстрований
ОСОБА_8, державним реєстратором
Шевченківської районної у місті Києві
державної адміністрації 22.04.2010 за
номером запису 8027032.

Таким чином, Наглядова рада ПАТ «АК
«Перлина» не приймала рішення про
відчуження, в тому числі шляхом
продажу, передачі до статутного
капіталу (фонду) іншої юридичної особи,
іпотеки або відчуження у будь-який
інший спосіб нежитлового приміщення,
яке є приватною власністю Апелянта.

ПАТ «АК «Перлина» не вчиняло
правочинів щодо передачі нежитлового
приміщення у власність будь-яким
третім особам, зокрема, ПАТ «АК
«Перлина» ніколи не передавало
нежитлове приміщення до статутного
капіталу будь-яких третіх юридичних
осіб.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги TOB «ІВЦ «Гідрокор -
Україна» про визнання права власності
на групу нежитлових приміщень№125 та
№125-а, загальною площею 565,7 кв.м., які
розташовані за адресою: м. Київ,
Печерський район, вул. Хрещатик, 21,
літера А, виходив з того, що відповідач
(TOB «Клінт-Менеджмент») на момент
внесення даного нерухомого майна в
якості вкладу до Статутного капіталу
Позивача, був його власником.

До такого висновку суд прийшов на
підставі, наданого позивачем протоколу
Загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Клінт-Менеджмент» № 6 від 21.04.2010 р. та
акту приймання-передачі вказаних
нежитлових приміщень від 21.04.2010р., які
ніколи не складались та не
підписувались посадовими особами ЗАТ
«Перлина».

При цьому, на підтвердження права
власності на групу приміщень,
відповідачем не було надано
правовстановлюючі документи, які б
підтверджували здійснення за ним
державної реєстрації права власності
на таке нерухоме майно, відсутня в
матеріалах справи також відповідна
інформація з Державного реєстру прав.

Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу
України якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Положення ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу
України передбачають, що право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав (ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ст. 4 Закону обов'язковій
державній реєстрації підлягає право
власності на нерухоме майно.

Відповідно до діючої, на дату ухвалення
рішення,редакції ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

На підставі вищевикладеного колегія
приходить до висновку, що ЗАТ
«Перлина» (в подальшому ПАТ «АК
«Перлина») ніколи не було учасником TOB
«Клінт-Менеджмент» і, відповідно не
мало законних підстав для передачі
будь-якого майна (в тому числі
нежитлового приміщення) до статутного
капіталу ТОВ «Клінт-Менеджмент».

TOB «Клінт-Менеджмент» та TOB «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» маніпулюючи
спірним нежитловим приміщенням в
якості внеску до статутних капіталів
юридичних осіб, ввели суд в оману,
оскільки ЗАТ «Перлина» було і є єдиним
власником, який не приймав рішення про
передачу Приміщення до статутних
капіталів інших юридичних осіб.

За змістом статей 317, 319, 658 Цивільного
кодексу України право розпорядитися
майном, в чому числі продати його або
відчужити у інший спосіб належить
виключно його власнику.

Вищенаведене засвідчує той факт, що ні
TOB «Клінт-Менеджмент», ні TOB «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» ніколи не набували
права власності на нежитлове
приміщення, а, відповідно до норм
чинного законодавства не мали права
розпорядитися ним. Крім того, зазначені
юридичні особи ніколи не реєстрували
за собою право власності на Приміщення,
а отже і з формальної точки зору не
мали права розпоряджатися нежитловим
приміщенням (порушення ст. 182 ЦК
України, ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч. 1 статті 182 ЦК України (в
редакції Закону України від 11.02.2010 р. X
1878-VI) право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обтяження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації.

У відповідності до частини 6 статті 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (в редакції, яка
діяла у 2010 році, з 16.03.2010р. відповідно до
Закону України від 11 лютого 2010 року X
1878-VI) будь-які правочини щодо
нерухомого майна (відчуження,
управління, іпотека тощо) укладаються,
якщо право власності на таке майно
зареєстровано згідно з вимогами цього
Закону.

Проте незважаючи, на положення закону
та за відсутності факту державної
реєстрації права власності на таке
нерухоме майно за Відповідачем, суд при
винесення оскаржуваного рішення
дійшов до помилкового висновку про те,
що TOB «Клінт-Менеджмент» є власником
групи нежитлових приміщень № 125 та №
125-а, загальною площею 565,7 кв. м., які
розташовані за адресою: м. Київ,
Печерський район, вул. Хрещатик, 21.
літера А.

Висновки суду першої інстанції про те,
що відповідач за відсутності
оформлення права власності шляхом його
державної реєстрації є власником
вищевказаних приміщень, суперечать
законодавству, діючому на дату
ухвалення судового рішення та не
підтвердженні відомостями з
Державного реєстру прав.

Про відсутність у відповідача
правовстановлюючих документів також
свідчать, зазначені в тексті судового
рішення, посилання представника
Комунальне підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»екти нерухомого майна», яке брало
участь у справі в якості третьої особи
та заперечувало проти задоволення
позовних вимог.Частина 6 ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» встановлює, що будь-які
правочини щодо нерухомого майна
(відчуження, управління, іпотека тощо)
укладаються, якщо право власності на
таке майно зареєстровано згідно з
вимогами цього Закону.

Державною реєстрацією речових прав на
нерухоме майно (державною реєстрацією
речових прав) згідно ст. 2 Закону є
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
У відповідності до вимог статей 182, 331 ЦК
України та ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Місцевий суд під час розгляду справи
встановив ту обставину, що ні TOB «Клінт
-Менеджмент» та TOB «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» не мали
правовстановлюючих документів на
спірне приміщення, а отже, відповідно і
право власності на спірне приміщення
за ними ніколи не було зареєстроване.

Таким чином, при відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, відповідач (ТОВ
«Клінт-Менеджмент») не може вважатися
власником спірних приміщень, а тому не
мав правомочності розпоряджатися
нерухомим майном шляхом внесення його
в якості вкладу до Статутного капіталу
позивача, а висновки суду, про те, що ТОВ
«Клінт-Менеджмент» був власником майна
суперечить законодавству та фактичним
обставинам справи.

За відсутності у відповідача права
власності на нерухоме майно,
відповідно й позивач не мав правових
підстав на визнання за собою права
власності на вищезазначені приміщення,
оскільки суд першої інстанції дійшов
до неправомірного висновку про те, що
відповідач (ТОВ «Клінт-Менеджмент») на
момент внесення до Статутного капіталу
позивача нерухомого майна у вигляді
групи нежитлових приміщень № 125 та 125-а,
загальною площею 565,7 кв. м., які
розташовані за адресою: м. Київ,
Печерський район, вул. Хрещатик, 21,
літера А, був їх власником.

Прийняття оскаржуваного рішення,
фактично вирішило питання про
розпорядження майном ПАТ «АК «Перлина»
без його участі та позбавило його права
власності на нежитлове приміщення,
вбудоване в будівлю, загальною площею
565,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Хрещатик, 21, літера «А», яке на
момент прийняття оскаржуваного
рішення.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є
результатом протиправних дій
порушника, внаслідок чого воно зазнало
зменшення або ліквідації, що позбавляє
його носія можливості здійснити,
реалізувати це право повністю або
частково.

Відповідно до п.2 ст.3 Цивільного
Кодексу України загальними засадами
цивільного законодавства є
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право вільно володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. В даному випадку, набуття
права власності на самочинно збудоване
та самочинно реконструйоване майно
можливе лише в судовому порядку за
умови додержання низки умов.

Стаття 321 Цивільного кодексу України
гарантує, що особа може бути позбавлена
права власності або обмежена в його
здійсненні лише в випадках, прямо
передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІВЦ
"Гідрокор-Україна" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Клінт
Менеджмент" про визнання права
власності на нежилі приміщення, група
приміщень №125 та група приміщень № 125а,
загальною площею 565,7 кв.м., які
розташовані за адресою: м. Київ,
Печерський район, вул. Хрещатик, 21,
літера А є необґрунтованими, такими, що
суперечать чинному законодавству, а
отже не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи вищевикладені обставини,
колегія приходить до висновку, що
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, як таке, що не відповідає
вимогам чинного законодавства, а
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "АК Перлина" на
рішення Господарського суду м. Києва
від 01.09.2010р. у справі № 9/263
задовольнити.

Рішення Господарського суду м.Києва
від 01.09.2010р. у справі № 9/263 скасувати.

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІВЦ
«Гідрокор-Україна» (04210, м.Київ, просп.
Героїв Сталінграду, 14-Б, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «АК «Перлина»
(02140, м.Кив, вул. Б. Гмирі, 1, адреса для
листування: 03028, м.Київ, Стратегічне
шосе, 16, ) витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги в розмірі 3 871, 18
грн.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському
суду м.Києва.

Матеріали справи № 9/263 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх