донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

16.06.2014 справа №908/917/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (доповідача): Будко
Н.В.

Суддів: Москальової І.В., М'ясищева А.М.

Секретар: Прожерін О.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Русланова Г.М. за
посвідченням;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Козиряцька І.М. по
дов., Сідельникова О.Л. по дов.;

від третьої особи: не з'явився;

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медична
клініка «Вілс», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду
Запорізької області від 30.04.2014р. (повний
текст від 05.05.2014р.) у справі №908/917/14
(суддя Гандюкова Л.П.)

за позовом Прокурора Ленінського
району міста Запоріжжя

до відповідачів: 1) Запорізької міської
ради. м. Запоріжжя, 2) Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медична
клініка «Вілс», м. Запоріжжя

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області, м. Запоріжжя

про визнання недійсним рішення
Запорізької міської ради №61/145 від
31.01.2007р., визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки від 19.07.2007р.,
зобов'язання повернути земельну
ділянку

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ленінського району міста
Запоріжжя звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовом до
відповідачів, Запорізької міської
ради. м. Запоріжжя, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медична
клініка «Вілс», м. Запоріжжя, за участю
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області, м.
Запоріжжя про визнання недійсним
рішення Запорізької міської ради №61/145
від 31.01.2007р. «Про передачу ТОВ «Медична
клініка «Вілс» земельної ділянки по
вул. Штурмовій для розташування
спортивного комплексу», визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, укладеного між Запорізькою МР
та ТОВ «Медична клініка «Вілс»,
зареєстрованого у ЗРФ ДП «Центр ДЗК при
ДКУ по земельних ресурсах» 16.08.2007р. за
№09, а також про зобов'язання ТОВ
«Медична клініка «Вілс» повернути
земельну ділянку (кадастровий номер
:04:030:0167) вартістю 3133905,12грн. площею
1,0438га, розташовану за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Штурмова, власнику
земельної ділянки - Запорізькій
міській раді, на умовах, визначених
договором.

Заявою №08-05-984-14 від 16.04.2014р. прокурор в
порядку ст. 22 ГПК України уточнив
позовні вимоги та просив суд визнати
недійсним рішення Запорізької міської
ради №61/145 від 31.01.2007р. «Про передачу ТОВ
«Медична клініка «Вілс» земельної
ділянки по вул. Штурмовій для
розташування спортивного комплексу»,
визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Запорізькою МР та ТОВ «Медична клініка
«Вілс», зареєстрований у ЗРФ ДП «Центр
ДЗК при ДКУ по земельних ресурсах»
16.08.2007р. за №09, а також зобов'язати
ТОВ «Медична клініка «Вілс» повернути
земельну ділянку (кадастровий номер
:04:030:0167) вартістю 3133905,12грн. площею
1,0438га, розташовану за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Штурмова, власнику
земельної ділянки - Запорізькій
міській раді, шляхом підписання акту
прийому-передачі земельної ділянки.
Зазначена заява прийнята судом першої
інстанції в порядку ст.22 ГПК України.

Рішенням від 30.04.2014р. у справі №908/917/14 (з
урахуванням ухвали від 14.05.2014р. про
виправлення описки) господарський суд
Запорізької області позовні вимоги
задовольнив у повному обсязі,
обґрунтувавши свій висновок тим, що
Запорізькою міською радою при передачі
спірної земельної ділянки в оренду
було порушено процедуру відведення
земельної ділянки та порядок
встановлення і зміни цільового
призначення землі. А з огляду на те, що
договір оренди укладається на
виконання рішення органу місцевого
самоврядування, суд першої інстанції
дійшов висновку про обґрунтованість
вимог прокурора про визнання недійсним
також спірного договору оренди землі
та передачі земельної ділянки власнику
- Запорізькій міській раді.

Не погодившись з винесеним рішенням
відповідач-2, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Медична клініка
«Вілс», м. Запоріжжя, звернувся до
Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Запорізької
області від 30.04.2014р. у справі №908/917/14
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позову в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заявник посилається на те, що
господарським судом не було враховано
факту того, що Запорізькою міською
радою не приймалось рішення про
віднесення спірної земельної ділянки
до земель рекреації та не розроблявся
відповідний проект, а тому позивачем не
подано жодного доказу в підтвердження
факту віднесення земельної ділянки до
земель рекреаційного призначення,
натомість відповідно до матеріалів
відведення земельної ділянки в оренду
ТОВ «Медична клініка «Вілс» спірна
земельна ділянка відноситься до земель
житлової та громадської забудови. Крім
того, оскільки надані орендарем
висновки у встановленому порядку не
оспорювались, апелянт вважає
недоведеними твердження прокурора про
належність спірної земельної ділянки
до земель рекреаційного призначення.

Заявник апеляційної скарги також
наголошує, що при винесенні спірного
рішення не було встановлено наявності
шкоди, завданої другим відповідачем, та
в чому вона полягає, оскільки ТОВ
«Медична клініка «Вілс» як орендар
виконує умови договору, сплачує
орендну плату відповідно до його умов.
Крім того, скаржник зазначає про
безпідставність позовних вимог з
посиланням на акт перевірки з питань
додержання вимог законодавства,
оскільки вона проводилась без
представника другого відповідача та
без повідомлення останньому
результатів такої перевірки.

Вищевикладене, на думку заявника, є
підставою для скасування незаконного
та необґрунтованого рішення суду
першої інстанції.

У доповненнях до апеляційної скарги
заявник повторно обґрунтовує заявлені
у скарзі вимоги.

У відзивах на апеляційну скаргу
прокуратура та третя особа у справі
вважають викладені в ній доводи
необґрунтованими, просять залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники першого відповідача та
третьої особи у судове засідання не
з'явились, про час та місце його
проведення були повідомлені належним
чином. Враховуючи, що ухвалами про
порушення апеляційного провадження та
відкладення розгляду справи явка
представників сторін не визнавалась
обов'язковою, апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності вказаних представників за
наявними у справі матеріалами.

Судовий процес в апеляційній інстанції
фіксувався за допомогою технічних
засобів фіксації в порядку,
передбаченому ст. 81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та
присутніх представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Запорізької міської ради
№61/145 від 31.01.2007р. ТОВ «Медична клініка
«Вілс» було надано згоду на розробку
проекту землеустрою з відведення
земельної ділянки по вул. Штурмовій для
розташування спортивного комплексу,
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ТОВ
«Медична клініка «Вілс», а також
передано вказаному підприємству в
оренду строком на 10 років земельну
ділянку (кадастровий номер
:04:030:0167) площею 1,0438га (землі
зайняті поточним будівництвом) по вул.
Штурмовій для розташування
спортивного комплексу.

Відповідно до вказаного рішення
19.07.2007р. між Запорізькою міською радою
(орендодавцем) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Медична
клініка «Вілс» (орендарем) було
укладено договір оренди землі
(зареєстрований 16.08.2007р. за №09), за
умовами якого орендодавець надає, а
орендар приймає в строкове (10 років)
платне користування земельну ділянку
площею 1,0438га для розташування
спортивного комплексу, що знаходиться
по вул. Штурмовій у м. Запоріжжя.

Пунктами 14, 15 вказаного договору
визначено, що земельна ділянка
передається в оренду для розташування
спортивного комплексу, цільове
призначення земельної ділянки
(категорія земель) - землі житлової та
громадської забудови.

Зазначена земельна ділянка була
передана орендарю за актом
прийому-передачі від 16.08.2007р.

Разом з цим, 18.05.2013р. працівниками
Державної інспекції сільського
господарства в Запорізькій області
було проведено перевірку дотримання
ТОВ «Медична клініка «Вілс» вимог
земельного законодавства, за
результатами якої складено Акт.
Вказаним актом зафіксовано, що за
результатами вивчення проекту
землеустрою щодо відведення
вищевказаної земельної ділянки
встановлено, що вона передається в
оренду за рахунок «земель іншого
призначення). Як вбачається з проекту,
одночасно змінюється цільове
використання землі на землі фізичної
культури та спорту.

Проект відведення земельної ділянки
згідно висновку державної
землевпорядної експертизи від 06.02.2007р.
№371 не в повній мірі відповідає вимогам
чинного законодавства України та
повертається на доопрацювання з
наступними порушеннями: відсутній
дозвіл Запорізької міської ради на
складання проекту відведення
(постанова КМУ від 26.05.2004р. №677), межі
земельної ділянки не погоджені з
суміжними землекористувачами (ст.198
ЗКУ), копії правовстановлюючих
документів на майно не посвідчені
нотаріально). Будь-яких відомостей про
усунення зауважень в проекті відсутні
та фактичного усунення зауважень також
не відбулось. Проте в порушення вимог
земельного законодавства він
затверджується рішенням Запорізької
міської ради.

Крім того, за результатами проведеної
перевірки встановлено, що земельна
ділянка, передана ТОВ «Медична клініка
«Вілс», була передана із земель
рекреації. Проте, згідно п.4.1.1 Методики
проведення державної експертизи
землевпорядної документації,
затвердженої Наказом Держкомзему від
03.12.2004р. №391, зазначений проект
відведення повинен був проходити
обов'язкову державну землевпорядну
експертизу. На підставі викладеного,
враховуючи перелічені порушення, а
також відсутність позитивного
висновку державної землевпорядної
експертизи, рішення Запорізької
міської ради №61/145 від 31.01.2007р., за
висновком спеціаліста Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області, винесено з грубим
порушенням земельного законодавства
України.

Листом №2649 від 24.05.2013р. Прокуратура
Ленінського району міста Запоріжжя
була повідомлена про результати
проведеної 18.05.2013р. перевірки.

Згідно листів Управління з питань
земельних відносин Запорізької
міської ради та Виконавчого комітету
Запорізької міської ради №0716/02-03 від
14.02.2014р. та №02113/02-17/08 від 03.03.2014р.
відповідно, впродовж 2009-2014 років рішень
про зміну цільового призначення
земельної ділянки по вул. Штурмовій ТОВ
«Медична клініка «Вілс» міською радою
не приймалось.

Враховуючи викладене і посилаючись на
факт наявності порушень земельного
законодавства при прийнятті рішення
Запорізької міської ради №61/145 від
31.01.2007р. про передачу ТОВ «Медична
клініка «Вілс» земельної ділянки в
оренду та, відповідно, при укладенні
договору оренди земельної ділянки від
19.07.2007р., прокурор звернувся до
господарського суду Запорізької
області з відповідним позовом (з
урахуванням уточнення).

Як вже зазначалось вище, господарський
суд Запорізької області заявлені
позовні вимоги задовольнив у повному
обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
чинного законодавства, судова колегія
погоджується з таким висновком з
наступних підстав.

Статтею 3 Земельного кодексу України
передбачено, що земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Статтею 2 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Пунктом 12 Розділу Х «Перехідні
положення» Земельного кодексу України
(чинний на момент прийняття спірного
рішення та укладення договору оренди
землі) закріплено, що до розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, зазначених в абзацах другому
та четвертому цього пункту) в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради з урахуванням вимог абзацу
третього цього пункту, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до п.34 ст. 26, ст. 59, п.2 ст.77
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (у
відповідній редакції), питання
регулювання земельних відносин
вирішується на пленарному засіданні
ради у формі рішення, а спори про
поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

В обґрунтування вимог про визнання
недійсним рішення Запорізької міської
ради №61/145 від 31.01.2007р. та, відповідно,
договору оренди землі від 19.07.2007р.,
прокурор посилається на те, що
відповідачем-1 при винесенні
оскаржуваного рішення було порушено
процедуру відведення земельної
ділянки та порядок встановлення та
зміни цільового призначення землі.

Так, з проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по вул.
Штурмовій ТОВ «Медична клініка «Вілс»
вбачається, що цільовим призначенням
спірної земельної ділянки (кадастровий
номер :04:030:0167) є: землі житлової та
громадської забудови. Земельна ділянка
передається за рахунок земель іншого
призначення, цільовим використанням
землі є: землі фізичної культури.

Згідно тексту рішення Запорізької
міської ради №61/145 від 31.01.2007р. другому
відповідачу було одночасно надано
згоду на розробку проекту відведення
земельної ділянки, затверджено
вказаний проект землеустрою та
передано в оренду земельну ділянку
площею 1,0438га (землі зайняті поточним
будівництвом) для розташування
спортивного комплексу.

Відповідно до п.п. 14, 15 договору оренди
землі від 19.07.2007р. земельна ділянка
передається в оренду для розташування
спортивного комплексу. Цільове
призначення земельної ділянки
(категорія земель): землі житлової та
громадської забудови.

Разом з цим, згідно наявних в
матеріалах справи матеріалів із
землеустрою щодо припинення права
користування земельною ділянкою
попереднім землекористувачем - ВАТ
«Запоріжжяобленерго», висновку
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища у
Запорізькій області від 14.12.2006р. №
5829/11/14, цільове призначення земельної
ділянки по вул. Штурмовій: землі
рекреаційного призначення. Крім того,
як вірно зазначено судом першої
інстанції, із листа Запорізького
регіонального управління водних
ресурсів від 04.10.2006р. №1074 щодо надання
згоди на передачу земельної ділянки
площею 1,4га в тимчасове користування на
правах оренди ТОВ «Медична клініка
«Вілс», слідує, що зазначена земельна
ділянка частково знаходиться на землях
водного фонду.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу
України землі житлової та громадської
забудови, землі рекреаційного
призначення, землі водного фонду є
різними категоріями земель України
за основним цільовим призначенням.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд погоджується із
висновком суду першої інстанції
відносно того, що при передачі в оренду
земельної ділянки площею 1,0438га по вул.
Штурмовій ТОВ «Медична клініка «Вілс»,
відбулась зміна її цільового
призначення.

Статтею 124 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній на час прийняття
оскаржуваного рішення від 31.01.2007р.)
визначено порядок передачі земельних
ділянок в оренду. Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Передача в оренду
земельних ділянок громадянам і
юридичним особам із зміною їх
цільового призначення та із земель
запасу під забудову здійснюється за
проектами відведення в порядку,
встановленому статтями 118, 123 цього
Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 123 цього
Кодексу (у відповідній редакції)
надання земельних ділянок юридичним
особам у постійне користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування за проектами
відведення цих ділянок. Юридична особа,
зацікавлена в одержанні земельної
ділянки у постійне користування із
земель державної або комунальної
власності, звертається з відповідним
клопотанням до районної, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій або сільської, селищної,
міської ради. Відповідна районна
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
згоду на розроблення проекту
відведення земельної ділянки. Проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або
сільської, селищної, міської ради, які
розглядають його у місячний строк і, в
межах своїх повноважень, визначених
цим Кодексом, приймають рішення про
надання земельної ділянки.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.05.2004р. №677 затверджений Порядок
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, який був
чинним на момент прийняття спірного
рішення міськради. Відповідно до
даного Порядку проект відведення
земельної ділянки розробляється у разі
зміни цільового призначення земельної
ділянки відповідно до закону та на
підставі рішення міської ради, до
повноважень якої належить надання у
користування або передача у власність
земельних ділянок. Розроблений проект
відведення земельної ділянки
виконавець подає у випадках,
установлених статтями 118 і 123 ЗК
України, на погодження відповідній
комісії з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою, за місцем розташування
земельної ділянки. Зазначені органи
розглядають проекти відведення
земельних ділянок протягом трьох
тижнів з дня надходження та видають у
межах своїх повноважень висновки про
їх погодження або мотивовану відмову.
Погоджений проект відведення
земельної ділянки підлягає державній
експертизі, яка проводиться органом
земельних ресурсів відповідно до
законодавства. Після одержання
позитивного висновку державної
експертизи проект відведення
земельної ділянки розглядається
сільською, селищною, міською радою,
районною, Київською та
Севастопольською міською
держадміністрацією, затверджується
ними або в установленому порядку
подається до інших органів, до
повноважень яких належить надання у
користування або передача у власність
земельних ділянок.

Відповідно до п. 4.1.1 Методики
проведення державної експертизи
землевпорядної документації,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 03.12.2004р. №391, обов'язкова державна
експертиза проводиться щодо проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок із земель, зокрема,
рекреаційного призначення. Зазначена
експертиза проводиться Державним
комітетом України по земельних
ресурсах.

В матеріалах справи наявний Висновок
державної землевпорядної експертизи
від 06.02.2007р. №371, затверджений
заступником начальника обласного
головного управління земельних
ресурсів, відповідно якого в проекті
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1,0438га по вул. Штурмовій
відсутній дозвіл міської ради на
складання проекту відведення; межі
земельної ділянки не погоджені з
суміжним землекористувачем; не
посвідчені нотаріально копії
правовстановлюючих документів на
майно; проект не погоджений з
відповідними контролюючими органами.
Згідно з підсумковою оцінкою
результатів державної експертизи,
землевпорядна документація не в повній
мірі відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим
нормам і правилам, повертається на
доопрацювання.

Враховуючи викладене, матеріалами
справи підтверджено, що в порушення
вимог ст. 123 ЗК України
Запорізькою міською радою одним
рішенням надано згоду на розробку
проекту землеустрою та цим же рішенням
затверджено такий проект. При цьому, на
момент прийняття спірного рішення був
відсутній позитивний висновок
державної експертизи проекту
землеустрою, що унеможливлювало його
затвердження оспорюваним рішенням
міської ради. Крім того, як вірно
зазначено судом першої інстанції,
представлений в матеріали справи
висновок державної землевпорядної
експертизи складений 06.02.2007р., тобто
після прийняття спірного рішення №61/145
від 31.01.2007р., а також мав зауваження, які
не були усунуті до моменту укладення
договору оренди - 16.08.2007р. Крім того, при
передачі в оренду земельної ділянки
відбулася зміна її цільового
призначення в порушення вимог чинного
на той час земельного законодавства.

Відповідно до ст. 20 ЗК України (в
редакції, чинній на момент прийняття
спірного рішення) віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою
або приймають рішення про
створення об'єктів природоохоронного
та історико-культурного призначення.

Приписами ст. 21 ЗК України визначено, що
порушення порядку встановлення та
зміни цільового призначення земель є
підставою для визнання недійсним
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам; визнання недійсними
угод щодо земельних ділянок.

В матеріалах справи наявні листи
Управління з питань земельних відносин
Запорізької міської ради та
Виконавчого комітету Запорізької
міської ради №0716/02-03 від 14.02.2014р. та
№02113/02-17/08 від 03.03.2014р. відповідно,
впродовж 2009-2014 років рішень про зміну
цільового призначення земельної
ділянки по вул. Штурмовій ТОВ «Медична
клініка «Вілс» міською радою не
приймалось.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд погоджується із
висновком суду першої інстанції
відносно того, що спірне рішення
міськради прийнято з порушенням вимог
діючого на той час земельного
законодавства України, що є підставою
для задоволення заявленого позову в
частині визнання недійсним рішення
Запорізької міської ради №61/145 від
31.01.2007р. «Про передачу ТОВ «Медична
клініка «Вілс» земельної ділянки по
вул. Штурмовій для розташування
спортивного комплексу».

Крім того, оскільки спірний договір
оренди земельної ділянки від 16.08.2007р.
№09 укладено на виконання
вищевказаного рішення, судова колегія
погоджується із висновком суду першої
інстанції відносно задоволення
позовних вимог про визнання його
недійсним з огляду на наступне.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

У п.2.24 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011р. «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» (зі змінами і
доповненнями) викладено правову
позицію про те, що оскільки договір
оренди укладається на виконання
рішення органу місцевого
самоврядування чи виконавчої влади, то
без скасування таких рішень у
встановленому законом порядку
відсутні правові підстави для визнання
відповідних договорів недійсними з
підстав відсутності повноважень у
відповідної місцевої ради чи органу
виконавчої влади на затвердження
проекту відведення та передачі спірної
земельної ділянки в оренду.

За таких обставин, враховуючи те, що
матеріалами справи підтверджена
невідповідність спірного договору
вимогам чинного законодавства
(незаконність рішення міськради, на
підставі якого його було укладено),
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про наявність підстав для
визнання правочину недійсним,
встановлених нормою ст. 215 ЦК України
та конкретно визначених ст. 203 ЦК
України, у зв'язку з чим вважає заявлені
позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню. Крім того, з
огляду на викладене, обґрунтованою є
також вимога прокурора про
застосування наслідків недійсності
правочину у вигляді повернення спірної
земельної ділянки Запорізькій міській
раді шляхом підписання акту
приймання-передачі.

Отже, за висновком судової колегії,
відповідно до вимог ст. 43 ГПК України
рішення господарського суду
Запорізької області від 30.04.2014р. у
справі №908/917/14 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді обставин справи, які мають
суттєве значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, тому підлягає
залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами та
обставинами справи, оскільки висновки
суду не ґрунтуються лише на фактах,
встановлених в акті Державної
інспекції сільського господарства в
Запорізькій області від 18.05.2013р.
дотримання вимог земельного
законодавства другим відповідачем,
тому судовою колегією до уваги не
приймаються. До того ж, скаржником не
надано жодного доказу в підтвердження
дотримання Запорізькою міською радою
усіх законодавчо визначених вимог при
прийнятті спірного рішення, тому
твердження апеляційної скарги
висновків суду про задоволення
заявленого позову не спростовують.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги в
порядку ст. 49 ГПК України
підлягають віднесенню на заявника.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.104,
ст.105 ГПК України, Донецький
апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медична
клініка «Вілс», м. Запоріжжя на рішення
господарського суду Запорізької
області від 30.04.2014р. (повний текст від
05.05.2014р.) у справі №908/917/14 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 30.04.2014р. (повний
текст від 05.05.2014р.) у справі №908/917/14 -
залишити без змін.

Головуючий суддя (доповідач): Н.В.
Будко

Судді: І.В Москальова

А.М. М’ясищев

Надруковано примірників - 8: 1-у справу,
1-позивачу, 2-відповідачам, 1-третій
особі, 1-прокуратурі ДО,
1-господарському суду, 1-ДАГС