ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" червня 2014 р.
Справа № 918/596/14

Господарський суд Рівненської області
в складі судді Качура А.М., розглянувши
матеріали справи за позовом
Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс"

до відповідача Головного управління
статистики у Рівненській області

про стягнення в сумі 15 052 грн. 77 коп.

Представники:

Від позивача : Олійник О.В. (довіреність
№135 від 06.05.2014року);

Від відповідача : Міщук М.М.
(довіреність №18-08/59 від 22.05.2014року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до статті 811 ГПК України.

В судовому засіданні 05.06.2014
оголошувалась перерва до 12.06.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство
"Радивилівтеплосервіс" (далі-позивач,
підприємство) звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до Головного
управління статистики у Рівненській
області (далі-відповідач, управління)
про стягнення 15052,77 грн. заборгованості
за надані послуги з теплопостачання.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач не виконав
зобов'язання по оплаті послуг за
постачання теплової енергії. Позивач
посилається на те, що між Комунальним
підприємством "Радивилівтеплосервіс"
та Головним управлінням статистики у
Рівненській області були укладені:
Договір на відпуск теплової енергії № 2
від 01.12.2009 року; Договір № 11 від 20.02.2012
року про закупівлю товарів (робіт або
послуг) за державні кошти; Договір № 11
від 08.01.2013 року про закупівлю товарів
(робіт або послуг) за державні кошти
(далі-Договори). Згідно з умовами
вказаних вище договорів, позивач, як
виконавець, зобов'язався надавати
послуги з теплопостачання замовнику, а
відповідач, як замовник приймати
належним чином надані послуги та
оплачувати їх вартість. Вартість
послуг згідно із умовами Договорів
визначається згідно діючих тарифів.

Водночас, під час проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача при контрольному обмірі
приміщення відповідача було виявлено
невраховану опалювальна площа 26,2 м2 в
порівнянні з з площею, вказаною в
Договорі і в рахунках на оплату послуг
теплопостачання, що на думку позивача
свідчить про недоотримання ним доходів
від реалізації теплової енергії на
суму 15052,77 грн. та підтверджується
відповідним актом ревізії фіансової
інспекції від 12.12.2013 року № 140-16/15.

Позивач також вказує, що відповідач, як
споживач, порушив пункт 3.2.2. договору,
оскільки був зобов'язаний підприємство
про всі об'єкти теплоспоживання,
підключені до теплових мереж споживача
(назва, максимальні теплові
навантаження, обсяги теплоспоживання,
займана площа (в т.ч. площа займана
орендарями)). Направлену позивачем
претензію - вимогу про сплату
заборгованості 15052,77 грн. управління
залишило без задоволення. Внаслідок
вищевказаних обставин, як вважає
позивач, за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013
року слід стягнути з відповідача 15052,77
грн. заборгованості.

При цьому в позовній заяві позивач
просить стягнути вказану суму як
основний борг за надані послуги, що
виник з договору на відпуск теплової
енергії.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав викладених у відзиві (а.с. 25-26).
Зокрема посилається на те, що у зв'язку
з виробничою необхідністю 15 березня 2013
року було виготовлено новий технічний
паспорт на адмінбудівлю за адресою:
вул.Кременецька, 18, м.Радивилів та
відповідно був проведений новий
розподіл опалювальних площ.
Опалювальна площа для відповідача
склала 190,9 м2 . Починаючи з жовтня 2013
року управління сплачує за зазначену
площу.

В судових засіданнях представники
сторін підтримали свою позицію,
викладену письмово.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, вивчивши подані ними письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
місцевий господарський суд встановив
зокрема такі обставини.

Між підприємством та управлінням були
укладені договори щодо постачання
теплової енергії:

- Договір на відпуск теплової енергії №
2 від 01.12.2009 року;

- Договір про закупівлю товарів (робіт
або послуг) за державні кошти № 11 від
20.02.2012 року;

- Договір про закупівлю товарів (робіт
або послуг) за державні кошти № 11 від
08.01.2013 року.

Згідно з умовами вказаних вище
договорів, підприємство, як виконавець
зобов'язався надавати послуги з
теплопостачання замовнику, а
управління, як замовник приймати
належним чином надані послуги та
оплачувати їх вартість.

Вартість послуг згідно із умовами
вказаних договорів визначалася згідно
діючих тарифів.

Тарифи були затверджені відповідними
рішеннями Радивилівської районної
ради № 440 від 06.11.2009 року, № 560 від 26.11.2010
року, № 214 від 25.10.2011 року.

На виконання умов вказаних договорів
підприємство здійснювало послуги з
постачання теплової енергії
управлінню в обсягах передбачених
договорами. Споживач зобов'язання за
договорами виконував належним чином за
весь період дії договорів, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами (рахунки за послуги
теплопостачання, платіжні доручення).
Належне виконання сторонами умов
договорів не заперечується
представниками позивача та
відповідача.

Судом встановлено, що в період з 01.01.2010
року по 30.09.2013 року позивачем
надавалися послуги відповідачу на
опалювальну площу 164,7 м2. Загальна
вартість наданих послуг становить
305654,83 грн. Позивач погоджується з тим,
що вказана вартість наданих послуг
була повністю сплачена відповідачем.

Проведена відповідачем оплата за
спожиті послуги по теплопостачанню
повністю відповідає рахункам, що
виставлялись позивачем. За період з
01.01.2010 року по 30.09.2013 року
заборгованість відповідача перед
позивачем відсутня. Відповідач
повністю виконав свої договірні
зобов'язання щодо оплати отриманих
послуг.

Разом з тим, відповідно до Акту замірів
опалювальної площі від 11.11.2013 року
(а.с.22) складеного комісією за участю
представників позивача та відповідача,
виявлено невраховану опалювальну
площу відповідача, яка становить 26,2 м2.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи витягу з акту фінансової
інспекції від 12.12.2013 року № 140-16/15
ревізії фінансово-господарської
діяльності Комунального підприємства
"Радивилівтеплосервіс" за період з
01.01.2010 року по 30.09.2013 року, ревізією
встановлено, що внаслідок заниження
опалювальної площі приміщення, за
період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року на
момент проведення ревізії, в первинних
документах, в бухгалтерському обліку і
звітності підприємства занижено
кількість реалізованої теплової
енергії та занижено вартість фактично
наданих послуг з теплопостачання
приміщень управління, що призвело до
недоотримання доходів підприємством
на суму 15052,77 грн.

13.03.2014 року позивач направив
відповідачу претензію - вимогу про
сплату заборгованості за
теплопостачання за період з 01.01.2010 року
по 30.09.2013 року згідно акту-ревізії
фінансової інспекції від 12.12.2013 року.

Посилаючись на вказані обставини
позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 15052,77 грн.
основного боргу за надані послуги.

Суд не погоджується з такою позицією
позивача з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, а його
укладення пов'язується з досягненням
між ними у належній формі згоди з усіх
істотних умов (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 3 статті 180 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
закріплено, що при укладенні
господарського договору сторони
зобов'язані у будь-якому разі погодити
предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться

Згідно статті 714 ЦК України, за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені
договором, а споживач (абонент)
зобов'язується оплачувати вартість
прийнятих ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Як визначено статтею 1 Закону України
"Про теплопостачання", постачання
теплової енергії (теплопостачання) -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (стаття 654 ЦК
України).

Положеннями статті 632 ЦК України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Таким чином, одностороння зміна умов
договору не допускається, в тому числі
щодо обсягу опалювальної площі та ціни
договору. Дізнавшись про
невідповідність опалювальної площі
умовам договору сторони мали
можливість внести зміни до договору,
проте позивач не вправі змінювати
умови договору в односторонньому
порядку.

Щодо посилань позивача на акт ревізії
фінансової інспекції від 12.12.2013 року,
суд зазначає, що за змістом пункту 6.2.
Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
року № 02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", акти ревізій,
документальних перевірок, дії
службових осіб, вчинені у процесі чи за
результатами перевірок тощо, не мають
для господарського суду обов'язкового
характеру.

Крім того, згідно положень статті 2
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні", головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Наявний в матеріалах справи витяг з
акту ревізії від 12.12.2013 року може
свідчити про бюджетне порушення
позивача, однак результати ревізії не є
підставою для стягнення з відповідача
грошових коштів, як основного боргу за
невиконання договірних зобов'язань
відповідача.

Враховуючи наявність між позивачем та
відповідачем договірних відносин суд
дійшов висновку про виконання
відповідачем в повному обсязі
договірних зобов'язань щодо оплати
отриманих від позивача послуг.
Відповідач сплачував за теплову
енергію згідно умов договору та з
огляду на зазначену в договорі
опалювальну площу, тому підстави для
стягнення заборгованості за період з
01.01.2010 року по 30.09.2013 року відсутні.
Договори виконані сторонами в повному
обсязі.

Позивачем не доведено, що відповідач не
виконав договірні зобов'язання в
частині оплати отриманих послуг з
теплопостачання, а відтак вимога про
стягнення з відповідача 15052,77 грн.
основного боргу, що виник на підставі
договірних зобов'язань, не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 43, 44, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

повне рішення складено 16.06.2014 року

Суддя
Качур А.М.