ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.14р. Справа № 904/8665/13

За позовом дочірнього підприємства
«Спринтер» (м. Харків)

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Омега» (м.
Дніпропетровськ)

про стягнення заборгованості

Головуючий колегії - суддя: Татарчук
В.О.

Члени колегії - судді: Колісник І.І.,
Манько Г.В.

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, дов. від 01.03.13

від відповідача - Васильченко О.М., дов.
№2 від 30.04.14

Суть спору:

Дочірнє підприємство «Спринтер»
звернулось з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Омега»
про стягнення (з урахуванням уточнень)
11041,73грн. - основного боргу, 236,05грн. - 3%
річних, 1096,83грн. - пені.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача витрати пов'язані з
розглядом справи у розмірі 7200грн.,
витрати на проведення експертизи -
4406,40грн. та судовий збір - 1720,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором поставки №
180/к-1882 від 04.05.2007 щодо своєчасної та
повної оплати за поставлений товар.
Сума основного боргу відповідача
складає 11041,73грн., 3% річних за період з
01.05.2013 по 31.10.2013 - 236,05грн., пеня за період
з 01.05.2013 по 31.10.2013 - 1096,83грн.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що:

- позивачем не доведена наявність
спірної суми заборгованості та не
надані відповідні докази;

- згідно акта звірки станом на
30.11.2013 заборгованість відповідача
відсутня, а позивач самостійно дописав
в акті звірки борг в розмірі 11041,73грн.;

- при нарахуванні пені пропущено
позовну давність;

- витрати в сумі 7200грн. не
підлягають відшкодуванню з огляду на
положення ст. 44 ГПК України.

В судовому засіданні 05.06.2014 були
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

встановив:

04.05.2007 між ДП «Спринтер» (Постачальник)
і ТОВ «Омега» (Покупець) укладено
договір поставки № 180/к-1882.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується в
обумовлений даним договором строк
поставити і передати у власність, а
покупець прийняти і оплатити товар,
відповідно до умов даного договору.

Суд вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги щодо стягнення 11041,73грн.
- основного боргу, 1096,83грн. - пені,
236,05грн. - 3% річних з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалось вище, між сторонами по
справі був укладений договір поставки
№ 180/к-1882 від 04.05.2007.

ТОВ «Спринтер» були виконані умови
договору. Згідно з матеріалами справи
позивачем був поставлений товар на
суму 6726911,12грн.

Згідно з п. 4.3 договору покупець
здійснює оплату за товар наступним
чином: через 24 календарних дня з
моменту отримання товару покупцем. Всі
партії товару, що поставлені до дня
відкриття нового магазину мережі,
покупець оплачує наступним чином:
через 30 календарних днів з моменту
відкриття магазину.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Однак, ТОВ «Омега» було оплачено товар
частково - в розмірі 6618197,26грн. та
повернуто товар на суму 97672,13грн.

З урахуванням часткової оплати та
повернення товару заборгованість
відповідача складає 11041,73грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з розрахунком позивача розмір 3%
річних за період з 01.05.2013 по 31.10.2013
складає 236,05 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до п. 6.12 договору у випадку
несвоєчасного або неповного
перерахування грошових коштів у
відповідності п. 4.3 договору, покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, діючої
у період нарахування пені, від
простроченої суми за кожний день
прострочки.

Відповідно до розрахунку позивача
розмір пені за несвоєчасну сплату
товару за період з 01.05.2013 по 31.10.2013
складає 1096,83грн.

З огляду на вказаний період у суду
відсутні підстави стверджувати про
пропуск ДП «Спринтер» позовної
давності (ст. 258 Цивільного кодексу
України).

Для роз'яснення питань, що виникли при
вирішенні даного спору і потребували
спеціальних знань, ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.01.2014 по справі №904/8665/13
було призначено судово-економічну
експертизу.

В матеріалах справи міститься копія
висновку судово-економічної
експертизи Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №350/351-14 від 28.04.2014. Згідно з
вказаним висновком, документально
підтверджується заборгованість ТОВ
«Омега» перед ДП «Спринтер» по
договору поставки № 180/к-1882 від 04.05.2007 у
сумі 11041,73грн. - основного боргу, пені -
1096,83грн. за період з 01.05.2013 по 31.10.2013, 3%
річних - 236,05грн. за період з 01.05.2013 по
31.10.2013.

В ході вирішення спору відповідачем не
виконані вимоги ч.1 ст. 33 ГПК України та
не доведений факт відсутності спірної
суми заборгованості перед позивачем.

З урахуванням викладеного, суд
задовольняє позовні вимоги.

В той же час, вимога позивача щодо
стягнення витрат, пов'язаних з
розглядом справи у розмірі 7200грн.
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Позивач просить стягнути витрати
пов'язані з розглядом справи у розмірі
7200грн., що були ним сплачені на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за
договором про надання юридичних послуг
№148 від 03.12.2012.

Відповідно до п. 6.3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною п'ятою статті 49
ГПК. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність»), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

Так як позивачем не подано до суду
належних доказів отримання саме послуг
адвоката, суд відмовляє в стягненні з
відповідача 7200грн. - витрат за
договором про надання юридичних
послуг.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Омега» (49041, м.
Дніпропетровськ, вул. Панікахи, б. 15, ) на користь дочірнього
підприємства «Спринтер» (61071, м. Харків,
провулок Новожанівський, буд. 11, ) 11041,73грн. - основного боргу,
1096,83грн. - пені, 236,05грн. - 3% річних,
4406,40грн. - витрат на проведення судової
експертизи, 1720,50грн. - витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відмовити в задоволенні вимоги
дочірнього підприємства «Спринтер»
щодо стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю «Омега»
витрат пов'язаних з розглядом справи у
розмірі 7200грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 06.06.2014.

Головуючий колегії
В.О. Татарчук

Суддя
І.І. Колісник

Суддя
Г.В. Манько