ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

04 червня 2014 р. Справа №902/500/14

Господарський суд Вінницької області в
складі головуючої судді Нешик О.С., при
секретарі судового засідання Снігур
О.О. розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії", м.Київ

до приватного підприємства "Дарвін",
м.Вінниця

до приватного малого підприємства
"Атлант", м.Вінниця

про стягнення 1073606,73 грн заборгованості
за кредитним договором та договорами
поруки

за участю:

представника позивача - Ключнікова І.М.
(довіреність б/н від 10.01.2014);

представники відповідачів (приватного
малого підприємства "Атлант" та
приватного підприємства "Дарвін") не
з'явились

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
"Дочірній банк Сбербанку Росії"
звернулось до господарського суду
Вінницької області з позовом про
солідарне стягнення з приватного
підприємства "Дарвін" та приватного
малого підприємства "Атлант" 1073606,73 грн
заборгованості, що виникла внаслідок
невиконання зобов'язання за договором
про відкриття кредитної лінії
№01-Н/12/94/КЛ-МБ від 01.06.2012, що
забезпечений договором поруки від
01.06.2012, з яких 1000000,00 грн - заборгованість
за кредитом, 58340,68 грн - заборгованість
за відсотками, 14805,51 грн - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту, 460,54
грн - пеня за несвоєчасне погашення
відсотків.

Ухвалою суду від 17 квітня 2014 року
порушено провадження у даній справі з
призначенням судового засідання на 15
травня 2014 року.

На визначену судом дату (15.05.2014)
представник відповідача (ПП "Дарвін") в
судове засідання не з'явився, хоча про
місце, дату та час слухання справи
повідомлений належним чином, що
стверджується наявними у ній
матеріалами (зокрема, ухвала суду про
порушення провадження у даній справі
від 17.04.2014 направлена на адресу
останнього, що зазначена ним у відзиві
від 14.05.2014).

Представник відповідача (приватного
малого підприємства "Атлант") під час
слухання справи подав клопотання
№08-14/902/500/08 від 15 травня 2014 року про
відкладення судового засідання з метою
"...надання можливості сторонам
провести звірку розрахунків та укласти
мирову угоду...".

Представник позивача І.М. Ключнікова
проти відкладення заперечила, просила
суд розпочати розгляд справи по суті.
Вважає, що обставини, викладені в
клопотанні не перешкоджають розгляду
справи по суті (заперечення від 15.05.2014
вх. канц. суду №08-46/4572/14).

Розглянувши заявлене клопотання,
дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав до його
задоволення та перейшов до розгляду
справи по суті.

Разом з цим, з огляду на неповне
виконання сторонами вимог суду
стосовно надання усіх необхідних для
повного та всебічного розгляду спору у
справі №902/500/14 документів, з метою
забезпечення реалізації прав, наданих
останнім Господарським процесуальним
кодексом України, зокрема, стосовно
явки в засідання господарського суду,
надання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, ухвалою суду від 15
травня 2014 року розгляд справи
відкладено до 04 червня 2014 року.

Представники відповідачів на
визначену судом дату в судове
засідання не з'явились, хоча про місце,
дату та час слухання справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується наявними у ній
матеріалами, зокрема, підписом
представника ПМП "Атлант" на розписці
суду від 15.05.2014 (а.с.237).

04.06.2014 до суду надійшли доповнення до
відзиву №08-14/902/500/14 від 03.06.2014 (вх. канц.
№08-46/5427/14), в яких директор приватного
підприємства "Дарвін" Січінава Н.С.
просить відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
"без проведення звірки розрахунків
неможливо встановити заборгованість
за договором про відкриття кредитної
лінії". Крім того, у поданому до суду
клопотанні №08-14/902/500/13 від 03.06.2014 (вх.
канц. №08-46/5426/14 від 04.06.2014) останній
просить розгляд справи відкласти в
зв'язку із участю представника в іншому
судовому засіданні, "...а на залучення
іншого спеціаліста у підприємства
немає ні часу, ні можливості".

В судовому засіданні 04.06.2014
представником позивача до суду подана
заява від 04.06.2014 (вх. №08-46/5458/14), в якій
останній просить вирішити справу по
суті заявлених вимог в даному судовому
засіданні, оскільки відповідачі були
належним чином повідомлені про дату
розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні 04.06.2014
клопотання директора приватного
підприємства "Дарвін", суд відхиляє
його як безпідставне виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.28 ГПК України
справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. Представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Тобто, юридична особа не обмежена у
виборі особи та наданні такій особі
повноважень на представництво її
інтересів в господарському суді.

Пунктом 3.9.2. постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011 року передбачено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Неявка учасника судового процесу в
судове засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідачів належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки
представників останніх в судове
засідання для реалізації права на
судовий захист своїх прав та інтересів.

Відсутність представників
відповідачів в судовому засіданні,
яким відомий місце та час судового
слухання, не перешкоджає розгляду
справи по суті.

З урахуванням вищенаведеного у
сукупності справа слухається за
наявними у ній матеріалами відповідно
до ст.75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

01 червня 2012 року між публічним
акціонерним товариством «Дочірній
банк Сбербанку Росії» (далі - «Банк») та
приватним підприємством "Дарвін" (далі -
«Позичальник», «Відповідач 1») було
укладено договір про відкриття
кредитної лінії №01-Н/12/94/КЛ-МБ (далі -
«Кредитний договір»), за умовами якого
останньому було відкрито
відновлювальну кредитну лінію в
національній валюті України, та надано
кредитні кошти (далі - "кредит"), що
складає 1000000,00 грн, з процентною ставкою
за користування кредитом в розмірі 22%
річних, з останнім днем дії кредитної
лінії - 30 листопада 2013 року.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору,
Банк відкриває Позичальнику кредитну
лінію в національній валюті України, що
надалі іменується «Кредитна лінія», та
на підставі додаткових угод до цього
Договору окремими частинами (траншами)
надає Позичальнику кредитні кошти
(надалі - Кредит) у порядку і на умовах,
визначених цим Договором. Позичальник,
у свою чергу, зобов'язується
використовувати Кредит з метою,
зазначеною в п.1.5. цього Договору,
своєчасно та в повному обсязі
виплачувати Банку проценти за
користування Кредитом, виконати інші
умови цього договору та повернути
Банку Кредит у терміни, встановлені цим
Договором та/або додатковими угодами
до цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору
ліміт кредитної лінії складає:

а) з часу укладення цього Договору і по
19 грудня 2012 року - 1 000 000,00 грн.

б) 20 грудня 2012 року - 0 (нуль) грн

в) з 21 грудня 2012 року по 29 червня 2013 року
- 1 000 000,00 грн.

З 30 червня 2013 року ліміт Кредитної
лінії зменшується щомісячно, кожного 30
числа календарного місяця по 166666,00 грн,
а в останній місяць дії договору
Кредитної лінії погашення становить
166670,00 грн.

Пунктом 1.3.1. кредитного договору розмір
фіксованої процентної ставки
встановлюється на рівні 22% річних.

Останній день дії Кредитної лінії - 30
листопада 2013 року (п.1.4. кредитного
договору).

Згідно змісту п.1 Додаткової угоди №1 до
Договору про відкриття кредитної лінії
від 07.06.2012 Банк відповідно до умов
Кредитного договору та згідно з заявою
Позичальника від 07.06.2012 надає
Позичальнику транш кредиту в сумі 520
000,00 грн. Транш кредиту надається на
строк з 07.06.2012 по 19.12.2012 таким чином, щоб
у будь-який момент розмір загальної
заборгованості за Кредитною лінією не
перевищував ліміт Кредитної лінії,
зазначений в пункті 1.2 Кредитного
договору (п. 2 Додаткової угоди №1).

Факт надання кредиту підтверджується
заявою клієнта від 07.06.2012 та випискою по
особовим рахункам ПП «Дарвін»,
відповідно до якої 07.06.2012 позичальнику
видано 520000,00 грн, та меморіальним
ордером №17560626 від 07.06.2012 про видачу
кредиту згідно Кредитного договору
№01-Н/12/94/КЛ-МБ від 01.06.12 та заявки №17 від
07.06.2012.

Згідно змісту п.1 Додаткової угоди №2 до
Договору про відкриття кредитної лінії
від 13.06.2012 Банк відповідно до умов
Кредитного договору та згідно з заявою
Позичальника від 13.06.2012 надає
Позичальнику транш кредиту в сумі 480000,00
грн.

Транш кредиту надається на строк з
13.06.2012 по 19.12.2012 таким чином, щоб у
будь-який момент розмір загальної
заборгованості за Кредитною лінією не
перевищував ліміт Кредитної лінії,
зазначений в пункті 1.2. Кредитного
договору (п.2 Додаткової угоди №2).

Факт надання кредиту підтверджується
випискою по особовим рахункам
Відповідача, відповідно до якої 13.06.2012
Позичальнику видано 480000,00 грн, та
меморіальним ордером №18305987 від 13.06.2012
про видачу кредиту згідно Кредитного
договору №01-Н/12/94/КЛ-МБ від 01.06.12 та
заявки №19 від 13.06.2012.

Згідно змісту п.1 Додаткової угоди №3 до
Договору про відкриття кредитної лінії
від 21.12.2012 Банк відповідно до умов
Кредитного договору та згідно з заявою
Позичальника від 01.06.2012 надає
Позичальнику транш кредиту в сумі
1000000,00 грн.

Транш кредиту надається на строк з
21.12.2012 по 30.11.2013 таким чином, щоб у
будь-який момент розмір загальної
заборгованості за Кредитною лінією не
перевищував ліміт Кредитної лінії,
зазначений в пункті 1.2. Кредитного
договору (п.2 Додаткової угоди №3).

Факт надання кредиту підтверджується
випискою по особовим рахункам
Відповідача, відповідно до якої 21.12.2012
Позичальнику видано 1000000,00 грн, та
меморіальним ордером №49815966 від 21.12.2012
про видачу кредиту згідно Кредитного
договору №01-Н/12/94/КЛ-МБ від 01.06.12 та
заявки №49 від 21.12.2012.

Свої зобов'язання за Кредитним
договором Банк виконав в повному
обсязі, видавши кредитні кошти
Позичальнику.

Відповідно до п.6.1. Кредитного договору
Позичальник зобов'язується сплачувати
Банку за користування Кредитом
проценти у розмірі, передбаченому
Договором. Проценти за Кредитом
нараховуються на загальну суму
заборгованості за Кредитною лінією в
валюті заборгованості.

Згідно п.6.3. Кредитного договору
проценти Позичальник зобов'язаний
сплачувати щомісяця не пізніше 3 (трьох)
робочих днів, наступних за днем
закінчення періоду.

Позичальник зобов'язується повертати
Банку кожен із траншів Кредиту у
термін, зазначений у відповідній
додатковій угоді до Кредитного
договору (п.8.1.Кредитного договору).

Банк має право в односторонньому
порядку вимагати від Позичальника
дострокового повернення повної суми
заборгованості за Кредитним договором,
а також інші права, передбачені
законодавством України та/або цим
Договором та/або Договорами
забезпечення, у разі невиконання або
неналежного виконання Позичальником
будь-якого із своїх зобов'язань,
передбачених Кредитним договором (п.8.3.
Кредитного договору).

Відповідно до п.10.1. Кредитного
договору за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань Позичальником за
Кредитним Договором Банк має право
вимагати сплати Позичальником пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
в період, за який стягується пеня, від
простроченої суми за кожний день
прострочення: а) за прострочення
строку/ів повернення Кредиту; б) за
прострочення строку/ів сплати
процентів за користування Кредитом,
які визначені ст.6. цього Договору.

Відповідач (ПП «ДАРВІН») зобов'язання
щодо своєчасного погашення платежів по
кредиту та сплати нарахованих
відсотків не виконав, внаслідок чого за
останнім утворилась заборгованість по
поверненню кредитних коштів та
процентів, нарахованих за користування
кредитом, станом на 09.04.2014 в розмірі
1073606,73 гривень (Один мільйон сімдесят
три тисячі шістсот шість) гривень 73
копійок, з яких:

- загальної заборгованості за
кредитною лінією - 1000000,00 гривень (з
них простроченої - 1000000,00 гривень);

- процентів за користування
кредитною лінією - 58340,68 гривень (з
них прострочених - 52691,79 гривень), за
період з 01.01.2014 по 08.04.2014;

- пені за прострочення повернення
загальної заборгованості за кредитною
лінією - 14805,51 гривень, за період з 28.02.2014
по 09.04.14;

- пені за прострочення сплати процентів
за користування кредитною лінією - 460,54
гривень, за період з 28.02.2014 по 09.04.14.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ПП «ДАРВІН» за Кредитним
договором, між АТ «Сбербанк Росії» та
приватним малим підприємством "Атлант"
(надалі - ПМП "АТЛАНТ", Відповідач-2,
Поручитель) 01 червня 2012 року укладено
Договір поруки (далі - Договір поруки).

Згідно із пунктом 2.1. Договору поруки
Відповідач зобов'язується відповідати
перед Позивачем за виконання ПП
«Дарвін» зобов'язань, які випливають з
Кредитного договору та можуть
виникнути в майбутньому за Кредитним
договором:

- зобов'язання повернути Кредитору
кредит, наданий в національній валюті в
межах кредитної лінії, відкритої
терміном до 30 листопада 2013 року за
Основним договором з граничним лімітом
кредитування в сумі 1000000,00 гривень (з
урахуванням індексу інфляції у разі
прострочення повернення кредиту,
наданого в межах ліміту кредитної
лінії в національній валюті), в строки,
зазначені в основному договорі, а у
випадках, передбачених законодавством
України та/або Основним договором
та/або цим договором достроково;

- зобов'язання в строки та в порядку, які
передбачені в ст. 6 Основного договору,
а у випадках, передбачених
законодавством України та/або Основним
договором та/або цим договором - до
настання строків, зазначених в ст. 6
Основного договору - сплатити
Кредитору проценти за користування
кредитом за Основним договором
проценти розмір яких визначається з
01.06.2012 по 30.05.2013 - 22% відсотка річних;

- зобов'язання в строки, передбачені
Основним договором, а у випадках,
передбачених законодавством України
та/або Основним договором та/або цим
договором до настання зазначених в
Основному договорі - сплачувати
кредитору комісійну винагороду за
відкриття та ведення позичкового
рахунку з розрахунку 0,5% від суми,
зазначеної в основному договорі;

- зобов'язання відшкодувати збитки,
завдані Кредитору невиконанням та/або
неналежним виконанням зобов'язань по
Основному договору;

- зобов'язання сплатити Кредитору
штрафні санкції за невиконання та/або
неналежне виконання зобов'язань по
Основному договору у строки та у
розмірах, які зазначаються в Основному
договорі.

За змістом п.2.1.3. Договору поруки
відповідальність поручителя перед
кредитором включає в себе зобов'язання
сплати Кредитору неустойки у випадку і
у розмірі, зазначеному в п.4.4 цього
Договору (Зобов'язання зі сплати
неустойки).

Пунктом 4.1 Договору поруки передбачено,
що Позичальник та Поручитель
відповідають перед Кредитором як
солідарні боржники. Поручитель та
Боржник залишаються зобов'язаними
перед Кредитором до того моменту, поки
всі зобов'язання за Основним договором
не будуть виконані повністю.

За змістом п. 4.2. Договору поруки
передбачена ст. 2 Договору
відповідальність Поручителя наступає
у випадку, якщо Боржник допустить
прострочення виконання зобов'язань.
Причини невиконання Боржником своїх
зобов'язань за Основним договором
жодним чином не можуть вплинути на
виконання Поручителем зобов'язань за
цим Договором.

В такому випадку Кредитор звертається
з письмовим повідомленням до
Поручителя про невиконання Боржником
зобов'язань, що зазначені в ст.2 цього
Договору, та їх обсяг.

Відповідно до пункту 4.3. Договору
поруки Поручитель протягом 10 (десяти)
календарних днів з моменту поштового
відправлення йому Кредитором
письмового повідомлення або в інший
термін, зазначений в такому
повідомленні, зобов'язаний погасити
заборгованість Боржника за
реквізитами, зазначеними в
повідомленні.

За несплату забезпечених цим Договором
зобов'язань Боржника у строк,
зазначений у п.4.3. цього Договору,
Поручитель сплачує на користь
Кредитора пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України за кожний день прострочення
від несплаченої суми (пункт 4.4. Договору
поруки).

У разі невиконання Боржником своїх
зобов'язань за Основним договором
кредитор має право пред'явити свої
вимоги безпосередньо до Поручителя. Ці
вимоги є обов'язковими для виконання
Поручителем протягом строку,
зазначеного в п.4.3. цього договору
(пункт 5.1.1. Договору поруки).

На адресу поручителя було направлено
повідомлення-вимогу №6454/5/28-3 від 10.10.2013
(а.с.70-73), яке останній залишив без
задоволення.

Непроведення відповідачами
розрахунків згідно умов кредитного
договору в строки, обумовлені
договором, в добровільному порядку
спонукало позивача звернутись з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов
наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Виходячи із встановлених обставин
спору суд дійшов висновку, що між
сторонами укладено кредитний договір
правовідносини по якому врегульовано в
главі 71 ЦК України "Позика. Кредит.
Банківський вклад".

Зокрема в ст.1054 ЦК України вказано, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено,
що якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу. Якщо
позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549 - 552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

Частиною 2 названої статті встановлено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання боржником свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України
передбачено, у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК
України).

З урахуванням наведеного вище, вимоги
про стягнення з відповідачів 1000000,00 грн
заборгованості за кредитною лінією;
58340,68 грн заборгованості за відсотками
підлягають задоволенню як
обґрунтовані та правомірні.

Також судом розглянуто вимоги позивача
щодо стягнення з відповідачів 14805,51 грн
пені за несвоєчасне погашення кредиту,
нарахованої за період з 28.02.2014 по 09.04.2014;
460,54 грн пені за несвоєчасне погашення
відсотків за період з 28.02.2014 по 09.04.2014, в
результаті чого суд дійшов наступних
висновків.

Частиною 2 статті 193 ГК України
встановлено, що порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених ГК
України, іншими законами або договором.

Частиною 2 статті 217 ГК України
передбачено такі види господарських
санкцій: відшкодування збитків;
штрафні санкції,
оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 ГК України
штрафними санкціями є господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, крім іншого,
неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Розділом 10 кредитного договору сторони
передбачили відповідальність за
порушення термінів повернення кредиту
та процентів.

Таким чином звернення позивача з
вимогою про стягнення пені є
правомірним та обґрунтованим, оскільки
відповідає чинному законодавству та
умовам укладеного сторонами Договору.

Перевіркою розрахунку пені судом не
виявлено помилок, в зв'язку з чим
вказані вимоги задовольняються судом в
заявленому позивачем розмірі.

Місцевий суд критично оцінює позицію
представника приватного малого
підприємства "Анлант" стосовно того, що
нарахування публічним акціонерним
товариством "Дочірній банк Сбербанку
Росії" пені за період 28.02.2014 по 09.04.2014
суперечить положенням ч.6 ст.232 ГК
України.

Так, відповідно до даної норми:
"Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано."

Проте, пунктом 10.1 кредитного договору
сторони погодили інший строк
нарахування пені, а саме "... за кожен
день прострочення".

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Проте, всупереч наведеним нормам та
вимогам ухвал суду відповідачі не
подали до суду жодного доказу в
спростування позовних вимог позивача
щодо стягнення основного боргу,
відсотків за користування кредитом,
пені, в тому рахунку доказів проведення
розрахунків (платіжні доручення,
виписки банківських установ щодо руху
коштів, квитанції до прибуткових
касових ордерів).

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідачів відповідно до ст. 49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49,
82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з приватного
підприємства "Дарвін" (юридична адреса:
21037, м.Вінниця, 2-й провулок
Хмельницького шосе, буд.21; фактична
адреса: 21036, м.Вінниця, Хмельницьке шосе,
буд.82; ) та приватного
малого підприємства "Атлант" (21036,
м.Вінниця, 2-й провулок Хмельницького
шосе, буд.21; ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії" (01034,
м.Київ, вул.Володимирська, 46; код ЄДРПОУ
25959,00 грн заборгованості за
кредитом; 58340,68 грн заборгованості за
відсотками; 14805,51 грн пені за
несвоєчасне погашення кредиту; 460,54 грн
пені за несвоєчасне погашення
відсотків та 21472,14 грн витрат зі сплати
судового збору.

3. Видати накази в день набрання
рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам
рекомендованими листами з
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Повне рішення складено 10 червня 2014 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ПАТ "Дочірній банк
Сбербанку Росії" (01034, м.Київ, вул.
Володимирська, 46);

3,4 - відповідачу - ПП "Дарвін" (за
адресами: 21037, м.Вінниця, 2-й провулок
Хмельницького шосе, буд.21 та 21036,
м.Вінниця, Хмельницьке шосе, буд.82);

5 - відповідачу - ПМП "Атлант" (21036,
м.Вінниця, 2-й провулок Хмельницького
шосе, буд.21)