ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"27" травня 2014 р.
Справа № 911/1424/14

за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «ПАК-ЕКСПО ІНДАСТРІ», м.
Славутич Київської області,

про стягнення 7501,12 грн.

Суддя О.В. Конюх;

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт,
виписка з ЄДР від 09.12.2013р. НОМЕР_2;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - фізична особа - підприємець
ОСОБА_1., м. Київ звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пак-Експо Індастрі», м.
Славутич, в якому просить суд стягнути
з відповідача 5505,98 грн. заборгованості
за роботи по організації та здійсненню
перевезення вантажів за маршрутом
Німеччина-Україна згідно
заявки-договору від 08.08.2013р. та на
підставі міжнародної автомобільної
накладної від 22.10.2013р. та покласти на
відповідача судові витрати, всього 7501,12
грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач
належним чином надав відповідачу
транспортно-експедиторські послуги,
які відповідач прийняв без зауважень,
підписавши відповідний Акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
від 29.10.2013р. № 183 на суму 5505,98 грн., які
мав сплатити згідно заявки-договору
протягом 45-60 днів від дати
відвантаження. Оскільки відповідач за
надані послуги з позивачем не
розрахувався, позивач просить суд
стягнути з відповідача суму боргу в
судовому порядку.

Ухвалою від 24.04.2014р. суд прийняв до
розгляду позовну заяву фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, порушив провадження
у справі № 911/1424/14 та призначив справу
до розгляду на 27.05.2014р.

Відповідач відзив на позов та
витребувані судом документи не подав, в
судове засідання 27.05.2014р. не з'явився,
про причини нез'явлення суд належним
чином не повідомив, хоча залучене до
матеріалів справи повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення свідчить про те, що
відповідач копію ухвали про порушення
провадження у справі отримав 28.04.2014р.,
відповідно про дату, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні позивач надав
пояснення по суті позову, та пояснив, що
допустив помилку в позовній заяві,
визначивши ціну позову як суму власне
позовних вимог та судових витрат,
відповідно подав суду клопотання від
27.05.2014р., в якому просив суд стягнути з
відповідача 5505,98 грн. боргу та 1827,00 грн.
судового збору. Суд врахував, що
вказаним клопотанням позивач не
змінював предмету або підстав позову,
та не збільшував та не зменшував суму
позовних вимог, а виправив помилку та
уточнив формулювання позовних вимог.

Розглянувши позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Київ (далі по
тексту - ФОП ОСОБА_1), до відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничого
підприємства «Пак-Експо Індастрі», м.
Славутич Київської області (далі по
тексту - ТОВ «ВП «Пак-Експо Індастрі»),
вислухавши пояснення позивача,
всебічно та повно вивчивши наявні у
матеріалах справи докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (стаття 179 ЦК
України) і сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору (стаття 627 ЦК
України).

Підставою виникнення взаємних прав та
обов'язків сторін у справі є укладений
27.10.2011р. між ТОВ «ВП «Пак-Експо
Індастрі» (замовник) та ФОП ОСОБА_1
(експедитор) заявка-договір № 08.08.13 від
08.08.13 на перевезення вантажів (далі по
тексту - Заявка-Договір), згідно якого
експедитор зобов'язався здійснити
організацію та перевезення вантажу від
вантажовідправника «Transtechnika»
Німеччина до місця розвантаження - м.
Славутич, вул. Ентузіастів 7. Дата
доставки вантажу 28-29.10.2013р., форма
оплати - безготівкова протягом 45-60 днів
від дати відвантаження, сума фрахту 500,00
євро згідно курсу НБУ.

Згідно частини першої ст. 9
спеціального Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність», частини 1 ст. 316 ГК України
та частини 1 ст. 929 ЦК України за
договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

За змістом ст. 307 ГК України та ст. 909 ЦК
України договір перевезення вантажу
укладається між перевізником та
вантажовідправником на доставку
вантажу в пункт призначення та видачу
його вантажоодержувачеві.

У спірних перевезеннях вантажів
замовник - ТОВ «ВП «Пак-Експо Індастрі»
є вантажоодержувачем. За таких
обставин, укладений між сторонами
Заявка-договір від є саме договором
транспортного експедирування і
відносини сторін у справі регулюються
зокрема спеціальним Законом України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність», Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, законами України «Про
транспорт», «Про автомобільний
транспорт», Статутом автомобільного
транспорту УРСР.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Так, відповідно до ст. 9 спеціального
Закону «Про
транспортно-експедиторську
діяльність» перевезення вантажів
супроводжується товарно-транспортними
документами, складеними мовою
міжнародного спілкування залежно від
обраного виду транспорту або державною
мовою, якщо вантажі перевозяться в
Україні. Таким документом в тому числі
може бути міжнародна автомобільна
накладна (CMR). Факт надання послуги
експедитора при перевезенні
підтверджується єдиним транспортним
документом або комплектом документів
(залізничних, автомобільних,
авіаційних накладних, коносаментів
тощо), які відображають шлях прямування
вантажу від пункту його відправлення
до пункту його призначення.

На виконання укладеної Заявки-договору
позивачем виконано перевезення
вантажу за встановленим маршрутом та
доставлено вантаж замовнику за
призначенням, про що свідчить залучена
до матеріалів справи міжнародна
автомобільна накладна (CMR).

Також сторонами складено, підписано та
скріплено печатками Акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
від 29.10.2013р. №183, відповідно до якого
виконавець ФОП ОСОБА_1 передав, а
замовник ТОВ «ВП «Пак-Експо Індастрі»
прийняв транспортні послуги згідно
Заявки договору від 08.08.2013р. вартістю
5505,98 грн. і сторони претензій по об'єму,
якості та строкам виконання робіт
(надання послуг) одна до одної не мають.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК
України, якщо в зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Умовами
Заявки-договору визначено строк та
порядок оплати - в безготівковій формі
протягом 45-60 днів від дати
відвантаження (22.10.2013р. згідно CMR), тобто
в проміжок часу між 07.12.2013р. по 21.12.2013р.
включно. За таких обставин строк
виконання зобов'язання відповідача з
оплати транспортно-експедиторських
послуг є таким, що настав.

Позивач твердить, що відповідач за
надані йому транспортно-експедиційні
послуги належні кошти не сплатив.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання. Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Відповідно до ст. 32
ГПК України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також обставини, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Суд ухвалою від 24.04.2014р. зобов'язував
відповідача подати суду докази оплати
грошових коштів згідно Заявки-договору
від 08.08.2013р. Відповідач відзив на позов
не подав, доказів належної сплати
коштів суду не представив, доводів
позивача не спростував.

Позивач звертався до відповідача з
претензією від 13.03.2014р. №18, в якій
вимагав сплатити заборгованість та
штрафні санкції, про що свідчать
залучені до матеріалів справи копії
опису вкладення в лист від 13.03.2014р. та
фіскального чеку «Укрпошти» від
13.03.2014р. № 2876. Суду н подано доказів
того, що відповідач надав відповідь на
вказану претензію, або задовольнив
законні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Серед
способів захисту права є примусове
виконання обов'язку в натурі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно
дослідивши наявні у справі докази,
перевіривши на відповідність закону та
дійсним обставинам справи твердження
позивача, суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню повністю. Суд
приймає рішення про стягнення з
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пак-Експо Індастрі» на
користь позивача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 5505,98 грн. основного
боргу. У зв'язку із задоволенням позову,
суд в порядку ст. 49 ГПК України покладає
на відповідача відшкодування позивачу
судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 9 Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність», ст. 11, 16, частиною 1 ст. 509,
ст.ст. 525, 526, частиною 1 ст. 530, ст.ст. 610, 612,
614, 627, 909, частиною 1 ст. 929 Цивільного
кодексу України, ст. 179, 307, частиною 1 ст.
316 Господарського кодексу України, ст.
ст. 22, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
підприємство «Пак-Експо Індастрі» (07101,
Київська обл., м. Славутич, вул.
Ентузіастів, буд. 7, ідентифікаційний
код 38508948)

на користь фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1)

5505,98 грн. (п'ять тисяч п'ятсот п'ять
гривень дев'яносто вісім копійок)
основного боргу,

1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять
сім гривень нуль копійок) судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
Конюх О.В.

Повний текст рішення підписано 06.06.2014р.