м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 30/201 16.06.14

За заявою Державної судової
адміністрації України

Про відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
06.03.14. у справі № 30/201

За позовом Управління спільної
комунальної власності територіальних
громад Вінницької

області

До Державної судової адміністрації
України

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Вінницька обласна рада

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Вінницький апеляційний
адміністративний суд

Про стягнення 42 521,81 грн.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Судді Підченко Ю.О.

Трофименко
Т.Ю.

Представники учасників судового
процесу:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи на стороні позивача:
не з'явився

Від третьої особи на стороні
відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 06.03.14. у справі № 30/201 позовні
вимоги задоволено частково та стягнуто
з Державної судової адміністрації
України на користь Управління спільної
комунальної власності територіальних
громад Вінницької області 38 111,97 грн. -
основного боргу, 2 175,91 грн. - пені, 455,17
грн. - 3% річних, 1 602,93 грн. - збитків від
інфляції, 423,46 грн. - державного мита та
235,01 грн. - втрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В іншій частині в
позові відмовлено.

12.06.14. до Господарського суду міста
Києва через відділ діловодства від
Державної судової адміністрації
України надійшла заява про відстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 06.03.14. у справі № 30/201 до
моменту надходження до Державного
бюджету України грошових коштів на
додаткове фінансування Державної
судової адміністрації України для
здійснення відповідних виплат по
рішенню Господарського суду міста
Києва від 06.03.14. у справі № 30/201 до 01.03.15.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.06.14. вказану заяву
призначено до розгляду на 16.06.14.

Представники учасників судового
процесу в судове засідання 16.06.14. не
з'явились.

Розглянувши заяву та додані до неї
матеріали, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим Кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про відстрочку
виконання судового рішення може бути
винесена судом лише у виняткових
випадках за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його виконання
неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини
визначаються судом з огляду на
матеріали справи, у тому числі подані
стороною докази на обґрунтування такої
заяви.

Згідно з вказівками, що містяться в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12.
№ 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121
Господарського процесуального кодексу
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Вищезазначені норми визначають
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних із проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. Проте, нормами
чинного законодавства, зокрема
Господарським процесуальним кодексом
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання. Тому, суд
оцінює докази, які підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України і лише за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, господарський суд
має право відстрочити виконання
рішення чи постанови.

На обґрунтування обставин, викладених
в зазначеній заяві, Державна судова
адміністрація України (далі - ДСА
України) посилається на те, що заявник
як головний розпорядник коштів
Державного бюджету України в сфері
судової системи будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
здійснює лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Разом з тим, для додаткового
фінансування Державної судової
адміністрації України з Державного
бюджету України для погашення
заборгованості по рішенню
Господарського суду міста Києва від
06.03.14. у справі № 30/201 необхідний певний
час.

Приписами ч. ч. 1, 2 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ч. ч. 1, 5 ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів» Державна судова
адміністрація України здійснює
організаційне забезпечення діяльності
органів судової влади у межах
повноважень, установлених законом.
Державна судова адміністрація України
є юридичною особою, має печатку із
зображенням Державного Герба України
та своїм найменуванням, самостійний
баланс та рахунки в органах Державного
казначейства України.

Положенням «Про Державну судову
адміністрацію України», затвердженим
рішенням Ради суддів України № 12 від
22.10.10., визначено, що ДСА України
здійснює організаційне забезпечення
діяльності органів судової влади з
метою створення належних умов
функціонування судів і діяльності
суддів, представляє суди у зносинах з
іншими органами державної влади,
органами місцевого самоврядування в
межах повноважень, установлених
законом. При цьому, ДСА України
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, здійснює функції
головного розпорядника коштів
Державного бюджету України щодо
фінансового забезпечення діяльності
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України, Національної школи суддів
України та органів суддівського
самоврядування, здійснює матеріальне і
соціальне забезпечення працівників
апарату судів та ДСА України.

Фінансування всіх судів в Україні, а
також забезпечення діяльності органів
суддівського самоврядування
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, який
щорічно має затверджуватися
парламентом виключно у формі закону.
Від імені держави обов'язок
забезпечувати фінансування органів
судової влади за рахунок коштів
Державного бюджету України в межах
компетенції покладений на Верховну
Раду України та Кабінет Міністрів
України.

ДСА України, як головний розпорядник
коштів Державного бюджету України в
сфері судової системи, керуючись
нормами бюджетного законодавства,
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету здійснює лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення.

Бюджетним Кодексом України
встановлено процес формування бюджету
та його стадії. При цьому статтею 27
Бюджетного кодексу України чітко
регламентовано процедуру подання і
розгляд законопроектів, що впливають
на показники бюджету, та введення в дію
таких законів.

Судом враховано, що вказана процедура
займає значний часовий проміжок.

Розглянувши мотиви поданої заяви,
врахувавши матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини боржника у виникненні спору,
дослідивши наявні докази, суд дійшов
висновку про задоволення заяви
Державної судової адміністрації
України про відстрочку до 01.03.15.
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 06.03.14. у справі № 30/201.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової
адміністрації України про відстрочку
до 01.03.15. виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
06.03.14. у справі № 30/201 задовольнити.

2. Відстрочити до 01.03.15. виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 06.03.14. у справі № 30/201.

3. Дану ухвалу направити учасникам
судового процесу та відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Головуючий суддя
Т.М. Ващенко

Судді
Ю.О.
Підченко

Т.Ю.
Трофименко