ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Справа № 911/2425/13

Вищий господарський суд у складі
колегії суддів:головуючого
суддіЄвсікова О.О.,суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,розглянувши касаційну
скаргу Банку "Чеська експортні банка,
а.с."на ухвалуКиївського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 р.
(головуючий суддя Андрієнко В.В., судді
Руденко М.А., Шапран В.В.)у справі№
911/2425/13 Господарського суду Київської
областіза позовомTML Investment, s.r.o.,
доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Кузьминецький
цегляний завод"простягнення 11.710.564,49
євро та зобов'язання вчинити дії,за
участю представниківпозивачаВеничук
Є.В.,відповідачаМікітян
К.О.,скаржникаМегединюк Р.В., Ткаченко
Н.І.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 06.09.2013 р. позов
задоволено частково: стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кузьминецький
цегляний завод" на користь TML Investment, s.r.o.
9.365.000,00 євро основного боргу, 2.345.564,49
євро позичкових процентів, та 68.820,00 грн.
судового збору. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
особа, яка не брала участі у справі,
Банк "Чеська експортні банка, а.с.",
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на вказане рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.09.2013 р.
апеляційну скаргу Банку "Чеська
експортні банка, а.с." прийнято до
провадження.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 р.
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Банку "Чеська експортні банка,
а.с." на рішення Господарського суду
Київської області від 06.09.2013 р. у справі
№911/2425/13 припинено як помилково
порушене.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду апеляційної інстанції, скаржник
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить ухвалу апеляційного суду
скасувати та передати справу для
розгляду апеляційної скарги по суті.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
тим, що судом апеляційної інстанції
було неповно з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, а також
невірно застосовано норми
процесуального права, а саме ст. 80, 91 ГПК
України. На думку скаржника,
апеляційний суд дійшов помилкового про
те, що спір у даній справі не порушує
прав та обов'язків скаржника, оскільки
судом не було враховано того, що
відповідно до умов договору підтримки
проекту від 24.10.2007 р., укладеного з гр.
ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_10, та самого
кредитного договору скаржнику
належить переважне право на отримання
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за цим договором.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, заслухавши
представників сторін, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 91 ГПК України сторони
у справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Ухвали
місцевого господарського суду
оскаржуються в апеляційному порядку
окремо від рішення господарського суду
лише у випадках, передбачених статтею
106 цього Кодексу.

У п. 5.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 17.05.2011 р. № 7
"Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ ГПК України"
зазначено, що у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження (якщо
вона не підлягала поверненню з
передбачених ГПК України підстав),
повинен з'ясувати наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувались, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту першого частини 1 ст. 80
ГПК України, оскільки у такому випадку
не існує правового зв'язку між
скаржником і сторонами у справі, в
зв'язку з чим відсутній суб'єкт
апеляційного оскарження.

Апеляційним судом встановлено, що
апелянт (Банк "Чеська експортні банка,
а.с.") не є учасником правовідносин, що
виникли між сторонами за договором
позики від 15.12.2006 р. у справі № 911/2425/13.

Судове рішення, оскаржуване не
залученою до участі у справі особою,
повинно безпосередньо стосуватися
прав та обов'язків цієї особи, тобто
судом має бути розглянуто й вирішено
спір про право у правовідносинах,
учасником яких на момент розгляду
справи та прийняття рішення
господарським судом першої інстанції є
скаржник, або міститься судження про
права та обов'язки цієї особи у
відповідних правовідносинах. Рішення є
таким, що прийняте про права та
обов'язки особи, яка не була залучена до
участі у справі, якщо в мотивувальній
частині рішення містяться висновки
суду про права та обов'язки цієї особи,
або у резолютивній частині рішення суд
прямо вказав про права та обов'язки
таких осіб. В такому випадку рішення
порушує не лише матеріальні права осіб,
не залучених до участі у справі, а й їх
процесуальні права, що витікають із
сформульованого в пункті 1 статті 6
Європейської конвенції про захист прав
людини і основних свобод положення про
право кожного на справедливий судовий
розгляд при визначенні його цивільних
прав і обов'язків. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не береться до уваги
(дана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
02.09.2008 р. у справі № 23/294).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення суду першої інстанції від
06.09.2013 р., останнє не містить жодних
приписів щодо прав та обов'язків
апелянта, що підтверджено апеляційним
судом.

Скаржник вважає, що стягнення
заборгованості за договором позики від
15.12.2006 р., укладеним між КSК Investment, s.r.o.,
правонаступником якого є TML Investment, s.r.o.
(ТМЛ Інвестмент, с.р.о.), та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Кузьминецький цегляний завод", впливає
на його права, обов'язки та економічні
інтереси.

Однак такі твердження не є
обґрунтованими, оскільки, як
встановлено судом апеляційної
інстанції, Банк "Чеська експортні
банка, а.с." не є стороною договору
позики від 15.12.2006 р., укладеного між
позивачем та відповідачем. Крім того,
оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції від 06.09.2013 р. не вирішувались
питання про права і обов'язки апелянта
з урахуванням фактичних і правових
підстав заявленого позову.

Таким чином, апелянтом не доведено
існування безпосереднього правового
зв'язку між Банком та укладеним між
позивачем і відповідачем (без участі
Банку) договором позики від 15.12.2006 р.

Як встановлено апеляційним судом,
договір поруки від 15.12.2006 р. не
пов'язаний з кредитним договором від
31.08.2007 р. № 21274, укладеним між Банком
"Чеська експортні банка, а.с." та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кузьминецький
цегляний завод".

За таких обставин апеляційний суд
дійшов підставного висновку про те, що
рішення Господарського суду Київської
області від 06.09.2013 р. не стосується прав
та обов'язків Банку "Чеська експортні
банка, а.с.".

При цьому колегія суддів відхиляє
посилання скаржника на договір
підтримки проекту від 24.10.2007 р. та на
переважне право Банку на отримання
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором,
оскільки вказані доводи не
спростовують вищенаведеного. Так,
апеляційним судом встановлено, що
апелянт не надав належних та
допустимих доказів наявності
порушення свого суб'єктивного
матеріального права та наявності
підстав для його правового захисту, що
є порушенням ст. 91 ГПК України, оскільки
право подання апеляційної скарги
особою, яка не брала участь у розгляді
справи в суді першої інстанції, існує
лише в тому випадку, коли буде доведено
існування самого порушення
суб'єктивного права. У випадку
відсутності такого права або коли воно
не порушене, апеляційна скарга не
підлягає розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Оскільки апеляційним судом
встановлено, що права скаржника
оскаржуваним судовим рішенням не
порушені, питання про його права і
обов'язки не вирішувались, апеляційний
господарський суд правильно припинив
апеляційне провадження на підставі ст.
80 ГПК України.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України
касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних
дій касаційної інстанції, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх
доказуванням, колегія суддів відхиляє
всі інші доводи скаржника, які фактично
зводяться до переоцінки доказів та
необхідності додаткового встановлення
обставин справи.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

На думку колегії суддів, висновок
апеляційного суду про наявність
підстав для припинення апеляційного
провадження у справі є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
чинного законодавства, фактичним
обставинам справи і наявним у ній
матеріалам, а доводи касаційної скарги
його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановленої у
справі ухвали суду апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 80, 85, 111-5, 111-7, 111-9,
111-11, 111-13 Господарського процесуального
кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Банку "Чеська
експортні банка, а.с." залишити без
задоволення, а ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014 р. у справі №911/2425/13 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков суддіО.А.
Кролевець О.В. Попікова