ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.Справа № 922/1991/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго" м. Харків до
Управління Державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в Харківській
обл., м. Харків про стягнення 2300,00 грн.
за участю представнииків сторін:

позивача - Антипова С.Л., за довіреністю
№ 01-62 юр/7261 від 09.09.2013 року;

відповідача -Арсеньєв В.О., за
довіреністю № б/н від 21.03.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго"
звернулася до господарського суду
Харківської області із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Управління Державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в Харківській
області заборгованість за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії в розмірі 2154,62 грн.,
пені в розмірі 89,61 грн., 3% річних в
розмірі 34,52 грн. та інфляційні втрати в
розмірі 21,29 грн. за неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором про постачання електричної
енергії № 011791 від 07.07.2008 року. Позивач
також просить стягнути з відповідача
на користь позивача судовий збір в
розмірі 1827,00 грн.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 06.06.2014 року
представник позивача надав клопотання
(вх. № 18985) про долучення до матеріалів
справи документів.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 10.06.2014 року від
представника відповідача надійшли
письмові пояснення, в яких відповідач
визнає позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу в сумі 2154,62
грн., в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення пені, 3% річних та
інфляційних витрат проти позову
заперечує, у зв`язку з несвоєчасним
фінансуванням Управління ДАІ ГУМВС
України в Харківській області.

Представник позивача у судовому
засіданні 10.06.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 10.06.2014 року позовні вимоги
визнав в частині стягнення
заборгованості за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії в розмірі 2154,62 грн.,
щодо стягнення пені в розмірі 89,61 грн.,
3% річних в розмірі 34,52 грн. та
інфляційних втрат в розмірі 21,29 грн.
заперечував.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

07.07.2008 року між Акціонерною компанією
"Харківобленерго" (позивач) та
Управління державної автомобільної
інспекції головного управління МВС
України в Харківській області
(відповідач), укладено договір про
постачання електричної енергії № 011791
(далі - договір).

Згідно з п.9.11. договір пролонгований на
2014 рік.

Відповідно до договору постачальник
зобов'язався постачати електричну
енергію споживачу, а споживач
оплачувати постачальнику її вартість
та здійснювати інші платежі згідно з
умовами цього договору та додатками до
договору, що є його невід'ємними
частинами.

Під час виконання умов цього договору,
а також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим договором, сторони
зобов'язалися керуватися чинним
законодавством України, зокрема
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими в
установленому порядку.

Згідно з п. 2.2.2. договору позивач
зобов'язався постачати електричну
енергію, як різновид товару в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5
договору, з урахуванням умов розділів 6,
7 договору, відповідно до Додатку № 1
"Договірні величини споживання" та
Додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 2.3.3 договору,
відповідач зобов`язаний своєчасно
сплачувати позивачу вартість спожитої
електричної енергії та інші
нарахування.

Відповідно до п. 5 додатку № 2
остаточний розрахунок відповідача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі рахунка, який
виставляється позивачем на основі
даних про фактичне споживання
електричної енергії. Відповідач
повинен отримати рахунок на оплату
електричної енергії. Цей рахунок має
бути оплачений протягом 5 операційних
днів з дня його отримання.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про внесення змін до Порядку
постачання електричної енергії
споживачам" від 16.06.2005 р. № 473 (далі -
Порядок) встановлено порядок
визначення граничних величин
споживання електричної енергії та
потужності для споживачів, а саме: п.7
передбачає - енергопостачальні
організації до початку наступного року
в обумовлені договорами про постачання
електричної енергії терміни
узгоджують з усіма споживачами, крім
населення, обсяги очікуваного
споживання електричної енергії на
наступний рік за місяцями (кварталами).

Відповідно до абзацу 6 п. 4.2 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України №28 від 31.07.1996 р. (зі змінами та
доповненнями) (далі - Правила) та п. 5.1.
договору сторонами визначено
договірні величини споживання
електричної енергії в Додатку №1 до
договору.

В цьому Додатку до договору на січень
2014 року споживачеві встановлено
договірну величину споживання
електричної енергії у розмірі 2352
кВт/год.

Як вбачається зі звіту за січень 2014
року, відповідачем фактично було
використано електричну енергію в
кількості 3977 кВт/год.

Таким чином суд дійшов висновку, що
відповідач перевищив договірні
величини споживання на 1745 кВт/год.

Відповідно до вимог п. 6.14 Правил
позивачем складене повідомлення № 166
від 10.02.2014 року про перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії по підсумкам
розрахункового періоду за січень 2014
року, яким до відповідача доведено про
перевищення ним договірних величин
споживання електричної енергії на 1745
кВт/год. вартість якої складає 1801,54 грн.

Відповідно до додатку № 1 на лютий 2014
року встановлено договірну величину у
розмірі 2016 кВт/год.

Як вбачається зі звіту за лютий 2014 року,
відповідачем фактично було
використано електричну енергію в
кількості 2358 кВт/год.

Відповідно до вимог п. 6.14 Правил
позивачем складене повідомлення № 2065
від 11.03.2014 року про перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії по підсумкам
розрахункового періоду за лютий 2014
року, яким до відповідача доведено про
перевищення ним договірних величин
споживання електричної енергії на 342
кВт/год. вартість якої складає 353,08 грн.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачем у січні 2014 року
перевищено встановлені договірні
величини споживання електричної
енергії на 1745 кВт/год, а саме: 3977 кВт/год
(фактично спожита кількість
електричної енергії) - 2232 кВт/год
(договірна величина електричної
енергії) = 1745 кВт/год (перевищення
договірної величини).

Також судом встановлено, що
відповідачем у лютому 2014 року
перевищено встановлені договірні
величини споживання електричної
енергії на 342 кВт/год, а саме: 2358 кВт/год
(фактично спожита кількість
електричної енергії) - 2016 кВт/год
(договірна величина електричної
енергії) = 1745 кВт/год (перевищення
договірної величини).

Відповідно до вимог п. 6.14. Правил АК
"Харківобленерго" було складено
повідомлення №166 від 10.02.2014 р. та
повідомлення № 2065 від 11.03.2014 року про
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії по
підсумкам розрахункового періоду, яким
споживачу повідомлено про порушення
ним ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" від 16.10.1997 р. №
575/97-ВР, якою передбачена
відповідальність споживачів за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії у
вигляді сплати на користь
енергопостачальної організації
двократної різниці між фактично
спожитою величиною електроенергії і
договірною величиною, яка за січень 2014
року в сумі 1801,54 грн. та за лютий 2014 року
в сумі 353,08 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" за перевищення
договірної величини електричної
потужності сплачується двократна
вартість різниці фактично спожитої і
договірної величини.

Згідно зі ст. 173 ГК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов`язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526
ЦК України зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевказані обставини і той
факт, що відповідач визнав наявну в
нього заборгованість за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії за січень 2014 року
та лютий 2014 року розмірі 2154,62 грн., суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги правомірні, нормативно та
документально обґрунтовані, а тому
підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 34,52 грн. 3% річних
та 21,29 грн. суми інфляційних витрат, суд
зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимога про стягнення 3% річних в сумі
34,52 грн. та 21,29 грн. суми інфляційних
витрат заявлені позивачем
обґрунтовано, доведені матеріалами
справи, вірно нараховані та підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 89,61 грн. пені, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.4.2.1 договору, при
порушенні термінів розрахунку за
спожиту електричну енергію відповідач
сплачує позивачу суму боргу з
урахуванням пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з
наслідків порушення зобов'язань є
сплата неустойки, розмір якої
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем
обґрунтовано нараховано відповідачу
пеню на суму заборгованості у розмірі
89,61 грн., розрахунок пені перевірено
судом з урахуванням вимог діючого
законодавства, тому суд приходить до
висновку щодо її задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією, ст.
ст. 193, 233 ГК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 611,
625 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 32-33, 43, 44, 49, п.
1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління державної
автомобільної інспекції головного
управління МВС України в Харківській
області (61013, м. Харків, вул. Шевченко, 26,
п/р 0040 УДК у Харківській області,
МФО 851011, ) на користь
Акціонерної компанії "Харківобленерго"
(61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р
07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ) заборгованість за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії в
розмірі 2154,62 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Управління державної
автомобільної інспекції головного
управління МВС України в Харківській
області (61013, м. Харків, вул. Шевченко, 26,
п/р 0040 УДК у Харківській області,
МФО 851011, ) на користь
Акціонерної компанії "Харківобленерго"
(61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р
0912 в АТ "Банк Золоті ворота", МФО
351931, ) 34,52 грн. суми 3%
річних, 89,61 грн. суми пені, 21,29 грн. суми
інфляційних витрат, 1827,00 грн. витрат зі
сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.06.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/1991/14