ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 р. Справа № 909/536/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Кавлак І.П., при
секретарі судового засідання:
Манів-Головецькій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Івано - Франківськгаз"

вул. Ленкавського, 20,
м.Івано-Франківськ, 76000

до відповідача:Долинського
будівельно-монтажного Об'єднання
"Райагробуд"

вул. Обліски, 66-б, м.
Долина, Івано-Франківська область, 77500

про стягнення 8262 грн. 16 коп., з
яких: 7000 грн. - основний борг,

555 грн. 74 коп. - пеня, 117
грн. 46 коп. - 3% річних,

588 грн. 96 коп. - інфляційні
втрати

За участю представників:

від позивача:Цимбаліста О.С. - провідний
юрисконсульт,

(довіреність № 08-19/1055 від
20.05.14);

Фігель Т.М. - юрисконсульт
першої категорії,

(довіреність № 08.1-19/671 від
26.03.14);

від відповідача представники не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Івано-Франківськгаз" звернулося до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Долинського будівельно-монтажного
Об'єднання "Райагробуд" про стягнення 9
923 грн. 35 коп., з яких: 8 661 грн. 19 коп. - сума
основного боргу, 555 грн. 74 коп. - пеня, 117
грн. 46 коп. - 3% річних, 588 грн. 96 коп. -
інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 22.05.14
порушено провадження у справі та
призначено справу до розгляду на 05.06.14.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 05.06.14, в
зв»язку з неявкою представника
відповідача, розгляд справи відкладено
на 17.06.14.

16.06.14 через канцелярію
господарського суду від позивача
надійшла заява про зменшення позовних
вимог ( № 08-20/1289 від 13.06.14; вх. № 8420/14) в
якій позивач просить суд стягнути з
відповідача 8262 грн. 16 коп., з яких: 7000
грн. 00 коп. - основний борг, 555 грн. 74 коп. -
пеня, 117 грн. 46 коп. - 3% річних, 588 грн. 96
коп. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, а тому
заява позивача (№ 08-20/1289 від 13.06.14; вх. №
8420/14 від 16.06.2014), 17.06.14, прийнята до
розгляду по суті, відповідно до
зменшених позовних вимог. При цьому суд
виходить з того, що зменшення розміру
позовних вимог не порушує
процесуальних прав відповідача.

Відповідач в судове засідання
жодного разу не з"явився, відзиву на
позов не надав, своїм правом на участь у
судовому розгляді не скористався, хоча
належним чином повідомлений про місце
і час розгляду справи ухвалами суду від
22.05.14 та від 05.06.14; письмових заяв,
повідомлень щодо поважності причин
відсутності відповідача в судовому
засіданні до суду не надходило.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві (див.
Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997
року № 02-5/289 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України»).

Ухвала господарського суду про
порушення провадження у справі від
22.05.14 надіслана відповідачеві
рекомендованою кореспонденцією за
адресою, зазначеною у позовній заяві:
вул. Обліски, 66-б, м. Долина,
Івано-Франківська область, 77500.

Відповідно до пункту 2.6.15.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 № 28 на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив. Дана
відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Вищезазначені обставини свідчать
про належне виконання господарським
судом обов»язку щодо повідомлення
відповідача про вчинення судом певних
процесуальних дій по даній справі.

Частиною 3 ст. 22 ГПК України
встановлено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
ратифікованої Законом України від
17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції»визначено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов»язків цивільного характеру.

За таких обставин, суд, дослідивши
матеріали справи, враховуючи те, що
відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, зважаючи на обмеженість
строками розгляду справи,
встановленими ст. 69 ГПК України, вважає
за можливе розглянути справу без
участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами, відповідно
до ст. 75 ГПК України.

Присутнім в судовому засіданні
представником позивача підтримано
позовні вимоги, відповідно до заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
вважаючи їх обгрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню з підстав,
викладених у позові.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем умов договору
№ 2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом від 01.11.2013 в частині проведення
розрахунку за природній газ та послуги
з його транспортування. З огляду на
прострочку виконання відповідачем
грошового зобов»язання, а саме
порушення строків оплати позивач
просить суд стягнути з відповідача
пеню в сумі 555 грн. 74 коп. за період з
06.12.13 по 20.05.14, 3 % річних в сумі 117 грн. 46
коп. за період з 06.12.13 по 20.05.14 та 588 грн. 96
коп. інфляційних втрат за період
грудень 2013 року - квітень 2014 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом у нарадчій кімнаті
за результатами оцінки доказів.
Відповідно до
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, всебічно і повно з»ясувавши
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, об»єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

1 листопада 2013 року між ПАТ по
газопостачанню та газифікації "Івано -
Франківськгаз" в особі Долинського
УЕГГ (далі- постачальник) та Долинським
будівельно-монтажним Об'єднанням
"Райагробуд" (далі - споживач) укладено
договір №2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (далі - договір).

Зазначений вище Договір укладено
у письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін,
підписи засвідчено печатками
юридичних осіб, що відповідає приписам
статей 207, 208 ЦК України. Згідно приписів
ст. 204 ЦК України, договір
№2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом від 01.11.2013 є правомірним
правочином, так як іншого (розірвання,
припинення, скасування цього договору)
сторонами суду не представлено.

Пунктом 10.1. цей договір набуває
чинності з дати підписання та,
відповідно до ч.3 статті 631 Цивільного
кодексу України, поширює свою дію на
відносини, що склались між сторонами з
01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013
року, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

Пунктом 1.1. договору встановлено,
що постачальник протягом 2013 року
здійснює споживачу постачання
природного газу (далі - газ) в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором.

В розділі 2 Договору визначено
обсяги та умови постачання газу.

Пунктом 2.6. Договору сторони
погодили, що послуги з постачання газу
документально оформлюються підписаним
сторонами актом приймання-передачі
газу, що офомлюється згідно з даними
вузлів обліку, визначених у додатку 1 до
договору.

Визначення вартості послуг за
договором та порядок розрахунків
визначені в розділі 4 Договору.

Пунктом 4.6.1. договору
встановлено, що для промислових
споживачів та інших суб»єктів
господарювання авансові платежі
сплачуються споживачем постачальнику
на розрахунковий рахунок зі
спеціальним режимом використання у
розмірі 100 відсотків від вартості
запланованого або погодженого
постачальником обсягу газу на
розрахунковий період за п»ять (5)
календарних днів до початку місяця
поставки газу.

Пунктом 4.6.3. договору сторони
погодили, що у випадку недоплати
вартості послуг з постачання газу за
розрахунковий період споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше п»ятого (5) числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Позивач свої договірні
зобов»язання виконував належним чином.

Долинським БМО "Райагробуд" за
листопад 2013 року було спожито
природній газ в обсязі 1861 тис.м.куб на
суму 8661 грн. 19 коп.

Даний факт підтверджується
наявним в матеріалах справи актом
№2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 приймання-передачі
природного газу за листопад 2013 року.

Також між сторонами був
підписаний акт звірки взаємних
розрахунків, що проведений станом на
01.12.2013 р. Підписання Відповідачем
вказаного акту свідчить про визнання
ним своєї заборгованості перед
Позивачем на зазначену в ньому суму,
тобто, згідно акту звірки
взаєморозрахунків від 01.12.2013 р.,
відповідач визнав борг у сумі 8661 грн. 19
коп.

В порушення договірних
зобов'язань відповідач за споживання
та транспортування природного газу за
листопад 2013 року не розрахувався.

24.01.14 з метою досудового
врегулювання спору, позивачем на
адресу відповідача направлено
претензію № 05-10/93 з вимогою сплатити
заборгованість за спожитий природний
газ в сумі 8661 грн. 19 коп.; факт
направлення претензії підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
фіскального чеку № 1728. Проте, вимога
щодо сплати зазначеної вище суми
залишена без відповіді та задоволення.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарський
договір є підставою виникнення
господарських зобов»язань.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1
статті 509 Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Як передбачено ч.1 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов"язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом;
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України,
порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно приписів ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності.
Положеннями ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.
Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Вказаною нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні
доказів сторонами та доведенні їх
переконливості суду.
Відповідачем не подано жодних
документальних доказів, які б
спростовували доводи позивача щодо
неналежного виконання зобов'язань
стосовно оплати за природній газ,
згідно доданого до матеріалів справи
акту приймання-передачі природного
газу.

На час прийняття рішення
відповідачем частково погашена сума
боргу; оплати залишку вартості
спожитого газу в сумі 7000 грн.
відповідачем не здійснено. Розмір
вказаної заборгованості відповідає
фактичним обставинам справи,
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків станом на 13.06.2014 року, отже
вимога позивача щодо стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ в сумі 7000 грн. 00 коп. обґрунтована та
підлягає задоволенню.

Факт прострочки виконання
грошового зобов'язання за договором
№2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом від 01.11.2013 підтверджується
матеріалами справи, відповідачем не
спростований.

Відповідно до ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 6.2.2. договору сторони
погодили, що у разі порушення
споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, із
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 216
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

В силу ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема неустойкою
(штрафом, пенею), якою, з огляду на
положення ст.549 ЦК України, є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 вказаного Закону
встановлює, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Статтею 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією
статтею сплата суми боргу за грошовим
зобов»язанням з урахуванням
встановленого індексу інфляції, а так
само трьох процентів річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності.

Право кредитора вимагати сплату
боргу з урахуванням індексу інфляції
та процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору (ст.ст. 612, 625 ЦК України).

Суд перевірив нарахування
позивачем 3 % річних в сумі 117 грн. 46 коп.
за період з 06.12.13 по 20.05.14, 588 грн. 96 коп.
інфляційних втрат за період грудень 2013
року - квітень 2014 року та дійшов
висновку про задоволення зазначених
вимог за розрахунком позивача, який
наявний в матеріалах справи та є
арифметично вірним.

Зважаючи на те,
що факт прострочки виконання
грошового зобов»язання за договором
№2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом від 01.11.2013 підтверджується
матеріалами справи, вимоги позивача
щодо стягнення 3 % річних в сумі 117 грн. 46
коп. за період з 06.12.13 по 20.05.14 та 588 грн. 96
коп. інфляційних втрат за період
грудень 2013 року - квітень 2014 року
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Щодо заявленої позивачем до
стягнення пені слід зазначити
наступне.

Згідно з вірним арифметичним
розрахунком, проведеним судом
(розрахунок додається), з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
пеня за період зазначений позивачем, а
саме з 06.12.2013 по 20.05.2014 в сумі 505 грн. 91
коп., розрахована в ІПС
«Законодавство», тобто на 49 грн. 83 коп.
менше від суми нарахованої позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд
дійшов висновку, що позивач помилився в
арифметичних розрахунках щодо
нарахування пені, а тому в частині
стягнення пені в розмірі 49 грн. 83 коп.
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Оскільки, факт прострочки
виконання грошового зобов»язання за
договором
№2013/ТП-ПР-к-Дл-10085 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом від 01.11.2013 підтверджується
матеріалами справи, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
пеня в сумі в сумі 505 грн. 91 коп. за
період з з 06.12.2013 по 20.05.2014, згідно з
вірним арифметичним розрахунком
проведеним судом.

Судовий збір за правилами ст. 49
ГПК України покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст.124 Конституції
України, ст.ст. 173, 175, 193,
216, 230-233, 265 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 546,
549, 551, 599, 611-612, 625, 629, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 4-3, 22, 33, 43, 49, 75, ст. 82,
ст.ст. 83-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного
товариства "Івано-Франківськгаз" до
Долинського будівельно-монтажного
Об'єднання "Райагробуд" про стягнення
8262 грн. 16 коп., з яких: 7000 грн. - основний
борг, 555 грн. 74 коп. - пеня, 117 грн. 46 коп. -
3% річних, 588 грн. 96 коп. - інфляційні
втрати задовольнити частково.

Стягнути з Долинського
будівельно-монтажного Об'єднання
"Райагробуд" ( вул. Обліски, 66-б, м.
Долина, Івано-Франківська область, 77500;
код 03578001) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Івано-Франківськгаз" (вул.
Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76000
; код 03361046) - 7000(сім тисяч) грн. основного
боргу, 505(п»ятсот п»ять) грн. 91 коп. пені,
3% річних в сумі 117(сто сімнадцять) грн. 46
коп., 588(п»ятсот вісімдесят вісім) грн. 96
коп. інфляційних втрат та 1816(одну
тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 04
коп. судового збору.

Наказ видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

В частині позову Публічного
акціонерного товариства
"Івано-Франківськгаз" до Долинського
будівельно-монтажного Об'єднання
"Райагробуд" про стягнення пені в сумі
49 (сорок дев»ять)грн. 83 коп.
відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 20.06.14

Суддя
І.П. Кавлак

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кавлак І. П. 20.06.14