ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Справа № 925/444/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Луговій І.В., за участю
представників сторін: позивача -
Житнікової Т.А. за довіреністю,
відповідача - Балковської І.Ю. за
довіреністю, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
Черкаської міської ради до публічного
акціонерного товариства фірма
«Будкомплект» про стягнення 447082 грн. 02
коп.,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014 року позивач - Черкаська міська
рада - звернувся в господарський суд
Черкаської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
фірма «Будкомплект» (далі - відповідач)
про стягнення, на підставі договору
оренди земельної ділянки від 18.09.2003
року, укладеного між ними, 430211 грн. 69
коп. заборгованості з орендної плати за
землю за період з 01.03.2004 по 30.11.2013 року,
16870 грн. 33 коп. пені за шість місяців
прострочення грошового зобов'язання,
що разом складає 447082 грн. 02 коп., та
відшкодування судових витрат.
Виникнення спірної заборгованості
позивачем мотивовано невиконанням
відповідачем умов договору щодо
визначення розміру орендної плати.

У судовому засіданні представник
позивача позов з підстав, викладених в
позовній заяві, підтримала і просила
суд задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на
позов (вх. № 8307 від 08.04.2014 року),
додаткові пояснення до нього (вх. № 10830
від 15.05.2014 і № 11012 від 19.05.2014 року, а.с. 22-24,
133-134, 157-158) із якого вбачається, що
відповідач в задоволенні позову просив
суд відмовити з мотивів застосування
позовної давності до грошових вимог за
період березень 2004 - лютий 2011 року, в
решті грошових вимог за період
березень 2011 - листопад 2013 року - у
зв'язку з відсутністю спірної грошової
заборгованості.

Представник відповідача в засіданні
суду позов не визнала і просила суд в
його задоволенні позивачу відмовити з
мотивів, викладених у письмовому
відзиві.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд в задоволенні позову
відмовляє повністю з наступних
підстав.

03.07.2003 року третя сесія Черкаської
міської ради прийняла рішення № 3-545
«Про надання відкритому акціонерному
товариству - фірмі «Будкомплект»
земельної ділянки в оренду», яким
вирішила надати відповідачу -
відкритому акціонерному товариству
фірмі «Будкомплект» земельну ділянку
загальною площею 81952 кв.м. по вул.
Будіндустрії, 11 в оренду на 49 років під
існуючу виробничу базу, з них - 67606 кв.м.
для потреб промисловості, 14346 кв.м. - для
комерційного використання за рахунок
земель Черкаської міської ради.

18.09.2003 року між позивачем - Черкаською
міською радою, як орендодавцем, та
відповідачем - відкритим акціонерним
товариством фірмою «Будкомплект», як
орендарем, на підставі вказаного
рішення Черкаської міської ради, було
укладено договір оренди земельної
ділянки, згідно з яким позивач
зобов'язався передати, а відповідач -
прийняти в оренду терміном на 49 років
земельну ділянку загальною площею 81952
кв.м. під існуючу виробничу базу, з них:
67606 кв.м. для потреб промисловості, 14346
кв.м. - для комерційного використання із
земель Черкаської міської ради за
адресою: м. Черкаси, вул. Будіндустрії,
11, згідно плану земельної ділянки, який
є невід'ємною частиною цього договору
(далі - договір).

За умовами договору оренди землі:

п. 3.1 - за оренду земельної ділянки
орендар сплачує орендну плату у
грошовій формі;

п. 3.2 - розрахунок орендної плати
відповідно до рішення Черкаської
міської ради від 14.12.2001р. №8-89: - грошова
оцінка земельної ділянки загальною
площею 81952 кв.м. згідно з довідкою
Черкаського міського управління
земельних ресурсів від 17.07.2003 року
№131-гр-2003 та з урахуванням коефіцієнту
інфляції на час укладання цього
договору складає: земельна ділянка
площею 67606 кв.м. - 3 514 836,00 грн., земельна
ділянка площею 14346 кв.м. - 1 553 815,00 грн.; -
річна орендна плата згідно розрахунку
Черкаського міського управління
земельних ресурсів від 23.07.2003 року
№59-25-01 встановлюється: - за земельну
ділянку площею 67606 кв.м. земель
промисловості у розмірі 1% від її
грошової оцінки і складає 35148,00 грн.; за
земельну ділянку площею 14346 кв.м. земель
комерційного використання у розмірі 3%
від її грошової оцінки і складає 46615,00
грн.;

п. 3.3 - розмір грошової оцінки та
орендної плати за земельну ділянку не
є сталим і змінюється в зв'язку з
проведенням її щорічної індексації та
внесенням змін на підставі вимог
діючого законодавства й інших
нормативних документів. В таких
випадках розмір грошової оцінки
земельної ділянки та орендної плати за
земельну ділянку змінюватиметься без
внесення змін та доповнень до цього
договору;

п. 3.4 - орендна плата за землю вноситься
орендарем щомісячно до 30 числа
наступного місяця за звітним;

п. 3.8 - орендар зобов'язаний до 15 числа
січня поточного року надати
орендодавцю відомості про сплату
орендної плати за попередній рік для
проведення взаємозвірки розрахунків;

п. 7.4 «б» - орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату;

п. 8.3 - за несвоєчасне внесення орендної
плати стягується пеня у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла в
період, за який стягується пеня, від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу, але не більше
визначеної законом ставки пені за
несвоєчасну сплату земельного податку;

п. 8.7. - орендар в разі пропуску терміну
укладання договору, визначеного
рішенням про надання земельної ділянки
в оренду, відшкодовує орендодавцю суму
упущеної вигоди (неотримання
надходжень) в розмірі орендної плати за
весь період з початку другого місяця
після прийняття рішення до моменту
набуття чинності договору оренди.

Договір зареєстрований 18.09.2003 у книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі за номером 383.

Згідно з розрахунком заборгованості по
орендній платі від 17.03.2004 року, який
підписаний позивачем та відповідачем,
Черкаська міська рада здійснила
розрахунок заборгованості відповідача
по строку сплати на 01.04.2004 року та
визначила її у розмірі 978,15 грн. (а.с. 18).

На підставі рішення міської ради від
31.05.2007 р. №2-613 "Про плату за оренду землі"
сторонами підписаний розрахунок
розміру орендної плати за земельну
ділянку, яка надається в оренду ВАТ
фірмі "Будкомплект", - за земельну
ділянку площею 67606 кв.м. земель
промисловості у розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки і складає
109136,00 грн. на рік; за земельну ділянку
площею 14346 кв.м. земель комерційного
використання у розмірі 7% від її
нормативної грошової оцінки і складає
112573,00 грн.;

08.06.2012 року міськрайонним управлінням
Держкомзему у м.Черкаси та Черкаському
районі проведено нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, згідно якої:
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 14346 кв.м. (для
комерційного використання) становить
3425394,42 грн., нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 67606 кв.м. (для
потреб промисловості) - становить 8408158,22
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
надав розрахунок від 22.01.2014 №100/18-08
заборгованості відповідача - ПАТ фірма
«Будкомплект» по орендній платі за
земельну ділянку по вул. Будіндустрії,
11 згідно договору оренди землі від
18.09.2003 року № 383 (далі - розрахунок
№100/18-08, а.с. 19). Із розрахунку №100/18-08
вбачається, що спірна заборгованість
відповідача з орендної плати виникла
за період нарахувань з 01.03.2004 по 30.11.2013
року і складає 430211,69 грн., в тому числі
978,15 грн. упущеної вигоди згідно з п. 8.7.
договору, що виникла до 01.03.2004 року.

Згідно з обґрунтуванням позовних вимог
та розрахунком № 100/18-08 позивач,
враховуючи п. 3.3 договору,
перераховував орендну плату у сторону
збільшення:

з 01.01.2006 - у зв'язку із щорічною
індексацією грошової оцінки землі;

з 04.06.2007 - у зв'язку із набранням
чинності рішенням Черкаської міської
ради від 31.05.2007 №2-613 «Про плату за
оренду землі» (ставки орендної плати
для земель промисловості були
встановлені в розмірі 3% від їх
нормативної грошової оцінки, для
земель комерційного використання в
розмірі 7 % від їх нормативної грошової
оцінки);

з 01.01.2008, з 01.01.2009, з 01.01.2010 року - у зв'язку
із щорічною індексацією грошової
оцінки землі;

з 17.05.2011 - у зв'язку із набранням
чинності рішенням Черкаської міської
ради від 13.05.2010 № 5-656 «Про затвердження
показників грошової оцінки земель м.
Черкаси» (базова вартість одного
квадратного метра земельної ділянки
земель м. Черкаси встановлена у розмірі
127,48 грн.);

з 13.09.2011 - у зв'язку із набранням
чинності рішенням Черкаської міської
ради від 13.05.2010 № 5-657 «Про плату за
оренду землі» (ставки орендної плати
були встановлені в розмірі 3 % від їх
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки).

Крім того, згідно з п. 8.3 договору, за
несвоєчасне внесення орендної плати до
складу позовних вимог позивачем
включено пеню у розмірі 16870,33 грн. за
шість місяців прострочення платежу
(червень - листопад 3013 року) і, таким
чином, загальна сума заявлених
позовних вимог склала 447082,02 грн.

В ході судового провадження сторонам
надавався час для уточнення сум
проведених між ними розрахунків, після
спливу якого позивач надав інший акт
звірки від 12.05.2014 року, згідно з яким
заборгованість по орендній платі була
визначена ним у розмірі 433835,13 грн.,
тобто на 13246,89 грн. менше, ніж заявлено
попередньо. Зокрема, сума основного
боргу була визначена ним на рівні 417475,69
грн., тобто різниця у сторону зменшення
склала 12736,00 грн., пеня - 16359,44 грн.,
різниця у сторону зменшення склала 510,89
грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком
заборгованості від 12.05.2014 року, у 2004,
2006-2011 роках орендна плата сплачувалась
відповідачем у меншому розмірі, ніж
розрахований позивачем, за виключенням
2005, 2012, 2013 (з січня по листопад) років,
коли орендна плата була сплачена у
більшому розмірі.

Обґрунтовуючи заперечення проти
позову, відповідач також подав акт
звірки взаєморозрахунків (а.с. 142-143). Із
зазначеного акта звірки вбачається, що
за період з березня 2011 по листопад 2013
року, його заборгованість з орендної
плати станом на 01.12.2013 склала 4390,90 грн.

Із пояснень представника відповідача в
засіданні суду, поданих ним письмового
відзиву і додаткових письмових
пояснень до нього, письмових доказів
суд вбачає наступне.

За розрахунком позивача, відповідно до
акту звірки від 12.05.2014 року і розрахунку
№ 100/18-08, різниця між сумою нарахованої
орендної плати з березня 2004 по грудень
2010 включно, з врахуванням 978,15 грн.
упущеної вигоди за 2004 рік, та сплаченої
відповідачем за цей період орендної
плати склала 387669,61 грн. За січень-лютий
2011 позивачем було нараховано 46341,88 грн.
(по 23 170,94 грн. за місяць), сплачено
відповідачем 32896,16 грн. (по 16448,08 грн. за
місяць). Таким чином, заборгованість
відповідача з орендної плати станом на
01.03.2011 склала 401115,33 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач
наявність і розмір заборгованості з
орендної плати станом на 01.03.2011 в сумі
401115,33 грн. належними і допустимими
доказами не спростував, посилаючись на
сплив строку зберігання документації,
а отже на неможливість надати суду
відповідні розрахункові документи, в
цій частині позову заявив про
застосування позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України
визначено поняття позовної давності,
її загальну і спеціальну тривалість,
правила обчислення, початок перебігу,
умови зупинення і переривання перебігу
позовної давності.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів», за
змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги
наявність заборгованості відповідача
з орендної плати за період з 01.03.2004 по
01.03.2011 в сумі 401115,33 грн., ненадання
позивачем доказів наявності поважних
причин, з яких ним пропущений строк
позовної давності до грошових вимог в
цій частині, в задоволенні позову в цій
частині відмовляє внаслідок спливу
позовної давності. Заперечення
представника позивача в засіданні суду
про неможливість застосування
позовної давності, так як платежі, які
здійснювалися відповідачем протягом
2011-2013 років, зараховувалися позивачем в
першу чергу в рахунок погашення
заборгованості за попередні роки, суд
відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.8 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Нацбанку України від 21.01.04 №
22 та п. 1.2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України від 24.05.95 № 88,
отримувач коштів, якщо інше не
передбачено договором, не вправі
самостійно визначати порядок
зарахування коштів, якщо платником
чітко визначено призначення платежу.

Договір оренди земельної ділянки,
укладений сторонами, не містить умов,
які б надавали можливість позивачу
розподіляти кошти на власний розсуд,
тобто зараховувати їх не за тим
призначенням, яке відповідач зазначив
у платіжних дорученнях.

Подані відповідачем платіжні
доручення, які підтверджують оплату
орендної плати за період з березня 2011
по листопад 2013, а також за
січень-березень 2014 року (а.с. 48-112, 138-141), у
графі призначеннях платежу містять
зазначення конкретного періоду, за
який здійснюється платіж.

З урахуванням зазначеного суд
твердження позивача про можливість
здійснення ним самостійного розподілу
сум, що надходили від відповідача,
вважає необґрунтованим і відхиляє.

Із поданого відповідачем акту ДПІ у м.
Черкасах Головного управління
Міндоходів у Черкаській області від
21.06.2013 № 1802/15-7/01274937 вбачається, що
інспекторами ДПІ у м. Черкасах було
проведено позапланову невиїзну
перевірку відповідача - публічного
акціонерного товариства фірма
«Будкомплект» щодо правильності та
повноти нарахування орендної плати за
землю за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 року.
Проведеною перевіркою встановлено
факт порушення відповідачем вимог
підпункту 271.1.1. пункту 271.1. статті 271 та
пункту 286.2. статті 286 Податкового
кодексу України, рішення Черкаської
міської ради від 13.05.2010 року № 5-656 «Про
затвердження показників грошової
оцінки земель м. Черкаси», в результаті
чого занижено податкове зобов'язання
по орендній платі за січень-грудень 2011
року на суму 157637 грн. 87 коп.

На підставі акту перевірки від 21.06.2013
року № 1802/15-7/01274937 ДПІ у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 19.07.2013
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з орендної
плати за землю в розмірі 157637 грн. 87 коп.
та 19710 грн. 74 коп. за штрафними
санкціями.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.08.2013 року
у справі № 823/2548/13-а, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2013 року,
в задоволенні адміністративного
позову публічного акціонерного
товариства фірма «Будкомплект» про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 19.07.2013
року відмовлено повністю.

Із зазначених вище постанови
Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.08.2013 року
у справі № 823/2548/13-а і ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.10.2013 року, зокрема, також
вбачається, що рішення Черкаської
міської ради від 13.05.2010 року № 5-656 «Про
затвердження показників грошової
оцінки земель м. Черкаси» набуває
чинності з 01.01.2011 року, а отже
розповсюджується на правовідносини, що
мають місце після відповідної дати, про
що позивачу Київським апеляційним
адміністративним судом було доведено
роз'ясненням № 123-14/1924 від 02.04.2013 року.

Рішенням ДПІ у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області № 41/23-01-25-0119 від 28.02.2014 року
сплата податкового боргу публічного
акціонерного товариства фірма
«Будкомплект» розстрочена до 25.12.2014
року, 28.02.2014 року ДПІ у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області та публічним
акціонерним товариством фірма
«Будкомплект», відповідно до рішення №
41/23-01-25-0119 від 28.02.2014 року, уклали договір
№ 45/23-01-25-0119 від 28.02.2014 року про
розстрочення податкового боргу до
25.12.2014 року.

Платіжними дорученнями за період з
березня 2011 по грудень 2013року та від
28.01.2014, 25.02.2014, 14.03.2014, 25.03.2014 року (а.с. 48-112,
138-141) відповідачем здійснено орендну
плату за спірний період, в тому числі
фактичне погашення зазначеного ним у
акті звірки (а.с. 142-143) боргу в сумі 4390,90
грн.

Таким чином, оцінюючи розбіжності у
розрахунках позивача та відповідача
розміру орендної плати за період з
березня по грудень 2011 року, суд приймає
до уваги, що обчислення розміру
орендної плати у 2011 році позивач
базував на рішеннях Черкаської міської
ради від 13.05.2010 року № 5-656 «Про
затвердження показників грошової
оцінки земель м. Черкаси», рішенні
Черкаської міської ради від 13.05.2010 року
№ 5-657 «Про плату за оренду землі»,
роз'ясненні Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013 року
№ 123-14/1924, і визначав датами набрання
чинності рішень № 5-656, № 5-657,
відповідно, 17.05.2011 та 13.09.2011 року, тобто з
дат прийняття Київським апеляційним
адміністративним судом ухвал про
скасування ухвал Соснівського
районного суду м. Черкаси від 29.12.2010 у
справі № 2а-791/11/2316 і у справі №2а-792/11/2316
про зупинення дії рішень № 5-656, № 5-657 в
якості заходів забезпечення позову.

Проте, правильність та повнота
нарахування орендної плати за період з
01.01.2011 по 31.12.2011 року була предметом
перевірки ДПІ у м. Черкасах,
Черкаського окружного і Київського
апеляційного адміністративних судів у
справі № 823/2548/13-а.

Згідно з ч. 5 ст. 254 КАС України постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду набирають законної сили з
моменту проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Законною силою судового рішення є його
правова дія, що виявляється в тому, що
наявність або відсутність прав і
фактів, що лежать в їх основі,
встановлюється остаточно, а також те,
що встановлені рішенням суду права
підлягають беззаперечному здійсненню
на вимогу уповноважених осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Отже, на момент розгляду даної справи
наявні судові рішення, що набрали
законної сили, яким вже надана оцінка
взаємовідносин між позивачем та
відповідачем, що виникли на підставі
того ж договору оренди, за період, що
розглядається і у даній справі, зокрема
2011 рік, тому суд погоджується із
розрахунком, наданим відповідачем, за
яким станом на 01.01.2012 року
заборгованість з орендної плати мала
складати 132866,10 грн. Розбіжності у даних
щодо розміру орендної плати за 2012, 2013
роки, яка належить до сплати, між
позивачем та відповідачем відсутні.

При цьому, суд також враховує, що за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012 року
відповідачу було нараховано 355006,56 грн.,
сплачено останнім 483481,69 грн. За
січень-листопад 2013 відповідачу було
нараховано 325422,68 грн., сплачено 325422,79
грн. станом на 01.12.2013 року
заборгованість відповідача з орендної
плати складала 4390,90 грн., ця обставина
підтверджується також відповідними
платіжними дорученнями. виникнення
даної заборгованості припадає на 2011
рік та входить до складу 157 637,87 грн.
орендної плати, донарахованої
відповідачу ДПІ у м. Черкаси на
підставі акту перевірки від 21.06.2013,
обов'язок сплати якої був доведений
шляхом винесення податкового
повідомлення-рішення № .
Донарахована за 2011 рік сума боргу, а
також штрафні санкції та пеня (всього у
розмірі 210126,61 грн.) розстрочені, їх
сплата здійснюється відповідно до
графіку розстрочених платежів.

Поряд із щомісячними виплатами
орендної плати за 2014 рік, відповідач
сплачує і заборгованість, яка виникла
за період з березня по грудень 2011 року.
14.03.2014 року платіжним дорученням № 86
відповідачем здійснена перша сплата
розстроченого податкового боргу,
відповідно залишок заборгованості за
період, охоплений позовними вимогами,
фактично є погашеним.

При вирішенні спору в частині
стягнення пені суд керується приписами
статей 549 - 552, 611 ЦК України, статтями 229 -
232, 234, 343 ГК України, нормами Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", роз'ясненнями,
викладеними в постанові Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» N 14 від
17.12.2013 року (пунктах 1.2., 1.12., 2.1.).
Враховуючи попередній висновок про
відсутність порушення відповідачем
спірного грошового зобов'язання в
період часу, протягом якого, на думку
позивача, мало місце невиконання
такого зобов'язання і за порушення
якого позивачем нарахована спірна
пеня, вимогу позивача в цій частині
позову суд вважає безпідставною і в її
задоволенні також відмовляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи та вимог
законодавства позовні вимоги суд
визнає не обґрунтованими, не
доведеними, надає перевагу
запереченням відповідача, а в
задоволенні позову відмовляє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 06.06.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов