ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

03 червня 2014 року
Справа № 915/361/13-г

м.Миколаїв

За скаргою боржника: Комунального
підприємства "Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство", 55000,
м.Южноукраїнськ, вул. Дружби народів,8

Орган ДВС, дії якого оскаржуються:
Державна виконавча служба України в
особі відділу примусового виконання
рішень, 04053, м. Київ, вул. Артема, 73

Стягувач: Державне підприємство
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ,
вул.Вєтрова, 3) в особі ВП
"Южно-Українська АЕС", 55001, Миколаївська
область, м.Южноукраїнськ, промзона, а/с
№ 20

Суддя Семенчук Н.О.

СУТЬ СПОРУ: про оскарження дій органу
Державної виконавчої служби.

Від боржника: Борець Ю.І. дов. № 03/1466 від
02.10.2013

Від стягувача: Рубінс А.А. дов. б/н від
02.04.2014

Від органу ДВС: Третьяк Г.О. дов. №
44-03/4.4/1753 від 26.12.2013

встановив:

Комунальне підприємство
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" звернулось до
господарського суду Миколаївської
області зі скаргою № 03/642 від 15.05.2014 на
дії ДВС про скасування постанови
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко Олександра Миколайовича від
17.03.2014р. "Про арешт коштів боржника" за
виконавчим провадженням № 40106112 в
частині накладення арешту на
розрахунковий рахунок: № 5, код
фінансової установи 380805, назва
фінансової установи: АТ "Райффайзен
Банк Аваль" у м. Києві.

Представник органу ДВС 29.05.2014 надав
клопотання в якому просить суд на
підставі ст. 22, 24 ГПК України замінити
первісного відповідача - Відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
належним відповідачем - Державна
виконавча служба України.

У відповідності до ч.1 ст. 24 ГПК
України господарський суд за наявністю
достатніх підстав має право до
прийняття рішення залучити за
клопотанням сторони або за своєю
ініціативою до участі у справі іншого
відповідача, оскільки Орган ДВС не є
відповідачем по справі, а є суб'єктом
оскарження, то вказане клопотання
судом відхиляється.

03.06.2014 в судовому засіданні
представник ДВС надав заяву в якій
просить суд замінити суб'єкта
оскарження з Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України на Державну виконавчу
службу України в особі відділу
примусового виконання рішень, оскільки
Відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
є самостійним органом Державної
виконавчої служби та не є юридичною
особою.

Представники боржника та
стягувача не заперечують проти
клопотання щодо визначення органу ДВС,
дії якого оскаржуються як Державна
виконавча служба України в особі
відділу примусового виконання рішень

Клопотання органу ДВС щодо
визначення суб'єкта оскарження, саме: -
Державна виконавча служба України в
особі відділу примусового виконання
рішень, підлягає задоволенню, оскільки
відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України не
є юридичною особою, що виключає його
можливість бути суб'єктом оскарження в
господарському процесі.

29.05.2014 року Державна виконавча
служба України надала заперечення на
скаргу Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство", в яких він проти доводів
заявника заперечує та просить суд в
задоволенні скарги відмовити в
повному обсязі.

Стягувач 29.05.2014 до відділу
документального забезпечення суду
надав відзив на скаргу в якому, просить
суд у задоволенні скарги КП
«Теплопостачання та водо -
каналізаційне господарство» про
скасування постанови - відмовити,
оскільки постанова повністю
відповідає нормам ГПК України та
Закону України "Про виконавче
провадження", а наведені боржником в
обгрунтування скарги статті регулюють
виключно трудові відносини, а не
відносини з примусового виконання
судових рішень.

Боржник в судовому засіданні
03.06.2014 надав заяву, в якій просить суд:

- скасувати постанову головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко Олександра Миколайовича від
17.03.2014р. за виконавчим провадженням №
40106112 в частині накладання арешту на
грошові кошти, необхідні та призначені
для оплати праці та здійснення
нарахувань на заробітню плату
працівників Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство", для сплати яких
застосовується розрахунковий рахунок
№ 5, код фінансової установи 380805,
назва фінансової установи: АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві.

- допустити ухвалу суду до
негайного виконання.

У судовому засіданні 29.05.2014 на
підставі ст. 77 ГПК України
оголошувалась перерва.

В обґрунтування наданої скарги,
боржник зазначає, що постанова від
17.03.2014 головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко Олександра Миколайовича від
17.03.2014р. "Про арешт коштів боржника" за
виконавчим провадженням № 40106112 в
частині накладення арешту на
розрахунковий рахунок: № , в межах
грошових коштів, необхідних для
виплати заробітної плати, єдиного
соціального внеску до Пенсійного фонду
України та податку з доходів фізичних
осіб, суперечить ст.ст. 19, 43 Конституції
України, ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону
України "Про оплату праці".

Дослідивши матеріали скарги,
заслухавши пояснення предстаників
сторін, суд ухвалив скаргу
Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" задовольнити з огляду на
наступне:

16.05.2013 року господарським судом
Миколаївської області по справі №
915/361/13-г за позовом Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" прийнято рішення, згідно
якого позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з Комунального
підприємства "Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство" на
користь Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі ВП
"Южно-Українська АЕС" заборгованості в
сумі 12 990 297,98 грн., інфляційних в
розмірі 52634,46 грн., 3% річних в розмірі 565
014,81 грн., пені в розмірі 1000,00 грн. та 68131,08
грн. судового збору.

02.07.2013 на виконання вказаного рішення
господарським судом Миколаївської
області було видано відповідний наказ.

Згідно з ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Так, 03.10.2013 року за вх.№ 13-0-34-4798
від Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі ВП
"Южно-Українська АЕС" надійшла заява до
Державної виконавчої служби України
відділу примусового виконання рішень
про відкриття виконавчого провадження
на підставі наказу господарського суду
Миколаївської області по справі №
915/361/13-г від 02.07.2013.

09.10.2013 головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М. на підставі ст.ст. 17, 19, 21, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
надано боржнику семиденний термін для
добровільного виконання вищевказаного
наказу.

Відповідно до ст. 57 Закону
України "Про виконавче провадження"
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем в т.ч.
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах. Під час
прийняття державним виконавцем
постанови про арешт майна боржника
арешт поширюється на усі поточні
рахунки боржника, у тому числі ті, що
будуть відкриті боржником після
винесення державним виконавцем
постанови про арешт майна.

Так, 17.03.2014 головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Бойко О.М. винесено
постанову про накладення арешту на
кошти боржника Комунального
підприємства "Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство" у
межах суми: 15044786,16 грн. в тому числі на
розрахунковий рахунок № 5, код
фінансової установи 380805, назва
фінансової установи: АТ "Райффайзен
Банк Аваль" у м. Києві.

В результаті здійсненого відділом
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
арешту всіх розрахункових рахунків, в
тому числі зазначеного вище
розрахункового рахунку, який
передбачений для сплати податків з
доходів працівників та видачі
заробітньої плати працівникам
підприємства, що підтверджується
листами банку № Р2-В112-32/155 від 25.04.2014, №
Р2-В112-32/183 від 02.06.2014, Комунальне
підприємство "Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство" не
має змоги виплатити заробітну плату
працівникам підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 закону
України «Про оплату праці» заробітна
плата - це винагорода, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 55, п. 9 розділу VI
Бюджетного кодексу України захищеними
видатками Державного бюджету України
визначаються видатки загального фонду
в т.ч. на: оплату праці працівників
бюджетних установ; нарахування на
заробітну плату. Видатки бюджетних
установ, щодо яких прийнято рішення про
накладення на них арешту, дозволяється
здійснювати в частині видатків, які
статтею 55 цього Кодексу визначено як
захищені, у разі зазначення про це у
судовому рішенні.

Статтями 8, 9 Конституції України
встановлено, що в Україні визнається і
діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії. Звернення
до суду для захисту конституційних
прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції
України гарантується. Чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Згідно з ст. 43 Конституції України
кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови
праці, на заробітну плату, не нижчу від
визначеної законом. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10
Конвенції про захист заробітної плати
від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною
04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до
всіх осіб, яким виплачується або
повинна виплачуватись заробітна плата.
Заробітна плата повинна охоронятися
від арештів і передачі в такій мірі, в
якій це вважається потрібним для
утримання працівника і його сім'ї.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів
про працю оплата праці працівників
здійснюється в першочерговому порядку.
Всі інші платежі здійснюються
власником або уповноваженим ним
органом після виконання зобов'язань
щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу
законів про працю заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч. 6 ст. 24 Закону України
"Про оплату праці" своєчасність та
обсяги виплати заробітної плати
працівникам не можуть бути поставлені
в залежність від здійснення інших
платежів та їх черговості.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Держава гарантувала та захистила
законом право громадянина на своєчасне
одержання винагороди за працю.
Своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості, оплата праці працівників
здійснюється в першочерговому порядку.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України не правомірно наклав
арешт на грошові кошти, призначені для
оплати праці та для здійснення
нарахувань на заробітну плату
працівників боржника, для сплати яких
застосовується розрахунковий рахунок
№ 5, код фінансової установи 380805,
назва фінансової установи: АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві., тому
скарга Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство" підлягає задоволенню, а
оскаржувана постанова органу ДВС
частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального
підприємства "Теплопостачання та
водо-каналізаційне господарство" від
15.05.2014р. № 03/642 на дії відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
задовольнити.

2. Скасувати постанову Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко Олександра Миколайовича від
17.03.2014р. за виконавчим провадженням №
40106112 в частині накладання арешту на
грошові кошти, необхідні та призначені
для оплати праці та здійснення
нарахувань на заробітню плату
працівників Комунального підприємства
"Теплопостачання та водо-каналізаційне
господарство", для сплати яких
застосовується розрахунковий рахунок
№ 5, код фінансової установи 380805,
назва фінансової установи: АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві.

Суддя
Н.О. Семенчук