м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7345/14 11.06.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-технологічна компанія
"ДАКМАС"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"

про стягнення 627 856,85 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

Від позивача Науменко О.А. за
довіреністю від 16.04.2014

Від відповідача Ларіонова О.О. за
довіреністю від 02.01.2014

В судовому засіданні 11.06.2014 відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.04.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-технологічна компанія
"ДАКМАС" (надалі - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"
(надалі - відповідач) про стягнення 627
856,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення умов укладеного між
позивачем та відповідачем 26.07.2012
Контракту № 42/12 відповідач не виконав в
повному обсязі своє зобов'язання, а
тому позивач, посилаючись, зокрема на
ст.ст. 526, 625 ЦК України, просить стягнути
вказану заборгованість у судовому
порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 року прийнято позовну
заяву до розгляду та порушено
провадження по справі № 910/7345/14, розгляд
справи призначено на 14.05.2014.

В судове засідання, призначене на
14.05.2014, представник позивача з'явився та
надав пояснення по суті справи.

В судове засідання, призначене на
14.05.2014, представник відповідача
з'явився та надав відзив на позовну
заяву.

В судовому засіданні 14.05.2014 оголошено
перерву на 02.06.2014.

В судове засідання, призначене на
02.06.2014, з'явився представник позивача та
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, а також подав додаткові докази
по справі.

В судове засідання, призначене на
02.06.2014, представник відповідача
з'явився та подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 02.06.2014 оголошено
перерву на 11.06.2014.

В судове засідання, призначене на
11.06.2014, представник позивача з'явився та
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі

В судове засідання, призначене на
11.06.2014, представник відповідача
з'явився, проти позовних вимог
заперечив в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що матеріали справи містять достатні
докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2012 між позивачем (Підрядник) та
відповідачем (Замовник) було укладено
Контракт №42/12 на виконання робіт з
вогнезахисної обробки металевих
конструкцій на об'єкті: «Будівництво
громадського центру з надбудованими
офісними приміщеннями та
прибудованими приміщеннями підземних
паркінгів на перетині проспекту П.
Тичини та Дніпровської набережної у
Дніпровському районі м. Києва. Блок №6».
(належним чином засвідчена копія
договору міститься в матеріалах
справи, надалі - Контракт).

20.08.2013 між сторонами було укладено
Додаткову угоду № 4 до Контракту.

Відповідно до п. 1.1. Контракту Підрядник
зобов'язується протягом строку дії
Контракту своїми силами і засобами,
використовуючи існуючі технології,
виконати вогнезахисну обробку
металевих конструкцій на об'єкті:
«Будівництво громадського центру з
надбудованими офісними приміщеннями
та прибудованими приміщеннями
підземних паркінгів на перетині
проспекту П. Тичини та Дніпровської
набережної у Дніпровському районі м.
Києва. Блок №6» з метою досягнення межі
вогнестійкості R 30 хвилин. Замовник
зобов'язується прийняти роботу та
оплатити її вартість у строки та на
умовах, що визначається цим Контрактом
та Додатком 1 до нього (п.1.2 Контракту).

Разом з цим, відповідно до Додаткової
угоди № 4 до Контракту Підрядник
зобов'язується протягом строку дії
Контракту своїми силами і засобами,
використовуючи існуючі технології,
виконати вогнезахисну обробку
металевих конструкцій на об'єкті:
«Будівництво громадського центру з
надбудованими офісними приміщеннями
та прибудованими приміщеннями
підземних паркінгів на перетині
проспекту П. Тичини та Дніпровської
набережної у Дніпровському районі м.
Києва. Блок №6» з метою доведення
залізобетонних пліт перекриття
паркінгу на відм. - 4,500 до межі
вогнестійкості RЕІ 180 хвилин.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 4
до Контракту загальна вартість
Додаткової угоди згідно договірної
ціни складає 1 286 667 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору строки
виконання робіт (при умові будівельної
готовності об'єкту та надходження
авансу для закупки матеріалів) згідно
календарного графіка виконання робіт.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди № 4
до Контракту робота сплачується згідно
акту (актів) приймання виконаних
підрядних робіт за фактичні обсяги
виконаних робіт.

Належне та повне виконання
вогнезахисних робіт Підрядником а
також їх беззаперечне прийняття
Замовником, підтверджується
складеними та підписаними сторонами
Актами приймання виконаних підрядних
робіт за: жовтень 2012 на суму 196602,17 грн.,
листопад 2012 на суму 87002,63 грн., серпень
2013 на суму 37390,28 грн., вересень 2013 на суму
26346,47 грн., 7397,90 грн. та 98940,00 грн., жовтень
2013 на суму 965010,76 грн., за січень 2014 на
суму 487310,02 грн.

Загальна вартість фактично виконаних
робіт за вище наведеними документами
становить 1 906 000, 23. На рахунок позивача
частково надійшли оплати за виконані
роботи.

Станом на 15.04.2014 заборгованість
відповідача перед позивачем складає
612198,46 грн.

Відповідно до п.п. 2.2.4 Контракту
Замовник зобов'язане здійснити оплату
прийнятих робіт не пізніше 15-ти
банківських днів з дати підписання
акту (актів) приймання виконаних
підрядних робіт.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Твердження відповідача, що Додаткову
угоду № 4 від 20.08.2013 до Контракту
необхідно розглядати як окреме
зобов'язання судом не приймаються
судом до уваги, у зв'язку з тим, що
вказана Додаткова угода № 4 була
укладена до Контракту, про що свідчить
її назва, а також характер зобов'язання.
Окрім того вказана угода підписана та
скріплена печатками обома сторонами
без будь-яких зауважень. Роботи за
зазначеною Угодою виконані позивачем
та прийняті відповідачем в повному
обсязі без зауважень.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
будь-яких доказів щодо виконання
взятих зобов'язань за Контрактом,
відповідачем до суду не представлено,
суд дійшов висновку, що обґрунтованими
є позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача боргу за
Контрактом № 42/12 в 612 198, 46 грн.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за Контрактом № 42/12 в
сумі 612 198, 46 грн. належним чином
доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, строк оплати послуг, у
відповідності до п. 2.2.4 Контрактом № 42/12
є таким, що настав, а тому позовні
вимоги в частині стягнення боргу у
розмірі 612 198, 46 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

26.03.2014 позивачем була направлена
претензія № 26/03-7 про здійснення
розрахунком за Контрактом на суму 612 198,
46 грн.

Відповіді на претензію, за твердженням
позивача, не було отримано.

Окрім того позивач просить стягнути з
відповідача 11 795,60 грн. пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочки, що встановлено
п. 3.4 Контракту.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
ст. 231 Господарського кодексу України.
Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
11 795,60 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
3 862, 79 грн. трьох відсотків річних.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 3 % річних
ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних підлягають
задоволенню відповідно до наведеного в
позовній заяві розрахунку. При
здійсненні перевірки розрахунку 3%
річних нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"
(03049, м. Київ, Вулиця Єреванська, будинок
1, квартира 1; ідентифікаційний код:
32102765) з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-технологічна компанія
"ДАКМАС" (07500, Київська обл.,
Баришівський район, селище міського
типу Баришівка, Вул. Пархоменка ,
будинок 34; ідентифікаційний код 37649016) 612
198 (шістсот дванадцять тисяч сто
дев'яносто вісім) грн. 46 коп. - основного
боргу, 11 795 (одинадцять тисяч сімсот
дев'яносто п'ять) грн. 60 коп. - пені, 3 862
(три тисячі вісімсот шістдесят дві) грн.
79 коп. - 3% річних та 12 557 (дванадцять
тисяч п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 14 коп. -
судового збору за подання позовної
заяви.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 16.06.2014

Суддя
М.О. Лиськов