ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" червня 2014 р.
Справа № 918/488/14

Господарський суд Рівненської області
у складі Корсуна В.Я., розглянувши
матеріали справи за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "СВС СІТІ
МЕДІЯ" до Смизької селищної ради про
стягнення в сумі 7276 грн. 58 коп.

Представники сторін:

від позивача: Теперик О.В. (дов. №661, від
31.10.2013 року)

від відповідача: Шандрук М.Т. селищний
голова (посв. №49)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені. Відводи з підстав
визначених статтею 20 Господарського
процесуального кодексу України
відсутні.

Обставини справи: Товариство з
обмеженою відповідальністю "СВС СІТІ
МЕДІЯ" звернулося до господарського
суду Рівненської області з позовом до
Смизької селищної ради, у якому просить
стягнути з відповідача на свою користь
7276 грн. 58 коп., з яких 4680 грн. - основний
борг, 149 грн. 90 коп. - втрати від інфляції,
2081 грн. - 15 % річних за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання та 365
грн. 68 коп. - пеня, посилаючись на те, що
позивачем на виконання умов договору
№7676 від 01.02.2011 року надано послуги з
розробки інформаційних матеріалів
(стаття-презентація), їх графічного
оформлення та редагування, а також
публікації вказаних інформаційних
матеріалів (стаття-презентація) на
порталі www.meriaonline.com.ua українською,
російською, німецькою та англійською
мовами, однак станом на момент подачі
позову відповідач надані послуги не
оплатив.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 25.04.2014 року
порушено провадження у справі №918/488/14,
розгляд якої призначено на 12.05.2014 року.

28.05.2014 року відповідачем подано
до суду відзив на позов, у якому
останній заперечив проти вимог
позивача, вважає їх безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню. В
обґрунтування своєї позиції
відповідач зазначає, що позивачем не
надано будь-якого підтвердження того,
що він у погодженому сторонами порядку
отримав від Смизької селищної ради
завдання на надання послуг, а також
письмові матеріали відповідно до п.3.2
Договору №7676 від 01.02.2011 року.
Відсутність зазначених документів та
матеріалів, унеможливлює надання
послуги, що передбачена умовами цього
Договору. Таким чином, встановити яким
саме способом і чи виконані взагалі
умови Договору №7676 від 01.02.2011 року зі
сторони виконавця - Товариства з
обмеженою відповідальністю "СВС СІТІ
МЕДІЯ" є неможливим. Крім того,
інформація, надана позивачем в
підтвердження надання послуг є
недостовірною, оскільки містить
невірне зазначення по-батькові голови
Смизької селищної ради. Відтак, з
врахуванням викладеного у відзиві,
просить суд в задоволенні позову
відмовити.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 12.05.2014 року,
враховуючи клопотання відповідача,
розгляд справи відкладено до 28.05.2014
року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 28.05.2014 року,
враховуючи необхідність витребувати
нові докази, розгляд справи відкладено
до 11.06.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, з підстав, викладених у
позовній заяві, наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечив проти
вимог позивача та просив в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
дослідивши подані ними письмові
докази, оцінивши їх у сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2011р. між позивачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "СВС СІТІ МЕДІЯ"
(Виконавець) та відповідачем - Смизькою
селищною радою (Замовник) укладено
договір №7676 (далі Договір, арк. справи
6).

Згідно пункту 1.1 даного
Договору Виконавець за завданням
Замовника зобов'язується надати
послуги з розробки інформаційних
матеріалів (стаття-презентація), їх
графічного оформлення та редагування,
а також з публікації вказаних
інформаційних матеріалів
(стаття-презентація) на порталі
www.meriaonline.com.ua українською, російською,
німецькою та англійською мовами.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2
Договору вартість послуг становить
4680грн. з ПДВ, строк оплати - до 01.05.2011р.

Виконання грошових зобов'язань за
цим Договором здійснюється у наступній
черговості: 1) пеня, 2) проценти та
інфляційні втрати відповідно до ст.625
Цивільного кодексу України, 3)
заборгованість за надані згідно умов
цього Договору послуги, 4) інші платежі
(пункт 2.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору
Замовник зобов'язаний протягом 7
календарних днів з дня його підписання
надіслати Виконавцю письмові
матеріали та фотографії для обробки,
узгоджені в додатку до цього Договору,
в іншому випадку інформаційні
матеріали (стаття-презентація)
розробляються та публікуються без
фотографій.

Пунктом 3.6 Договору визначено, що
Виконавець зобов'язаний опублікувати
інформаційні матеріали
(стаття-презентація) на порталі
www.meriaonline.com.ua протягом 60 календарних
днів з моменту укладення цього
Договору.

У випадку невиконання або
неналежного (несвоєчасного)
виконання грошових зобов'язань
Замовник зобов'язаний сплатити
Виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України від суми заборгованості за
кожен день прострочення (пункт 4.1
Договору).

Згідно пункту 4.2 Договору у
випадку невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання грошових
зобов'язань, Замовник на вимогу
Виконавця зобов'язаний сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 15% річних від
простроченої суми.

Цей Договір діє протягом 1 року з
моменту його укладення (пункт 5.1
Договору).

Договір від імені Замовника -
Смизької селищної ради укладений та
підписаний головою селищної ради
Шандруком М. Т. Від імені Виконавця -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ»
даний Договір укладений та підписаний
представником Костюк А.В., який діє на
підставі Агентського Договору №6 від
28.04.2010 року.

Договір скріплений печатками
обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи
додатком до Договору №7676 від 01.02.2011
року сторони визначили інформацію про
Замовника, яка повинна бути розміщена
на порталі www.meriaonline.com.ua (арк. справи 7-9).

Судом встановлено, що
листом-повідомленням №400 від 25.05.2011р.
позивач повідомив відповідача, що
презентація, в якій описана основна
інформація про смт.Смига та його
інвестиційні можливості, була
зареєстрована на порталі www.meriaonline.com.ua
28.03.2011р. (арк. справи 10).

Вказаний лист містить
застереження: якщо протягом 4 робочих
днів з дати отримання даного
повідомлення позивач не отримає від
відповідача будь-яких повідомлень щодо
редагування даних інформаційних
матеріалів, то вважатиметься, що
компанія «СВС СІТІ МЕДІЯ» виконала
свої договірні зобов'язання у
розробленні та публікації
інформаційних матеріалів
(статті-презентації) на порталі
www.meriaonline.com.ua, і надані компанією
«СВС СІТІ МЕДІЯ » послуги вважаються
прийнятими.

Лист відповідачем отримано 01.06.2011
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
(зворот арк. справи 10).

З матеріалів справи вбачається,
що Смизька селищна рада не направляла
позивачу будь-яких повідомлень щодо
редагування інформаційних матеріалів
чи зауважень щодо якості наданих
послуг. Відповідач взяті на себе
зобов'язання по оплаті послуг,
наданих Товариством з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ», не
виконав.

Стаття 11 Цивільного кодексу
України вказує, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, й серед підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174
Господарського кодексу України,
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, із господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Відповідно до ч.2 ст. 180
Господарського кодексу України
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст. 173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України зазначено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цих Кодексів, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного
кодексу України боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно пункту 2.2 Договору №7676 від
01.02.2011 року обов'язок провести оплату
виник у відповідача з 01.05.2011 року.

Господарським судом встановлено,
що позивач виконав взяті на себе
зобов'язання по Договору №7676 від
01.02.2011 року належним чином, що
підтверджується роздруківкою з сайту
www.meriaonline.com.ua, наданою на вимогу суду.

Однак, відповідач не виконав
свого обов'язку щодо розрахунку з
позивачем за надані послуги, у зв'язку з
чим за ним утворилась заборгованість в
розмірі 4680 грн., про що свідчить
відсутність в матеріалах справи
доказів оплати відповідачем вказаної
суми боргу (платіжні доручення, виписки
банківських установ щодо руху коштів,
квитанції до прибуткових касових
ордерів) та фактично ним не
заперечується.

Відносини, які виникли між
сторонами, є майновими відносинами,
заснованими на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників, тобто
цивільними відносинами.

Як встановлено судом в
обгрунтування своїх заперечень
відповідач зазначав, що Договір є
недійсним, оскільки Додаток до
Договору зі сторони позивача не був
підписаний уповноваженим
представником.

З приводу такого твердження
відповідача господарський суд
зазначає наступне.

Частиною 3 ст.215 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частиною 2 ст.207 Цивільного
кодексу України передбачено, що
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Із наявного в матеріалах справи
Договору вбачається, що останній
підписано уповноваженими
представниками (керівниками) юридичних
осіб, які діють на підставі закону
(статуту), та скріплений відтисками
печаток обох юридичних осіб.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами Договір №7676
від 01.02.2011 року, у встановленому
законом порядку, недійсним не визнано,
а відтак є чинним та таким, що підлягає
виконанню.

В частині доводів відповідача
про недостовірність інформації,
розміщеної на сайті www.meriaonline.com.ua
господарський суд звертає увагу на те,
що умовами укладеного Договору
передбачено право Замовника протягом
усього терміну дії цього Договору
безкоштовного редагування та
доповнення інформаційних матеріалів
(тексту, фотографій) на порталі
www.meriaonline.com.ua. Крім того, розміщення на
сайті www.meriaonline.com.ua недостовірної
(неточної) інформації стосовно
відомостей відносно голови Смизької
селищної ради не є підставою для
невиконання зобов'язань по Договору.

В судовому засіданні представник
відповідача, в обгрунтування своїх
заперечень, зазначав про відсутність у
нього обов'язку по оплаті наданих
позивачем послуг, посилаючись на
відсутність підпису Виконавця на
Додатку до Договору №7676, як невід'ємної
частини Договору.

З такими твердженнями
відповідача не можна погодитися з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що вказаний Додаток до Договору
містить інформацію про смт.Смига,
інвестиційні можливості даного
населеного пункту та інші відомості,
які підлягають розміщенню на порталі
www.meriaonline.com.ua.

Даний Додаток не є змінами чи
доповненнями до Договору, відтак,
відповідно до пункту 5.2 Договору, не
потребує взаємної згоди сторін, а його
підписання лише зі сторони Замовника є
підставою для виконання зобов'язань з
боку позивача.

Таким чином, стягнення з
відповідача 4680 грн. основного боргу суд
вважає обґрунтованим та правомірним.

Крім того, судом встановлено, що
позивачем заявлено до стягнення з
відповідача пеню в сумі 365 грн. 68 коп.,
розраховану за період з 02.05.2011 року по
01.11.2011 року та нараховану на суму 4680,00
грн.

Згідно з п.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.1 ст. 546 Цивільного
кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України визначено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір
пені, передбачений ст.1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Так, сторонами в договорі (п. 4.1)
передбачено, що у випадку невиконання
або неналежного (несвоєчасного)
виконання грошових зобов'язань
Замовник зобов'язаний сплатити
Виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

З урахуванням вище викладеного,
позивачем правомірно нараховано
відповідачу пеню в сумі 365 грн. 68 коп.,
яка підлягає стягненню з відповідача у
повному розмірі.

Як зазначалося вище, відповідно
до пункту 4.2 Договору у випадку
невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання грошових
зобов'язань, Замовник на вимогу
Виконавця зобов'язаний сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 15% річних від
простроченої суми.

Так, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача інфляційні
втрати в сумі 149 грн. 90 коп., розраховані
за період з травня 2011 р. по березень 2014
р. з врахуванням суми боргу в розмірі
4680,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зі змісту вказаної статті
вбачається, що зобов'язання сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, є втратами
пов'язаними з інфляційними процесами в
державі за час прострочення виконання
зобов'язання боржником, а три процента
річних є за своєю правовою природою
платою за користування коштами, що не
були своєчасно сплачені боржником.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем нараховано відповідачу 15%
річних від простроченої суми за період
з 02.05.2011 року по 17.04.2014 року в сумі 2081 грн.
00 коп.

Господарський суд, перевіривши
розрахунок ціни позову, вважає, що
позивачем правомірно нараховано
відповідачу інфляційні втрати в сумі 149
грн. 90 коп., 15% річних в сумі 2081 грн. 00 коп.
та пеню в сумі 365 грн. 68 коп., які
підлягають стягненню з відповідача в
повному розмірі.

На підставі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України на
відповідача покладаються витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1827 грн.
00 коп.

Керуючись ст.32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Смизької селищної ради
Рівненської області (35680, Рівненська
область, Дубенський район, смт.Смига,
вул.Б.Хмельницького, 37, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВС СІТІ МЕДІЯ" (01054,
м.Київ, вул. Воровського, буд.32, кв.2, ) заборгованість в сумі 7276
(сім тисяч двісті сімдесят шість) грн. 58
коп., з яких 4680 (чотири тисячі шістсот
вісімдесят) грн. 00 коп. основний борг, 149
(сто сорок дев'ять) грн. 90 коп. втрати від
інфляції, 2081 (дві тисячі вісімдесят
одна) грн. 00 коп. 15% річних, 365 (триста
шістдесят п'ять) грн. 68 коп. пеня та 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
витрат по судовому збору.

3. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

Повне рішення складено "13" червня 2014
року.

Суддя
Корсун В.Я.