ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без
розгляду

"06" червня 2014 р.
Справа № 911/2193/14

Суддя Лутак Т.В., розглянувши
матеріали

За позовом Ірпінської
фінансово-юридичної академії у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю

до Національного університету
державної податкової служби України

про стягнення 411 539, 40 грн.

встановила:

Ірпінська фінансово-юридична академія
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю звернулася до
господарського суду Київської області
із позовною заявою б/н б/д (вх. № 2315/14 від
05.06.2014 р.) до Національного університету
державної податкової служби України
про стягнення 411 539, 40 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви,
суд дійшов висновку, що зазначена
позовна заява не може бути прийнята
судом до провадження з підстав
невідповідності її вимогам VIII розділу
Господарського процесуального кодексу
України.

Статтею 28 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.
Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.
Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Відповідно до вимог ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно з ч. 3 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Як вбачається з позовної заяви б/н б/д
(вх. № 2315/14 від 05.06.2014 р.) від імені
Ірпінської фінансово-юридичної
академії у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю її
підписано в.о. ректора ОСОБА_1

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону.

Згідно з ст. 246 Цивільного кодексу
України довіреність від імені
юридичної особи видається її органом
або іншою особою, уповноваженою на це
її установчими документами, та
скріплюється печаткою цієї юридичної
особи.

Якщо юридичну особу очолює виконувач
обов'язків керівника, він має право
підпису на підставі рішення (наказу)
про призначення його виконувачем
обов'язків, якщо в цьому рішенні
(наказі) відсутні обмеження щодо права
підпису.

Після дослідження матеріалів позовної
заяви, судом встановлено, що позовні
матеріали не містять рішення (наказу)
про призначення ОСОБА_1 в.о. ректором
Ірпінської фінансово-юридичної
академії у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю, а також не
містять довіреності, яка надає йому
право підпису.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що дана позовна заява підписана особою,
яка має право її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Сплата судового збору здійснюється в
порядку і розмірі, встановленому
Законом України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання щодо сплати судового
збору, господарський суд повинен
виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що судовий
збір перераховується у безготівковій
або готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

Відповідно до положень Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні» і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (п. 2.21
Постанови).

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви б/н б/д (вх. № 2315/14 від 05.06.2014 р.),
заявником до зазначеної заяви додано
ксерокопію квитанції № ПН602 від 02.06.2014
р. на підтвердження сплати судового
збору за подання позовної заяви.

Таким чином, вищезазначена квитанція
не може бути належним доказом, що
підтверджує сплату судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України в одній
позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення або поданими
доказами.

Відповідно до п. 3.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» позивач має право
об'єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, пов'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами
(зокрема, про стягнення неповернутого
кредиту, відсотків за користування
кредитом і неустойки; про визнання
недійсним акта і про відшкодування
заподіяної у зв'язку з його виданням
шкоди; про стягнення вартості
недостачі товару, одержаного за
кількома транспортними документами і
оформленої одним актом приймання або
коли такий товар сплачено за одним
розрахунковим документом; про
спонукання до виконання зобов'язань за
господарським договором і про
застосування заходів майнової
відповідальності за його невиконання
тощо).

Підставами позову в господарському
судочинстві є обставини, тобто
юридичні факти, на яких ґрунтується
вимога позивача. Підстава позову
складається з таких юридичних фактів,
які підтверджують наявність спірних
правовідносин, належність сторін до
цієї справи та привід до позову. Дані
матеріально-правові вимоги (предмет
позову) виникають при порушенні прав та
невиконанні обов'язків, які випливають
з домовленості між сторонами, зокрема
з договору. Таким чином, договір є
опосередкованою підставою виникнення
юридичного факту - дії (бездіяльності),
що порушує умови даного правочину, та
вимоги, яка виникає після порушення
прав та невиконання обов'язків
стороною по договору.

Як вбачається із позовної заяви б/н б/д
(вх. № 2315/14 від 05.06.2014 р.), підставами
виникнення вимог заявника за даним
позовом є факти порушення умов
правочинів іншою стороною по договору,
які випливають зі змісту наступних
договорів: договору оренди нерухомого
майна № 1444115 від 13.02.2014 р., договору
оренди нерухомого майна № 1444114 від
13.02.2014 р. та договору оренди нерухомого
майна № 1432112 від 13.02.2014 р., доданих до
позовної заяви та зазначених у її
змісті.

Оскільки кожен окремий договір, а також
факт порушення його умов, є окремими
підставами позову, то предметом позову
даної позовної заяви є об'єднані
вимоги, що виникають з різних підстав, а
докази несплати виникли з окремих умов
різних за часом виникнення договорів,
що порушує вимоги ч. 1 ст. 58
Господарського процесуального кодексу
України, якою передбачена можливість
об'єднання кількох вимог в одній
позовній заяві, якщо вони зв'язані між
собою однією підставою виникнення або
поданими доказами.

Сумісний розгляд об'єднаних вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору, оскільки
заявлені вимоги щодо стягнення боргу
не пов'язані підставою їх виникнення,
так як виникли з різних договорів. При
вирішенні спору підлягають
встановленню обставини щодо виконання
кожного договору окремо у
відповідності до умов визначених у
договорі та щодо допущених порушень
вимог закону кожного договору окремо.

Господарському суду не надано права
роз'єднати поєднані в одне провадження
позовні вимоги, про що зазначено у ст. 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Якщо суд, вирішуючи питання про
прийняття справи до розгляду,
встановить, що порушено правила
поєднання вимог чи об'єднано в одній
позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

За поданою Ірпінською
фінансово-юридичною академією у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю позовною заявою б/н
б/д (вх. № 2315/14 від 05.06.2014 р.) фактично
підлягають вирішенню три окремих
спори. Під час розгляду справи
підлягають встановленню обставини
щодо виконання відповідачем договору
оренди нерухомого майна № 1444115 від
13.02.2014 р., договору оренди нерухомого
майна № 1444114 від 13.02.2014 р. та договору
оренди нерухомого майна № 1432112 від
13.02.2014 р., необхідним є з'ясування чи
відповідають дійсності та
підтверджуються відповідними доказами
вимоги, що виникли з кожного договору
окремо, з'ясування обставин щодо
належного/неналежного виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, судом має бути надана
правова оцінка договорам з точки зору
їх правової природи, настання строку
виконання зобов'язання, і в свою чергу
при вирішенні вимог, що виникли з
різних договорів суд має надати оцінку
укладеним між сторонами договорам,
визначити строк їх дії, встановити чи є
обставини, на які зроблені посилання
про наявність порушення відповідачем
своїх зобов'язань підставою вважати їх
такими, що виникли при виконанні
вказаних договорів, з якого періоду
наявним є прострочення, встановити всі
обставини, що свідчать про настання
строку оплати у відповідності з
умовами конкретного договору.

Зазначені вимоги не пов'язані
підставою їх виникнення (виникли з
різних договорів) та не пов'язані
поданими доказами, оскільки документи,
що підтверджують виконання кожного
договору є різними (докази не
пов'язані), а відтак не відповідають
вимогам ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно з положеннями Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку» від 05.03.2009 р. № 270
розрахунковим документом, що
підтверджує факт надання послуг
поштового зв'язку є документ
встановленої відповідно до Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми та змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Так, належними доказами надіслання
копії позовної заяви та доданих до неї
документів іншій стороні у справі
визнаються оригінали квитанцій,
фінансових чеків та описи вкладень
установ зв'язку.

Як вбачається з позовних матеріалів,
заявником до позовної заяви б/н б/д (вх.
№ 2315/14 від 05.06.2014 р.) додано ксерокопію
опису вкладення у цінний лист від 02.06.2014
р. та не додано жодного розрахункового
документу, що підтверджує факт надання
послуг поштового зв'язку (касовий чек,
фіскальний чек, розрахункова квитанція
тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заявником не надано належних
доказів надсилання копії позовної
заяви з доданими до неї документами
відповідачу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

За таких обставин, вказана позовна
заява і додані до неї документи
підлягають поверненню заявникові без
розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1, п.
4, п. 5, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Ірпінської
фінансово-юридичної академії у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю б/н б/д (вх. № 2315/14 від
05.06.2014 р.) разом з доданими до неї
документами (всього на 43 арк.) повернути
заявнику без розгляду.

Суддя

Т.В. Лутак