ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.06.14 № 910/11474/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Прокурора Київського
району м. Полтави в інтетесах держави в
особі: Державного науково-технічного
підприємства "Бурова техніка", орган,
уповноважений здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах:
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України

до Публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

про про стягнення 74 791,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Київського району м. Полтави в
інтетесах держави в особі: Державного
науково-технічного підприємства
"Бурова техніка", зазначивши при цьому
орган, уповноважений здійснювати
функції держави у спірних
правовідносинах: Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України, звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" про стягнення з
останнього 74589,90 грн. основної
заборгованості, 201,39 грн. пені на
користь Державного науково-технічного
підприємства "Бурова техніка".

Позовна заява № 89-4180вих-14 від 05.06.2014 р.
не може бути прийнята до розгляду та
підлягає пг-оверненню з огляду на
наступне(:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за
конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (далі - Рішення Конституційного
Суду України) під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у частині
другій статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України,
потрібно розуміти орган державної
влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

Отже, за змістом пункту 2 статті 121
Конституції України та статті 2
Господарського процесуального кодексу
України, обсягу наданих прокурору
статтею 29 Господарського
процесуального кодексу України прав,
представництво прокуратурою інтересів
держави у господарському суді є одним
із видів представництва в суді, яке за
своєю правовою природою є
правовідносинами, в яких одна особа
(представник) на підставі певних
повноважень виступає від імені іншої
особи (довірителя) і виконує
процесуальні дії в суді в її інтересах,
набуваючи (змінюючи, припиняючи) для
неї права та обов'язки.

В абз. 8 п. 1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам"
зазначено, що згідно з частиною другою
статті 29 ГПК у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або в інтересах
громадянина зазначений орган чи
громадянин набуває статусу позивача.

Позовна заява № 89-4180вих-14 від 05.06.2014 р.
подана Прокурором Київського району м.
Полтави в інтетесах держави в особі:
Державного науково-технічного
підприємства "Бурова техніка" про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 74589,90 грн.
основної заборгованості, 201,39 грн. пені
на користь Державного
науково-технічного підприємства
"Бурова техніка".

При цьому Прокурор Київського району м.
Полтави зазначив у позовній заяві
орган, уповноважений здійснювати
функції держави у спірних
правовідносинах: Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України.

В позовній заяві вказано, що на
виконання умов Договору № 1-БТ-2011 про
закупівлю послуг від 10.11.2011 р.,
укладеного між Державним
науково-технічним підприємством
"Бурова техніка" (Виконавець) та
Публічним акціонерним товариством
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (Замовник),
Виконавець надав послуги за ІІІ етапом
науково-дослідницької роботи, проте по
даний час Замовник не розрахувався з
Виконавцем за надані послуги, вартість
ІІІ етапу наданих послуг складає 74589,90
грн., сума загальної заборгованості за
наведеним договором становить 74589,90
грн. + 201,39 грн. (пеня) + 74791,29 грн.

В прохальній частині позовної заяви
прокурор просить прийняти рішення про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" на користь
Державного науково-технічного
підприємства "Бурова техніка" 74589,90 грн.
основної заборгованості, 201,39 грн. пені,
а всього 74791,29 грн.

Таким чином, з позовної заяви
прокурора вбачається, що фактично
позов поданий в інтересах Державного
науково-технічного підприємства
"Бурова техніка"

При цьому, інтереси держави прокурором
обґрунтовуються тим, що відповідно до
Статуту, Державне науково-технічне
підприємство "Бурова техніка" є
державним унітарним підприємством і
діє, як державне комерційне
підприємство, що засноване на
державній власності та входить до
сфери управління Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, яке створене з метою сприяння
здійснення державної політики України
в галузі розвитку науки і техніки,
розробки нафтових і газових родовищ;
згідно наказу Міністерства енергетики
та вугільної промисловості України від
01.04.2011 р. № 39 "Про затвердження
переліків державних підприємств,
установ, організацій та об'єднань, що
належать до сфери управління
Міненерговугілля, та господарських
товариств, щодо яких Міненерговугілля
здійснює управління корпоративними
правами держави" Державне
науково-технічне підприємство "Бурова
техніка" є державним підприємством, яке
належить до сфери управління
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України, яке в зв'язку з
цим є органом, уповноваженим
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах

На підставі наведеного, прокурор
робить висновок, що він звертається з
позовом в інтересах держави в особі
Державного науково-технічного
підприємства "Бурова техніка".

Однак, за умови такого висновку,
Державне науково-технічне
підприємство "Бурова техніка" повинно
підпадати під поняття "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах" і порушення інтересів
останнього має визначатись прокурором
як порушення інтересів держави.

Як вбачається з вищенаведеного Рішення
Конституційного Суду України, під
поняттям "орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах"
визначається орган державної влади чи
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Відповідно до абз. 1-3 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 року № 7 "Про деякі
питання участі прокурора у розгляді
справ, підвідомчих господарським
судам" господарський суд повинен
оцінювати правильність визначення
прокурором органу, на який державою
покладено обов'язок щодо здійснення
конкретних функцій у правовідносинах,
пов'язаних із захистом інтересів
держави. Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором. У випадках неправильного
визначення прокурором позивача, тобто
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГК України
державні підприємства самостійно
здійснюють свою господарську
діяльність та несуть відповідальність
за наслідки своєї діяльності. Тож суд
одночасно зазначає, що Державне
науково-технічне підприємство "Бурова
техніка", в особі якого в інтересах
держави прокурор звернувся з позовом
до суду, має підстави і можливості для
самостійного захисту своїх прав.

З огляду на викладене, необхідно
привести позов у відповідність до
вимог ст. 121 Конституції України, ст. ст.
5, 20 Закону України "Про прокуратуру", ст.
2 ГПК України, п. 2 резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 та абз. 8 п. 1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам".

Крім того, суд звертає увагу, що позовну
заяву № 17/43/16г-14(10-59)6053вих-14 від 03.06.2014 р.
підписано ОСОБА_1, посадове становище
якої зазначено як Прокурор
Солом'янського району м. Києва.

В той же час, жодних доказів того, що
ОСОБА_1 обіймає вказану посаду до
позовної заяви не додано, відтак,
відсутні належні докази на
підтвердження повноважень особи, що
підписала позовну заяву.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Натомість, фактично у позовній заяві не
зазначено ідентифікаційний код
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України, що є порушенням
вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України та тягне
за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1
ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Таким чином, позовна заява № 89-4180вих-14
від 05.06.2014 р. і додані до неї документи
підлягають поверненню заявникові без
розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку, після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути Прокурору
Київського району м. Полтави без
розгляду.

Суддя

О.В.Гумега