ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Справа № 919/592/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів: Дерепи В.І. -
головуючого (доповідача), Грека Б.М.,
Палія В.В.

за участю представників: позивача -
Данилевського О.М.

відповідача -

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
НАК "Нафтогаз України" на постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 28 жовтня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства НАК "Нафтогаз
України" до ТзОВ "СГС плюс" про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
господарського суду м.Севастополя з
позовом до відповідача про стягнення 2
738 806,49 грн. заборгованості, з якої 2 430
801,64 грн. становить сума основного
боргу, 8 936,60 грн. - інфляційних, 107 426,78
грн. - пені, 21 485,36 грн. - 3% річних та 170 156,11
грн. штрафу в розмірі 7% від суми
простроченого платежу, нарахованих
відповідачеві за неналежне виконання
ним умов договору купівлі-продажу
природного газу №0113-БО від 11.07.2012 року,
укладеного між сторонами у справі.

Рішенням господарського суду
м.Севастополя від 1 серпня 2013 року
(суддя Лотова Ю.В.) позов задоволений
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача основний борг в сумі 2
430 801,64 грн., 3% річних - 21 485,36 грн., пеню в
сумі 107426,78 грн., інфляційні втрати - 6505,80
грн., 170156,11 грн. 7% штрафу від суми
простроченого платежу, судовий збір. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 28
жовтня 2013 року пункт 2 резолютивної
частини рішення суду скасовано в
частині стягнення пені в сумі 107426,78 грн.
та 7% штрафу в сумі 170156,11 грн.

Прийняте нове рішення, викладено
резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СГС плюс" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" 2 597 584,25 грн., з яких
сума основного боргу становить 2 430 801,64
грн., інфляційних нарахувань - 6 505,80 грн.,
пені - 53713,39 грн., 7% штрафу - 85078,055 грн. та 3%
річних - 21485,36 грн."

Не погоджуючись з прийнятою постановою
апеляційного господарського суду,
скаржник просить її скасувати в
частині зменшення розміру пені на суму
53 713,39 грн. та зменшення розміру штрафу
на суму 85 078,06 грн., посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права
та залишити без змін рішення
господарського суду м.Севастополя від 1
серпня 2013 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувану постанову
апеляційного господарського суду слід
залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

У відповідності до ст.230
Господарського кодексу України,
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

На підставі п.7.2 укладеного між
сторонами у справі договору
купівлі-продажу природного газу №0113-БО
від 11.07.2012 року, у разі невиконання
покупцем умов п.6.1 цього договору щодо
порядку проведення розрахунків,
покупець зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф в розмірі 7% від суми
простроченого платежу.

Стаття 233 Господарського кодексу
України передбачає, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Взявши до уваги майновий стан сторін,
які беруть участь у зобов'язанні,
враховуючи той факт, що кінцевим
споживачем основної кількості послуг,
для забезпечення надання яких було
поставлено природний газ, є населення,
якому відповідач, згідно
законодавства, не має можливості
нараховувати штрафні санкції за
несвоєчасне проведення розрахунків, а
також те, що порушення зобов'язання
відповідачем не потягло за собою
значних збитків для позивача, тоді як
сплата штрафних санкцій в даному
випадку зачіпає не лише майнові
інтереси відповідача, а і інші
інтереси, зокрема, можливість
постачання теплової енергії населенню
та організаціям, суд апеляційної
інстанції, скасовуючи рішення
місцевого господарського суду в
частині стягнення пені в сумі 107426,78 грн.
та 7% штрафу в сумі 170156,11 грн., правильно
вважав за необхідне зменшити розмір
стягнення з відповідача суми пені та
штрафу, застосованого позивачем, на 50%
та стягнув з відповідача на користь
позивача 53713,39 грн. пені та штрафу в
розмірі 85078, 05 грн., залишивши без змін
рішення місцевого господарського суду
в решті частині.

За вказаних обставин, судова колегія
вважає, що оскаржувана постанова
апеляційної інстанції, як прийнята з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, підлягає
залишенню без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 28
жовтня 2013 року залишити без змін, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя
В.І. Дерепа

Судді
Б.М. Грек

В.В. Палій