ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.14р. Справа № 904/2096/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Публічного акціонерного товариства
"ІНТЕРПАЙП НОВОМОСКОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ
ЗАВОД"

про стягнення 265 024,27 грн. боргу за
договором купівлі-продажу природного
газу

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача - Єфременко О.О., за
довіреністю №14-88 від 18.04.14р.

відповідача - Галата О.В. , за
довіреністю №19-7 від 08.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
265 024,27 грн. боргу за договором
купівлі-продажу природного газу,
мотивуючи простроченням Відповідачем
виконання договору, у зв'язку з чим, на
його борг нараховані 216 628,81 грн. - пені
та 48 395,46 грн. - 3 % річних.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи
спливом позовної давності для
стягнення пені, оскільки прострочення
Відповідача почалося з 13.12.2012р. і
13.01.2013р., а з позовом Позивач звернувся
18.03.2014р. Крім того Позивач невірно
розрахував 3 % річних, включивши у
розрахунок 16.07.2013р. - день коли
Відповідач сплатив борги за договором.
У доповненні до відзиву Відповідач
заявив, що оскільки Позивач не зупинив
постачання газу після того, як
Відповідач не здійснив його
передоплату й іншого порядку
розрахунків сторони не погодили, то
сторони договору фактично змінили
умови розрахунків за договором,
погодившись, що постачання продукції
відбувається не на умовах попередньої
оплати. Позивач не звертався з
відповідною вимогою в порядку ст. 530 ЦК
України про оплату вартості
поставленого природного газу, а отже,
відсутні підстави для стягнення пені
та 3% річних.

У судовому засіданні 27.05.14р.
оголошувалась перерва до 02.06.14р.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні02.06.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011р. НАК "Нафтогаз України" (далі -
Позивач, Компанія, Постачальник) з ПАТ
"Інтерпайп Новомосковський трубний
завод" (далі - Відповідач, Покупець)
уклали договір купівлі-продажу
природного газу № 14/1818/11 (далі -
Договір), за п.1.1 якого Продавець
зобов'язався передати Покупцеві
природний газ, а Покупець зобов'язався
прийняти й оплатити природний газ на
умовах цього договору.

На виконання договірних зобов'язань
Позивач протягом жовтня-грудня 2012р.
поставив, а Відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 6 234 653,30
грн., що підтверджується актами
приймання - передачі природного газу
від 31.10.12р., 30.11.12р., 31.12.12р.

Відповідач прострочив виконання
договірних зобов'язань, остаточний
розрахунок за газ поставлений у
листопаді 2012р. на суму 1 335 041,57 грн. та у
грудні 2012р. 16.07.2013р., на суму 427 268,56 грн.
сплатив 16.07.2013р., що підтверджується
відповідними платіжними дорученнями.

Відповідно до п.6.1 Договору оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 50 % оплати
вартості планових обсягів поставки
природного газу за 5 днів до початку
поставки. Решта 50% вартості планових
обсягів поставки природного газу
сплачується Покупцем протягом місяця
поставки. Остаточний розрахунок за
фактично переданий газ здійснюється до
14 числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у
разі невиконання Покупцем умов пункту
6.1 цього договору Покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
простроченого платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу.

Пеня сплачується протягом 3 (трьох)
банківських днів з моменту отримання
Покупцем вимоги Продавця. У разі
несплати пені у вказаний строк
Покупець вважається таким, що має
заборгованість за цим договором.

За розрахунком Позивача, станом на
28.02.14р., пеня становить 216 628,81 грн.

Оскільки, Відповідачем несвоєчасно
виконані умови Договору щодо оплати
отриманого природного газу, йому
нараховані 3% річних з простроченої
суми - 48 395,46 грн.

Вказані суми Відповідачем не сплачені,
що стало причиною звернення Позивачам
з позовом та є предметом спору у даній
справі.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою ( штрафом, пенею).

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства (ст. 551 ЦК України).

Згідно з п. 1. ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.3,4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
Відповідач прострочив виконання
договірних зобов'язань, що ним і не
заперечується.

Однак, Відповідач заявив про
застосування позовної давності у
справі до вимог про стягнення пені.

З матеріалів справи вбачається, що
прострочення Відповідача почалося з
15.12.2012р. і 15.01.2013р., а позовну заяву
Позивач направив до суду поштою
28.03.2014р., про що свідчить календарний
штемпель поштової установи на
конверті.

Позивачем не наведено поважних причин
пропуску позовної давності.

Пропуск Позивачем позовної давності
щодо стягнення пені є підставою для
відмови у задоволенні позову в цій
частині.

Решту доводів Відповідача суд не
приймає як необґрунтовані.

Перевіривши розрахунок Позивача в
частині нарахованих 3% річних,
господарський суд визнає їх
обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню у розмірі 48 395,46 грн. - 3 %
річних, решта вимог задоволенню не
підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача в розмірі 968
грн., пропорційно розміру задоволених
вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ІНТЕРПАЙП НОВОМОСКОВСЬКИЙ
ТРУБНИЙ ЗАВОД", 51200, м.Новомосковськ,
вул. Сучкова, 115 (код 05393139), на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького,6 (код 20077720) 48
395,46 грн. - 3 % річних, 968 грн. - судового
збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_____________