КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. Справа№ 925/2068/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від прокуратури: Лук’яненко А.В.,

від позивача-1: не з'явився,

від позивача-2: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Черкаського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
екології та природних ресурсів
України, Державної екологічної
інспекції у Черкаській області

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 04.03.2014 р.

у справі № 925/2068/13 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Черкаського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства екології та
природних ресурсів України, Державної
екологічної інспекції у Черкаській
області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державне підприємство
"Рубін", м. Уманб Черкаської обл.,

про стягнення 51 896,56 грн. шкоди, завданої
навколишньому природному середовищу
внаслідок засмічення земельної
ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 р. Черкаський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства екології та
природних ресурсів України, Державної
екологічної інспекції у Черкаській
області звернувся до Господарського
суду Черкаської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення 51 896,56 грн. шкоди, заподіяної
навколишньому природному середовищу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
липні 2013р. на території державного
підприємства "Рубін" в м. Умань
проведено прокурорську перевірку, за
результатами якої складено акт про
порушення екологічного законодавства
відповідачем. Внаслідок порушення
завдана шкода навколишньому
природному середовищу.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 04.03.2014 р. у
справі №925/2068/13 в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Черкаський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
екології та природних ресурсів
України, Державної екологічної
інспекції у Черкаській області
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову
прокурора.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню через
невідповідність викладених в ньому
висновків обставинам справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права та неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач просить оскаржуване
рішення залишити без змін.

В ході розгляду справи по суті
прокуратурою подано заяву про подання
додаткових доказів та уточнення
апеляційної скарги, в якій прокурор
просить долучити до матеріалів справи
акт Державної екологічної інспекції у
Черкаській області від 22.04.2014 р. про
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства на ДП
«Рубін», скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове рішення про
припинення провадження у справі за
відсутністю предмету спору.

Дана заява обґрунтована тим, що
територія біля об'єкту нерухомості, що
на праві приватної власності належить
відповідачу приведена в належний стан.

Колегія суддів в судовому
засіданні долучила до матеріалів
справи зазначену заяву та додаткові
докази.

Представник прокуратури в
судовому засіданні просив оскаржуване
рішення скасувати, провадження у
справі припинити за відсутністю
предмету спору.

Позивачі, відповідач та третя
особа явку своїх представників в
судове засідання не забезпечили, про
час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представників позивачів,
відповідача та третьої особи в судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для вирішення спору
по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представника прокуратури, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною екологічною інспекцією у
Черкаській області проведена
перевірка дотримання екологічного
законодавства на території ДП "Рубін" в
м. Умань на підставі звернення
Черкаської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері,
про що складено акт від 12.07.2013 р.

Колегія суддів зазначає, що доказів
залучення представників ДП "Рубін" та
відповідача до перевірки не надано.
Доказів належного повідомлення
відповідача та ДП "Рубін" (як титульного
користувача земельною ділянкою) про
результати проведення перевірки не
надано.

Згідно п. 1.4. Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 464 від 10.09.2008р., акт
перевірки є документом, який фіксує
факт проведення планових, позапланових
перевірок суб'єктів господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання.

Колегія суддів враховує, що при
проведенні перевірки пояснення від ФОП
ОСОБА_3 стосовно засмічення земельної
ділянки будівельними відходами не
видбірались.

При проведенні перевірки не
ідентифіковані споруди на території ДП
"Рубін" та не перевірено їх правовий
статус. В акті від 12.07.2013 р. вказано про
приміщення №11, яке є власністю ОСОБА_4,
але в договорі купівлі-продажу
комплексу нежитлових будівель та
споруд від 14.10.2010 р. вказано про
придбання ОСОБА_3 у власність
приміщення "В6" з ґанком ІХ.

В ході перевірки не з'ясовано статус
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та її
приналежність, а також право на спірну
земельну ділянку у ФОП ОСОБА_3 чи
підстави використання нею ділянки на
території ДП "Рубін" в м. Умань.

Прокурором та позивачем при проведенні
перевірки не з'ясована та не доведена
вина відповідача у засміченні
земельної ділянки.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
чотирьох елементів складу
правопорушення: протиправної
поведінки; шкоди (збитків); причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
заподіювача та шкодою; вини. За
відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

При цьому причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою,
полягає у тому, що наслідки у вигляді
шкоди настають лише через неправомірну
поведінку відповідача, а не іншої
особи, оскільки сама лише неправомірна
поведінка особи, яка не пов'язана із
наслідками у вигляді шкоди, не тягне за
собою її відшкодування.

Прокурором та позивачем не надано
достовірних доказів вчинення
правопорушення саме відповідачем
ОСОБА_3 Доказів притягнення останньої
до адміністративної відповідальності
за порушення екологічних норм та
правил прокурор та позивач суду не
представили.

Не подано доказів направлення
позивачем письмових приписів чи вимог
до відповідача, складання протоколу
про адміністративне правопорушення
відповідачем чи постанови про
накладення адміністративного
стягнення.

ДП "Рубін" - як третя особа - не заявляв
про порушення своїх прав діями
відповідача ОСОБА_3 та про необхідність
захисту таких прав.

Ст.ст. 1166, 1172 ЦК України не визначають
поняття "шкода", відшкодування шкоди,
заподіяної порушенням
природоохоронного законодавства, за
своєю правовою природою є
відшкодування позадоговірної шкоди.

Ст. 1192 ЦК України передбачає два
способи відшкодування такої шкоди -
відшкодування в натурі або
відшкодування заподіяних збитків.

Виходячи з викладеного вище,
відповідальність за шкоду, заподіяну
працівником, відповідно до ч. 3 ст. 1172 ЦК
України, як спеціальної норми, що
регулює такого роду правовідносини,
повинна наступати у вигляді
компенсації за заподіяні збитки.

У деліктних зобов'язаннях діє
загальний принцип цивільно-правової
відповідальності, в тому числі,
необхідна наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення.
Прокурором та позивачем не
підтверджено доказами, зокрема,
наявність вини у діях відповідача.
Також суд приймає до уваги, що у даному
випадку вимога про стягнення збитків з
відповідача позивачем взагалі не
заявлялась;

- позивач, в порушення вимог ст. ст. 22, 611
ЦК України, не визначив збитки
відповідно до приписів матеріального
права, визначивши порушеним своє право
в результаті заподіяної шкоди;

- ст. 41 ЗУ "Про охорону навколишнього
природного середовища" встановлює
економічні заходи забезпечення
охорони навколишнього природного
середовища, та, зокрема, передбачає
відшкодування в установленому порядку
збитків, завданих порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Таким чином, прокурор та позивач не
довели порушення екологічного
законодавства саме відповідачем ФОП
ОСОБА_3 Позивач не подав суду належних
та допустимих доказів вчинення
відповідачем правопорушення чи
спричинення шкоди позивачу. Вимоги
позову прокурора ґрунтуються на
однобічних та неповних матеріалах
перевірки, проведеної екологічною
інспекцією.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правомірного висноку про
необґрунтованість позовних вимог та
відмову в їх задоволенні.

Також, колегія суддів враховує, що
згідно акту від 22.04.2014 р. про перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства на ДП «Рубін», засмічена
побутовими та будівельними відходами
територія біля об'єкту нерухомості, що
на праві приватної власності належить
ФОП ОСОБА_3 приведена в належний стан.

Водночас, колегія суддів не вбачає
підстав для припинення провадження у
справі у зв'язку з відсутністю предмету
спору, оскільки на момент прийняття
рішення судом першої інстанції предмет
спору існував.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову, з даним висновком
погоджується і колегія суддів,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черкаського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Міністерства екології
та природних ресурсів України,
Державної екологічної інспекції у
Черкаській області залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 04.03.2014 року у
справі № 925/2068/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/2068/13 повернути
до Господарського суду Черкаської
області.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв