ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.
Справа № 917/2543/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О.,суддя Пушай В.І.,
суддя Потапенко В.І.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Ігнатчук М.В., Поясок М.С.

третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
аеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
(вх.№1294П/3-9) на рішення господарського
суду Полтавської області від 15.04.14 у
справі № 917/2543/13

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4, м Кременчук

до Кременчуцької центральної районної
лікарні, м. Кременчук, Полтавська
область

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Управління Державної казначейської
служби України у Кременчуцькому
районі, м. Кременчук,

про стягнення 418689,01 грн.

ВСТАНОВИЛА:

20 грудня 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 звернулась до
господарського суду Полтавської
області з позовом про стягнення з
Кременчуцької центральної районної
лікарні 418689,01 грн. боргу за договором
підряду № 108 від 17.04.2012 року, в т.ч. 390524,40
грн. основного боргу та 28164,61 грн. пені.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 15.04.2014 року по
справі 917/2543/13 позовні вимоги
задоволені, стягнуто з Кременчуцької
центральної районної лікарні на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 - 390524,40 грн. основного боргу, 28164,61
грн. пені та 8373,78 грн. судового збору,
повернуто фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_4 з державного бюджету України
надлишково сплачений відповідно до
квитанції № 37 від 06.12.2013 року судовий
збір в розмірі 2627,32 грн., з посиланням на
невиконання умов договору в частині
оплати виконаних робіт.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права
при його прийнятті, просить скасувати
рішення господарського суду повністю
та прийняти нове рішення у справі, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

У апеляційній скарзі відповідач
зазначив, що суд першої інстанції при
прийнятті рішення неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, а саме щодо порушення умов
договору з боку позивача, зокрема в
частині строків виконання робіт; та не
звернув увагу на недійсність актів
виконаних робіт у зв'язку з
відкликанням підписів відповідача на
даних актах.

Відповідач посилається на те, що при
виконанні робіт по капітальному
ремонту допущені завищення позивачем
суми за спірним договором внаслідок
взяття відповідачем додаткових
фінансових зобов'язань за цим
договором, а також відсутність вини
відповідача у несвоєчасній оплаті
виконаних позивачем робіт, зміну
строків оплати.

Позивач вважає рішення суду законним
та обґрунтованим, прийнятим відповідно
до норм чинного законодавства, надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просить рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення,
посилаючись на те, що свої зобов'язання
за вказаним договором виконав належним
чином, що підтверджується актами
приймання виконаних будівельних робіт,
які підписані сторонами та скріплені
печатками без зауважень.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача в
призначене судове засідання не
з'явилася, хоча була належним чином
повідомлена про час і місце проведення
судового засідання, надала до суду
клопотання про розгляд справи без
участі її представника.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду
встановила, що 17.04.2012 року між
Кременчуцькою центральною районною
лікарнею (замовник) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 (підрядник)
укладений договір підряду № 108, згідно
умов якого підрядник зобов'язався за
дорученням замовника виконати
капітальний ремонт хірургічного
відділення Кременчуцької ЦРЛ, а
замовник - прийняти та оплатити
виконані роботи.

У п. 2.2. договору зазначено, що загальна
сума договору складає 557892 грн.

Відповідно до п. 13.1. договору в редакції
додаткової угоди б/н від 29.12.2012 року
даний договір діє до 31.12.2012 року, але до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
строк виконання обумовлених цим
договором робіт встановлено сторонами
до 31.12.2012 року. Водночас згідно
п.3.3. договору датою закінчення робіт
вважається дата оформлення акту
виконаних робіт.

У п. 2.2. договору в редакції додаткової
угоди б/н від 29.12.2012 року зазначено, що
загальна сума договору складає 557892,00
грн., і може бути зменшена залежно від
реального фінансування та складає на
2012 рік - 167367,60 грн., на 2013 рік - 390524,40 грн.
Сума договору погоджена сторонами
шляхом підписання відповідних
кошторисів (т. 1, а.с. 83-157).

Додатковою угодою №2 до договору
підряду № 108 від 17.04.2012р. від 31.12.2013р.
внесені зміни в п.2.2 договору
встановлена загальна сума 557892 грн.,яка
може бути зменшена в залежності від
реального фінансування та складає на
2012р. -167367.6 грн.,на 2013р. - 319647,4 грн.2014р.- 70877
грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що
оплата за виконані підрядником роботи
здійснюється замовником на основі
актів виконаних робіт (КБ-2в і довідки
КБ-3), підписаних представниками сторін,
на протязі 3 банківських днів після їх
підписання відповідно до п. 1 ст. 49 БК
України.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ст. 837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що в квітні 2012 року
відповідачем на підставі умов договору
проведено частковий розрахунок у
вигляді попередньої оплати за
матеріали на суму 167367,60 грн., що
підтверджується наданою до справи
копією банківської виписки по рахунку
(т. 1, а.с. 44)

На виконання умов договору підрядником
виконані підрядні роботи за дорученням
замовника, про що свідчать оформлені
належним чином підписані сторонами та
скріплені їх печатками акти приймання
виконаних будівельних робіт від 16
липня 2012 року на загальну суму 167367,60
грн., від 10 та 11 березня 2013 року на
загальну суму 390524,40 грн., та довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат. (т. 1, а.с. 12, 20-43).

Як свідчать матеріали справи, акти
підписані замовником без жодних
претензій та зауважень, але відповідач
в порушення умов договору не здійснив
оплату виконаних та прийнятих робіт.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на недійсність актів приймання
виконаних будівельних робіт внаслідок
відкликання підпису на цьому акті
листом № 01-21/748 від 14.03.2013 року, в зв'язку
з невідповідністю поданих відомостей,
щодо виконаних робіт безпідставні та
спростовуються матеріалами справи,
зокрема актами виконаних робіт, які
скріплені печаткою відповідача та
підписані головним лікарем
Кременчуцької центральної районної
лікарні Ігнатчук М.В. Доказів
звернення відповідача до суду з
позовом, визнання даних актів
недійсними в судовому порядку, згідно з
ст. 882 ЦК України, не надано.

Суд першої інстанції правомірно
встановив, що позивач неодноразово
звертався до відповідача з вимогами
оплатити виконані роботи, зокрема
листом № 107 від 23.10.2013 року (т. 1, а.с. 45)
відповідачеві було надіслано рахунок
№ 23/10 на суму 390524,40 грн. (т. 1, а.с. 46).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, а відповідно
ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що позивач свої зобов'язання
за договором виконав належним чином, а
відповідач свої зобов'язання щодо
повної та своєчасної оплати не
здійснив, доказів оплати виконаних
робіт у повному обсязі за підписаними
актами не надав та задовольнив позов
щодо стягнення заборгованості у сумі
390524,40 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги твердження відповідача
про те, що фактичний обсяг робіт не
відповідає обсягу, який зазначений у
актах приймання виконаних робіт.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі. Замовник, який прийняв роботу
без перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Акти виконаних робіт підписані
сторонами без зауважень, заяви про
невідповідність фактичного обсягу
виконаних робіт та обсягу зазначеному
в актах при підписанні акту не
надавались.

Відповідач не надав доказів
підтверджуючих невиконання
зазначених у актах приймання виконаних
будівельних робіт або завишення
обсягів робіт, тому відсутні підстави
для не прийняття зазначених актів в
якості доказів виконання робіт.

Посилання відповідача щодо порушення
позивачем строків виконання робіт не є
підставою для звільнення відповідача
від оплати виконаних робіт, оскільки ці
доводи не спростовують факту виконання
робіт позивачем та факту наявності
заборгованості перед позивачем на суму
390524,40 грн. Крім того, згідно з п.3.3.
договору датою закінчення робіт
вважається дата оформлення акту
виконаних робіт.

Отже, згідно з умовами договору
відповідач повинен був здійснити
оплату вартості робіт прийнятих за
актами акти приймання виконаних
будівельних робіт, що ним не виконано.

Суд першої інстанції обґрунтовано
не взяв до уваги твердження
відповідача про відсутність вини у
неналежному виконанні своїх
зобов'язань за договором внаслідок
відсутності відповідного фінансування
виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 96 ЦК
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.
При цьому ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст.
193 ГК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або ж одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином у
відповідності до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
відповідних господарських санкцій,
передбачених чинним законодавством
України.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Отже, відсутність фінансування
(бюджетних коштів) не виправдовує
бездіяльність відповідача щодо оплати
робіт і не є підставою для звільнення
від відповідальності за порушення
договірного зобов'язання. Правову
позицію аналогічного змісту викладено
у постанові Вищого господарського суду
України від 23.08.2012 року по справі №
15/5027/715/2011, постанові Верховного Суду
України від 15.05.2012 року по справі № 11/446,
а також рішенні Європейського суду з
прав людини у справі "Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від
18.10.2005 року.

В зв'язку з чим суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 390524,40 грн. боргу.

Згідно зі ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Пунктом 9.2. договору передбачено, що при
порушенні замовником термінів оплати
за виконані роботи по договору він
виплачує підряднику пеню в розмірі 0,1%
суми боргу за кожний день затримки, не
більше подвоєної облікової ставки НБУ.

Відповідно до п.6 ст.232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Посилання відповідача стосовно вжиття
всіх необхідних дій для виконання
зобов'язань перед позивачем, в т.ч.
шляхом підписання додаткової угоди за
№ 2 від 31.12.2013 року до спірного договору,
якою змінено розподіл суми договору
необґрунтовані та спростовуються
матеріалами справи, оскільки в наданих
суду Управлінням Державної
казначейської служби України у
Кременчуцькому районі письмових
поясненнях зазначено, що відповідач
сам допустив порушення термінів
реєстрації бюджетних фінансових
зобов'язань, в т.ч. стосовно суми
заборгованості за спірним договором.

Як свідчать матеріали справи
договором визначений строк оплати
робіт, який сторонами не змінювався, у
п. 2.2 договору зазначена загальна сума
договору, але п. 5.1. договору, яким
передбачено, що оплата за виконані
підрядником роботи здійснюється
замовником на основі актів виконаних
робіт (КБ-2в і довідки КБ-3), підписаних
представниками сторін, на протязі 3
банківських днів після їх підписання
не змінювався.

Посилання відповідача на зміну строку
оплати не підтверджується матеріалами
справи.

Отже, відповідач зобов'язаний був
провести оплату виконаних робіт на
протязі 3 банківських днів після
підписання актів виконаних робіт, що їм
не виконано, за порушення термінів
оплати виконаних робіт позивачем
нарахована до стягнення пеня в розмірі
28164,61 грн. за період з 15.03.2013 року по
15.09.2013 року.

Суд першої інстанції зробив
обґрунтований висновок щодо стягнення
пені у розмірі 28164,61 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки, викладені в
рішенні господарського суду
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам, а мотиви відповідача не
можуть бути підставою для його
скасування, керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 547,
610-612,625, 837, 853, 882 ЦК України, ст.ст. 101-105
ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Полтавської області від 15.04.14 у справі
№ 917/2543/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 16.06.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Потапенко В.І.