ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.2014
Справа № 905/2873/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Уханьової О.О. при
секретарі судового засідання
(помічнику судді) Рагуліної Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом - Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТС Обжора"
м. Донецьк

до відповідача 1 - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Восход" м.
Донецьк

до відповідача 2 - Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний

промислово-інвестиційний банк" м. Київ

до відповідача 3 - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Авіс
Фінанс" м. Київ

про визнання недійсними договорів
права вимоги,

за участю представників сторін:

від позивача - не явився,

від відповідача 1 - не явився,

від відповідача 2 - Павленко Л.М. за
довіреністю від 11.02.2014р.,

від відповідача 3 - не явився,

СУТЬ
СПРАВИ:

25.04.2014р. ТОВ "ТС Обжора" м. Донецьк (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Донецької області з позовом до ТОВ
"Восход" м. Донецьк, ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" м. Київ, ТОВ "Авіс Фінанс" м. Київ
про визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги №39/246 від
03.04.2014р. до ТОВ "ТС Обжора" за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії №15-93/19-65/11 від 26.10.2011р., що
укладений між ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" та ТОВ "Авіс Фінанс"; визнання
недійсним договору про відступлення
права вимоги №39/246-1 від 03.04.2014р.,
посвідченого ПН КМНО ОСОБА_2 р-р №1944 за
іпотечним договором з застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя №15-94/19-3107/11 від
26.10.2011р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на недійсність зазначених
договорів про відступлення права
вимоги відповідно до положень ст.ст.16,
215, 525, ч.ч.1-2 ст.548, 651 Цивільного кодексу
України, ст.ст.180,188 Господарського
кодексу України.

В підтвердження позовних вимог надав
копію договору про відступлення права
вимоги №39/246 від 03.04.2014р., посвідченого
ПН КМНО ОСОБА_2 р-р №1944.

11.06.2014р. до канцелярії господарського
суду від позивача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи та
продовження строку вирішення спору, у
зв'язку з неможливістю представника
прибути у судове засідання внаслідок
перебування у командировці в м. Київ.
Вказане клопотання суд визнає
необґрунтованим, оскільки позивачем у
справі є ТОВ "ТС Обжора", а не конкретний
представник. Крім того, Господарським
процесуальним кодексом України
передбачено право сторони на ведення
справи через представника, що дозволяє
направити в судове засідання іншу
уповноважену особу.

Приймаючи до уваги, що відповідно до
ст.69 ГПК України спір має бути
вирішений господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви,
господарський суд вирішує спір по суті
за наявними в матеріалах справи
документами без явки представника
позивача з метою урахування інтересів
обох сторін та дотримання вимог
діючого законодавства.

11.06.2014р. відповідачем 2 подано додаткові
документи, які залучені до матеріалів
справи та відзив на позовну заяву, в
якому він проти позову заперечив та
просив суд відмовити у задоволенні
вимог позивача у повному обсязі.

Відповідач 1 та відповідач 3 не
скористались своїм законним правом на
участь в судовому засіданні, про
причину неявки не повідомили,
додаткових документів до матеріалів
справи не надали.

Господарський суд вирішує спір по суті
без явки представників відповідача на
підставі ст.75 ГПК України за наявними в
матеріалах справи документами,
оскільки вони є достатніми для
вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача 2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору по даній справі є
вимога позивача про визнання недійсним
договору про відступлення права вимоги
№39/246 від 03.04.2014р. за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії №15-93/19-65/11 від 26.10.2011р.; визнання
недійсним договору про відступлення
права вимоги №39/246-1 від 03.04.2014р.,
посвідченого ПН КМНО ОСОБА_2 р-р №1944 за
іпотечним договором з застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя №15-94/19-3107/11 від
26.10.2011р.

Підставою є, на думку позивача,
відсутність його згоди на підписання
договору про відступлення права вимоги
№39/246 від 03.04.2014р. до ТОВ "ТС Обжора" за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії №15-93/19-65/11 від 26.10.2011р.,
внаслідок чого укладений договір про
відступлення права вимоги №39/246-1 від
03.04.2014р. за іпотечним договором з
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя №15-94/19-3107/11 від
26.10.2011р. також вважає недійсним,
оскільки він забезпечує виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що
26.10.2011р. ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (далі -
банк, відповідач 2) та ТОВ "ТС Обжора"
(далі - позичальник, позивач) підписаний
договір про відкриття кредитної лінії
№15-93/19-65/11 (договір), на умовах,
визначених цим договором, банк за
наявності власних кредитних ресурсів
надає позичальнику кредит в грошовій
формі шляхом відкриття
відновлювальної кредитної лінії, яка
не може перевищувати 17200000,00грн. зі
сплатою за його користування
процентної ставки у розмірі 15,0%, з датою
остаточного повернення суми кредиту -
25.10.2014р.

Згідно з п.п.6.1, 6.3 договору, він набирає
чинності з дати його підписання
повноважними представниками сторін і
скріплення печатками сторін та діє до
повного повернення позичальником
отриманих сум кредитних коштів, сплати
в повному обсязі процентів за
користування ним та повного виконання
позичальником будь-яких інших грошових
зобов'язань, прийнятих ним на себе
згідно з умовами цього договору.

Кредитний договір про відкриття
кредитної лінії №15-93/19-65/11 від 26.10.2011р.
підписаний представниками сторін та
скріплений печатками підприємств.

З метою забезпечення виконання
основного зобов'язання, що випливає із
зазначеного вище кредитного договору
06.10.2011р. ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (далі -
іпотекодержатель) та ТОВ "ТС Обжора"
(далі - іпотекодавець) підписаний
іпотечний договір з застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя
№15-94/19-3107/11 (далі - іпотечний договір).

Предметом іпотеки за цим договором є
нерухоме майно - будівлі та
господарські споруди загальною площею
3751,0кв.м. (реєстраційний номер: 15516417), які
знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул.
Богославських Професорів
(Богословських професорів), буд.7Б,
належать на праві власності
іпотекодавцю та складаються з
наступного:

№ з/пНайменування предмету
іпотекиМатеріалЗагальна площа,
кв.м.1Будівля офісу та їдальні,
літ.Ашл/бл452,62Будівля гаражу 2-х
блочного, літ.Б-1 цегла56,63Будівля
гаражу, літ.В-1з/б панелі390,14Будівля
складу ПММ, літ.Г-1шл/бл28,95Будівля
матеріального складу, літ.Д-1фундамент,
блоки272,76Будівля складу зберігання
обладнання, літ.Е-1з/б268,77Будівля
механічного цеху,
літ.Ж-2шл/бл226,58Будівля столярки з
крильцом, літ.И-1шл/бл76,19Будівля гаражу
2-х блочного, літ.Л-1з/б
панелі207,610Будівля офісу,
літ.Н-3цегла1771,211Будівля прохідної,
літ.Ошлакоблок 12Трансформаторний
кіоск, літ.Пмет. 13Огородження, №1-3
14Замощення, І,ІІ

Відповідно до п.п.7.2., 7.3. іпотечного
договору, він набирає чинності з
моменту його нотаріального
посвідчення і діє до повного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором.

03.04.2014р. між відповідачем 2 (первісний
кредитор) та відповідачем 3 (новий
кредитор) був укладений договір
відступлення права вимоги №39/246, в
порядку та на умовах якого, первісний
кредитор відступає новому кредитору
належне первісному кредитору право
вимоги за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії №15-93/19-65/11
від 26.10.2011р. з урахуванням договорів про
внесення змін до нього. Таким чином, до
нового кредитора перейшло право
вимагати від боржника належного та
реального виконання всіх зобов'язань
за зазначеним кредитним договором.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором (п.4.1. договору).

Водночас, у зв'язку з укладенням
договору відступлення права вимоги
№39/246 за кредитним договором (в
забезпечення якого був підписаний
іпотечний договір), 03.04.2014р. між
відповідачем 2 (первісний
іпотекодержатель) та відповідачем 3
(новий іпотекодержатель) підписаний та
посвідчений ПН КМНО ОСОБА_2 р-р №1944
договір про відступлення права вимоги
№39/246-1 за іпотечним договором з
застереженням про задоволення вимог
іпотекодержателя №15-94/19-3107/11 від
26.10.2011р. За умовами цього договору,
первісний іпотекодержатель відступає
новому іпотекодержателю своє право
вимоги за іпотечним договором, який
забезпечує виконання ТОВ "ТС Обжора"
умов кредитного договору, що укладений
між первісним іпотекодержателем та
боржником.

За цим договором до нового
іпотекодержателя переходять всі без
винятку права та обов'язки первісного
іпотекодержателя, передбачені чинним
законодавством та іпотечним договором
(п.2.2. договору)

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та його
нотаріального посвідчення (п.4.1.
договору).

25.04.2014р. позивач звернувся до
господарського суду з позовом про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги №39/246 від
03.04.2014р. за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії №15-93/19-65/11
від 26.10.2011р. та визнання недійсним
договору про відступлення права вимоги
№39/246-1 від 03.04.2014р. за іпотечним
договором з застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя
№15-94/19-3107/11 від 26.10.2011р. посилаючись на
відсутність його згоди на підписання
цих договорів.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, дослідивши та
з'ясувавши всебічно та у повній мірі
обставини справи, господарський суд
зазначає:

Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11,202
Цивільного кодексу України, за своєю
правовою природою договір є
правочином. Водночас, договір є й
основною підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків.

За визначенням ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Згідно зі
ст.627 Цивільного кодексу України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З загальним правилом, встановленим ст.
181 ГК України договори вчиняються у
формі єдиного письмового документу.

Частиною 2 статті 207 ЦК України
передбачено, що правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Відповідно до статті 215 Цивільного
Кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст.203 Цивільного Кодексу
України, а саме: 1) зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
2)особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу
України).

Суд вважає помилковими посилання
позивача на порушення приписів ст.188 ГК
України, ст.ст.525,651 ЦК України з огляду
на наступне:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою, зокрема,
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). При цьому,
частиною 1 статті 516 ЦК України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Так, згідно п.6.12. кредитного договору
сторони узгодили право банка
відступити право вимоги щодо
повернення суми кредиту, процентів,
комісії, неустойки третій особі без
згоди на це позичальника, тобто - ТОВ "ТС
Обжора". Викладене свідчить про те, що
згода боржника на укладення договорів
про відступлення права вимоги взагалі
не передбачена.

Водночас, що стосується тверджень
позивача про не встановлення у
договорі його ціни, то вона встановлена
зазначеними вище кредитним договором
та іпотечним договором, а укладені
договори про відступлення права вимогу
передбачають лише заміну кредитора за
основним зобов'язанням. Щодо строку
дії, який є істотною умовою в силу
приписів ст.180 ГК України,
господарський суд спростовує тим, що
згідно з частиною першою статті 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Згідно з частиною сьомою статті 180 ГК
України строком дії господарського
договору є час, впродовж якого існують
господарські зобов'язання сторін, що
виникли на основі цього договору.
Оскільки змістом зобов'язання є права і
обов'язки сторін, то поняття "строк
договору" та "строк дії договору" є
тотожними.

Згідно з частиною третьою статті 180 ГК
України при укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити, зокрема,
строк дії договору. Отже, строк дії
господарського договору є його
істотною умовою. Разом з тим слід мати
на увазі, що строк дії договору, який
сторони зобов'язані погодити, не
обмежений будь-яким максимальним
строком. Тому сторони можуть
визначити, що договір діє до припинення
прав та обов'язків, які з нього виникли.

Зазначена правова позиція викладена у
Листі Вищого господарського суду
України від 07.04.2008р. №01-8/211 „Про деякі
питання практики застосування норм
Цивільного та Господарського кодексів
України".

Згідно зі статтями 33,34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Обов'язок доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом тягар доказування
певних обставин покладається на особу,
яка посилається на ці обставини.

Господарський суд дійшов висновку, що
позивачем у розумінні ст.ст.33-34 ГПК
України не доведено суду наявності
підстав визнання недійсними
підписаних сторонами договорів про
відступлення права вимоги №39/246 від
03.04.2014р. за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії №15-93/19-65/11
від 26.10.2011р. та про відступлення права
вимоги №39/246-1 від 03.04.2014р. за іпотечним
договором з застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя
№15-94/19-3107/11 від 26.10.2011р.

Крім того, господарський суд враховує,
що відповідач 1 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Восход" м. Донецьк
взагалі не є стороною оспорюваних
правочинів.

З урахуванням викладеного,
господарський суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог ТОВ "ТС
Обжора" м. Донецьк в повному обсязі.

Враховуючи, що у задоволенні позову
відмовлено, на позивача покладається
сплачений ним судовий збір в повному
обсязі, відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі ст.ст.11,202-204,207,215,512,516,626
Цивільного кодексу України, ст.ст.67,181
Господарського кодексу України,
ст.ст.4-5, 33-35,49,75,81-1,82,82-1,84,85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в повному обсязі у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "ТС
Обжора" м. Донецьк до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Восход" м.
Донецьк, Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" м. Київ,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіс Фінанс" м. Київ
про визнання недійсними договорів
права вимоги.

Судові витрати покласти на позивача.

Повний текст рішення підписаний
16.06.2014р.

Суддя
О.О.
Уханьова