м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8176/14 02.06.14

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ПАПІР"

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕДАКЦІЯ ГАЗЕТИ "ВЄК"

про: стягнення 5.191,76 грн.

Суддя
Балац С.В.

Представники:

позивача: Довбик М.О. - за довіреністю
від 01.12.2013 № 31/10-03;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ПАПІР"
звернулося до Господарського суду із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕДАКЦІЯ ГАЗЕТИ "ВЄК"
про стягнення з останнього 5.191,76 грн.
заборгованості.

Суть спору: позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач не виконав свої
грошові зобов'язання перед позивачем,
оскільки не здійснив розрахунок за
поставлений позивачем товар за
договором купівлі-продажу від 28.08.2012 №
076/К. Вказана обставина призвела до
виникнення у відповідача перед
позивачем заборгованості за вказаним
договором в сумі 5.191,76 грн.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, позивачем заявлені
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором купівлі-продажу від 28.08.2012 №
076/К в сумі 5.191,76 грн, з яких: основна
заборгованість складає 3.654,00 грн; пеня в
сумі - 101,51 грн, штрафу в сумі 1.096.20 грн, 30%
річних в сумі 237,26 грн та інфляційних
втрат в сумі 102,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2014 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження у
справі № 910/8176/14.

Ухвала про порушення провадження у
справі була надіслана судом
відповідачеві на адресу його
місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відтак, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач повідомлений про дату, час
та місце розгляду справи належним
чином.

Проте, відповідач свого повноважного
представника в судове засідання не
направив, обґрунтованих пояснень з
цього приводу до суду від відповідача
не надходило.

Окрім того, відповідач відзиву на
позов, в порядку передбаченого ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, суду не надав, а тому
відповідно до положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 02.06.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи представника
позивача по суті спору та дослідивши
наявні докази у матеріалах даної
справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ПАПІР", як
постачальником, (далі - позивач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "РЕДАКЦІЯ ГАЗЕТИ
"ВЄК", як покупцем, (далі - відповідач)
укладено договір купівлі-продажу від
28.08.2012 № 076/К (далі - Договір), відповідно
до п. 1.1 якого позивач зобов'язується
постачати відповідачу папір, картон,
плівки та іншу целюлозно-паперову
продукцію (далі - товар), а відповідач
зобов'язується прийняти і оплатити
товар в порядку, визначеному умовами
Договору.

Згідно п. 4.1. Договору, ціна на товар
зазначається у рахунках-фактурах або у
накладній на товар.

Підтвердженням передачі товару від
позивача до відповідача є підпис
останнього на накладній та надання
позивачу довіреності на отримання ТМЦ
(п. 2.6. договору).

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що
розрахунки за товар здійснюються
відповідачем протягом 14 (чотирнадцяти)
календарних днів з дня отримання
товару на підставі видаткових
накладних. Товар вважається оплаченим
з дня надходження всієї суми грошових
коштів на розрахунковий рахунок
позивача.

У відповідності до п. 7.2 Договору у
випадку несвоєчасного виконання
грошових зобов'язань, відповідач
зобов'язаний сплатити позивачеві пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
боргу за кожен день порушення строків
оплати; у випадку порушення
відповідачем строків оплати вартості
одержаного від позивача товару більше
ніж на 7 календарних днів, відповідач
сплачує позивачеві штраф у розмірі 30
відсотків від суми боргу (п. 7.3
Договору).

Згідно п. 7.4. Договору, сторони
домовились, що за прострочення
відповідачем терміну виконання
грошового зобов'язання, останній
зобов'язується сплатити позивачу суму
боргу з урахуванням індексу інфляції, а
також 30 відсотків річних за
користування грошовими коштами від
простроченої суми за весь час
прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивач на підставі Договору
поставив, а відповідач отримав товар
загальною вартістю 3.654,00 грн. Наведена
фактична обставина підтверджується
видатковою накладною від 13.01.2014 №
КБ-0000031, яка наявна в матеріалах справи
у вигляді засвідченої копії, а її
оригінал оглянуто судом в судовому
засіданні. Наведений первинний
бухгалтерський документ підписаний з
боку відповідача особою, яка згідно
довіреності від 13.01.2014 № 1 уповноважена
на отримання від позивача
товарно-матеріальних цінностей
(засвідчена копія вказаної довіреності
наявна в матеріалах справи, а її
оригінал оглянуто судом в судовому
засіданні).

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення з боку
відповідача строку оплати товару, який
закріплений у п. 5.1 Договору, відповідач
вартість отриманого товару на користь
позивача не оплатив, що призвело до
виникнення у відповідача перед
позивачем заборгованості в сумі 3.654,00
грн.

Крім того, враховуючи, що відповідач
порушив правила здійснення
господарської діяльності, позивачем
заявлено позовну вимогу про
застосування до відповідача штрафних
санкцій у вигляді штрафу в сумі 1096.20 грн
і пені в сумі 101,51 грн; а також
відповідальності шляхом стягнення з
відповідача 30% річних в сумі 237,26 грн та
інфляційних втрат в сумі 102,79 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з
урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України унормовано, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду (ч. 1 ст.
222 Господарського кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати, у тому числі, оплати
товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження
щодо факту сплати відповідачем на
користь позивача заборгованості в
розмірі 3.654,00 грн, сторонами судового
процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і в той же
час відповідачем не спростований,
відтак, суд дійшов висновку, що позовна
вимога про стягнення з відповідача
основної заборгованості є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню повністю в сумі 3.654,00 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу
України унормовано, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права,
перебіг періоду прострочення
відповідачем грошового зобов'язання за
Договором починається з першого дня, за
терміном, коли зобов'язання мало бути
виконано, тобто фактично з 15 дня від
дати відвантаження товару за
відповідною видатковою накладною, а
також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК
України, пеня нараховується за шість
місяців прострочення виконання
зобов'язання, починаючи з першого дня
такого прострочення.

Отже, суд, дослідивши здійснений
позивачем розрахунок пені, визнав його
арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення з відповідача пені підлягає
задоволенню в сумі 100,21 грн, за таким
розрахунком суду, здійсненого за
період, на який позивачем
нараховувалася пеня, та з урахуванням
правил, встановлених ст. 253 ЦК України
та ч. 6 ст. 232 ГК України:

Видаткова накладна (дата №)Сума
боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір подвійної
облікової ставки НБУСума пені за
період простроченнявід 13.01.2014 №
КБ-4.0028.01.2014 - 14.04.20147713 %100,21
Загальна сума пені складає 100.21 грн

Оскільки відповідач не виконав своє
грошове зобов'язання у строк,
встановлений Договором, заявлені
позивачем позовні вимоги про стягнення
з відповідача, штрафу в сумі 1.096,20 грн є
обґрунтованими та такими, підлягають
задоволенню в повному обсязі, за
розрахунками позивача, які, у свою
чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Крім того, частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, дослідивши здійснений позивачем
розрахунок 30% річних, визнав його
арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення з відповідача 30% річних
підлягає задоволенню в сумі 234,26 грн, за
таким розрахунком суду, здійсненого за
період, на який позивачем
нараховувалися 30% річних:

Видаткова накладна (дата №)Сума боргу
(грн)Період простроченняКількість днів
простроченняРозмір відсотків річних30%
річнихвід 13.01.2014 № КБ-4.0028.01.2014 -
15.04.20147830 %234,26Загальна сума 30% річних
складає 234,26 грн

Відносно вимоги позивача про стягнення
з відповідача інфляційних втрат за
період часу з 27.01.2014 по 15.04.2014 суд
зазначає, що вказана вимога
задовольняється судом частково,
оскільки розрахунок позивача,
викладений у позові, є арифметично
невірним.

Наведена позовна вимога підлягає
задоволенню в сумі 103,04 грн, за таким
розрахунком суду:

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргу28.01.2014 - 15.04.20143654,001.0282103.04

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується і
відповідача, який повинен був довести
належними засобами доказування факт
відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

З огляду на те, що даний спір виник
внаслідок неправильних дій з боку
відповідача, суд, в порядку
передбаченому ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладає судовий збір на товариство з
обмеженою відповідальністю "РЕДАКЦІЯ
ГАЗЕТИ "ВЄК".

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕДАКЦІЯ ГАЗЕТИ "ВЄК"
(01023, місто Київ, Печерський район, вул.
Мечнікова, буд. 14/1; ідентифікаційний
код 25640835, з будь-якого його рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ПАПІР" (07403,
Київська область, місто Бровари, вул.
Залізнична, буд. 4; ідентифікаційний код
32932642, на будь-який його рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконавчого провадження) основну
заборгованість в сумі 3.654,00 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) грн 00 коп.;
пеню в сумі 100,21 (сто) грн 21 коп.; штраф в
сумі 1.096,20 (одна тисяча дев'яносто шість)
грн 20 коп.; 30 % річних в сумі 234,26 (двісті
тридцять чотири) грн 26 коп.; інфляційні
втрати в сумі 103.04 (сто три) грн. 04 коп;
витрати по сплаті судового збору в сумі
1.827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити
повністю.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10 червня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац