ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.14р. Справа № 904/2370/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур", 65007, м. Одеса, вул.
Водопровідна, 16

до Публічного акціонерного товариства
"Дизельний завод", 50106, м. Кривий Ріг,
вул.Електрозаводська, 34

про стягнення 49362,65 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача Трофімов С.Ю. -
представник за довіреністю від 20.03.2014
року

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Дизельний
завод" про стягнення основного боргу в
сумі 45639,01 грн., пені в сумі 4080,52 грн., 3%
річних в сумі 936,03 грн., судового збору.

Позивачем 28.05.2014 року подано до суду
уточнення до позовної заяви, в яких
зменшує позовні вимоги і просить суд
стягнути з відповідача основного боргу
в сумі 45639,01 грн., пені в сумі 3029,68 грн., 3%
річних в сумі 693,96 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем умов
договору купівлі-продажу оптової
партії товару від 11.01.2012 року за № 186 КР
в частині своєчасної та повної оплати
за отриманий товар.

Відповідач мотивований відзив на
позовну заяву не надав, в судові
засідання 15.05.2014 року, 29.05.2014 року не
з'явився.

Відповідача було своєчасно та належним
чином повідомлено про місце, час і дату
розгляду справи, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а. с. 27).

Відповідачем 14.05.2014 року подано до суду
клопотання від 14.05.2014 року за № 31-386 про
відкладення розгляду справи.

Клопотання задоволено ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 15.05.2014 року.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
справі оголошувались вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2012 року між Приватним акціонерним
товариством "Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур", як продавцем, та
Публічним акціонерним товариством
"Дизельний завод", як покупцем, укладено
договір купівлі-продажу оптової партії
товарів № 186 КР за умовами п. 1.1 якого
продавець зобов'язується передати, а
покупець прийняти й оплатити
продукцію, асортимент, кількість і ціни
якої зазначаються у накладних та
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору; узгодження
замовлень здійснюється сторонами до 25
числа місяця, попереднього місяцю
виробництва продукції.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна
кількість, асортимент та одиниці
виміру продукції зазначаються у
накладних та специфікаціях.

Згідно з п. 4.1 договору партія
здійснюється на умовах: EXW (склад
продавця м. Кривий Ріг, Нікопольське
шосе, 201) у відповідності з
Інкотермс-2000), якщо інше не передбачено
у специфікаціях, які є невід'ємними
частинами договору.

Момент переходу права власності на
продукцію визначається датою
підписання накладної на передачу
продукції обома сторонами (п. 4.2
договору).

За приписами п. 4.3 договору поставка
продукції здійснюється впродовж 5
банківських днів від дати узгодження
сторонам письмової заявки покупця.

Пунктом 6.1 договору передбачено
наступне: оплата за продукцію
здійснюється на підставі виставленого
рахунку шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок продавця
впродовж 5 банківських днів від дати
поставки відповідної продукції, якщо
інші умови оплати на обумовлюються у
відповідних специфікаціях.

Договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами і діє до
31.12.2012 року, а в частині
взаєморозрахунків - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
(п. 9.2 договору).

За умовами додаткової угоди № 2 від
25.12.2012 року до договору купівлі-продажу
№ 186 КР від 11.01.2012 року сторонами
продовжено термін дії вказаного
договору до 31.12.2013 року.

На виконання умов вищевказаного
договору позивач поставив на адресу
відповідача продукцію на загальну суму
49480,26 грн., що підтверджується накладною
№ 7747 від 19.07.2013 року на суму 49480,26 грн.,
довіреністю від 17.07.2013 року за № 0408 (а. с.
20-21).

Отже, враховуючи умови п. 6.1 договору,
відповідач повинен був оплатити
вартість отриманого товару у строк до
26.07.2013 року.

В порушення прийнятих на себе за
договором зобов'язань відповідач
частково розрахувався з позивачем на
суму 3841,25 грн.; сума боргу відповідача
перед позивачем склала 45639,01 грн., яка
підтверджується матеріалами справи, в
тому числі підписаним сторонами актом
звірки взаємних розрахунків від 30.04.2014
року, та підлягає до стягнення.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
встановлено наступне: зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

За умовами ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України встановлено наступне: покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За приписами п. 10.3 договору покупець
несе наступну відповідальність: за
порушення строків внесення оплати за
продукцію у відповідності з умовами
даного договору покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період, за який нараховується пеня, від
суми невиконаного грошового
зобов'язання, за кожний день
прострочення.

При цьому, суд зважає на положення ч. 6
ст. 232 Господарського процесуального
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені в сумі 3029,68 грн. за
загальний період з 26.07.2013 року до 26.01.2014
року підлягають задоволенню частково в
сумі 2997,17 грн. за загальний період з
26.07.2013 року до 24.01.2014 року.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 693,96 грн. за
період з 26.07.2013 року до 26.01.2014 року є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про судовий збір"
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем подано позов про стягнення з
відповідача суми 49362,65 грн., тобто
судовий збір відповідно до ставок,
визначених п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", підлягав сплаті
позивачем у мінімальному розмірі 1827,00
грн., тоді як відповідно до платіжного
доручення № 2383 від 12.03.2014 року судовий
збір внесено у розмірі 1830,00 грн., тобто у
більшому розмірі, ніж встановлено
Законом в зв'язку з чим підлягає
поверненню з бюджету позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дизельний завод" (50106,
Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг,
вул. Електрозаводська, 34, п/р 2062 у
АТ "Укрексімбанк" в м. Кривий Ріг, МФО
305589, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур" (65007, м. Одеса,
вул.Водопровідна, 16, п/р 4501 у АБ
банку "Південний" м. Одеса, МФО 328209, ) 45639 (сорок п'ять тисяч
шістсот тридцять дев'ять) грн. 01 коп. -
основного боргу, 2997 (дві тисячі
дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 17 коп. -
пені, 693 (шістсот дев'яносто три) грн. 96
коп. - 3% річних, 1825 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 80 коп. - судового
збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України
Приватному акціонерному товариству
"Виробниче об'єднання
"Стальканат-Сілур" (65007, м. Одеса,
вул.Водопровідна, 16, п/р 4501 у АБ
банку "Південний" м. Одеса, МФО 328209, ) 3 (три) грн. 00 коп. - зайво
сплаченого судового збору.

Суддя
С.П.Панна

Повне рішення складено - 03.06.2014 року.