ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.2014 Справа № 920/733/14 За позовом:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Конвалія-Ш»,
м.Шостка, Сумська область

до відповідача : Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Шостка,
Сумська область

про визнання договору недійсним

СУДДЯ В.М. МОЇСЕЄНКО

за участю представників сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

за участю секретаря судового засідання
Сороки Л.М.

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви № 144 від 04.04.2014 р. просить
суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу нафтопродуктів № 2 ,
укладений між ним та відповідачем
08.09.2009р. , а також стягнути з
відповідача витрати по сплаті судового
збору.

Відповідач подав відзив на позов від
12.05.2014р. , в якому зазначає, що позивач,
укладаючи договір, не збирався його
виконувати, просить розглядати справу
за відсутності його представника.

Представник позивача в дане судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, згідно ст. 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд
встановив:

08.09.2009 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір № 2
купівлі-продажу, згідно п.1.1якого
позивач ( продавець) зобов'язувався
передати відповідачу ( покупцю )
нафтопродукти, які іменуються надалі
товар, а покупець зобов'язувався
прийняти і оплатити його на умовах
даного договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено , що
його предметом є товар в асортименті у
відповідності з накладними, які є
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору,
поставка (передача) товару
здійснюється на АЗС, належних ТОВ
«Конвалія-Ш». Факт поставки (передачі)
товару підтверджується документом про
передачу товару (видаткова накладна),
який оформлюється між продавцем та
покупцем. Датою поставки (передачі)
товару є дата, вказана у документі про
його передачу.

Крім того, 08.09.2009р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір
зберігання , згідно якого
поклажодавець (відповідач ) передає, а
зберігач (позивач ) приймає на
відповідальне зберігання
нафтопродукти (далі - товар),
найменування, вартість та кількість
якого вказується в актах
прийому-передачі до цього договору.

Як свідчать матеріали справи, згідно
видатковим накладним позивач передав
відповідачу 630,93 тис. куб. м .
нафтопродуктів, а згідно актів
приймання-передачі ( а.с.
85-161)твідповідач передав на
відповідальне зберігання позивачу 630,03
тис. куб.м. нафтопродуктів.

15 січня 2014 року відповідач звернувся до
позивача з листом , в якому просив
повернути йому зі зберігання
нафтопродукти у кількості 630,93тис. куб.
м за виключенням вартості зберігання. У
наданій позивачем відповіді ( лист від
22.01.2014р. №1)зазначено, що оскільки
оплата за зберігання нафтопродуктів
відповідачем не проведена, враховуючи
норми втрат при зберіганні, відповідач
має право забрати зі зберігання
нафтопродукти , але за вирахуванням
норм цих втрат.

У відповідь на даний лист відповідач
послався на договір зберігання, в
якому відсутній пункт про норми втрат
нафтопродуктів та передбачена оплата
зберігання, тому відповідач вимагає
скласти графік відвантаження
нафтопродуктів , в іншому випадку , він
буде вимушений звернутися до суду для
стягнення вартості цих нафтопродуктів
.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України , підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення стороною (сторонами)
вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу. В статті 203 ЦК
зазначено, ідо зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

В частині 3 ст. 215 Цивільного кодексу
України зазначено, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Ст. 207 Господарського кодексу України
встановлено, що господарське
зобов'язання, яке укладене учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції може бути на вимогу однієї
із сторін визнано судом недійсним.

Позивач вважає, що у відповідача не
було наміру реального придбання
вказаних нафтопродуктів, тобто
зазначений договір купівлі-продажу не
був спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені
ними,тому, враховуючи викладене,
позивач вважає, що договір -
купівлі-продажу № 2 від 08.09.2009р. повинен
бути визнаний недійсним.

Відповідач також стверджує, що позивач,
укладаючи договір, не мав наміру його
виконувати

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок першого
відповідача відшкодовується 1218 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст.44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір
купівлі -продажу нафтопродуктів № 2 ,
укладений 08.09.2009р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Конвалія-Ш» (41100, Сумська область, м.
Шостка, вул.Шевченка,45, ід.код 36080028) ) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

3. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Конвалія-Ш» (41100, Сумська область, м.
Шостка, вул.Шевченка,45, ід.код 36080028) )1218
грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.05.2014р.

СУДДЯ
В.М. Моїсеєнко