ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" травня 2014 р.
Справа № 922/181/13-г

вх. № 181/13

Суддя господарського суду: Інте Т.В.

при секретарі судового засідання:
Федорова К.О.

за участю представників сторін:

стягувач - ОСОБА_1, дов. № 26 від 13.02.14 р.;

боржник (скаржник) - не з'явився;

ВДВС - Кунєва М.І., дов. б/н від 29.01.14 р.;

розглянувши скаргу ФОП ОСОБА_3 на дії
Дзержинського ВДВС в ході виконання
рішення по справі за позовом ХО
Територіальне відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14.03.13 р. у
справі № 922/181/13-г позов задоволено.
Присуджено до стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
Державного бюджету України 17000,00 грн.
штрафу, 17000,00 грн. пені та 1720,50 грн.
судового збору.

26.03.13 р., у встановленому законом
порядку, на виконання вказаного
рішення, був виданий відповідний наказ.

26.03.2014 року ФОП ОСОБА_3 звернулась до
суду зі скаргою на дії Дзержинського
ВДВС з виконання наказів від 26.03.2013 р. у
справі №922/181/13.

У своїй скарзі ФОП ОСОБА_3 посилається
на те, що державним виконавцем не
дотримано приписів ч. 2 ст. 52 та ч. 1 ст. 63
Закону України "Про виконавче
провадження", та нехтуючи стадію
звернення стягнення на кошти боржника
одразу реалізував у своїх діях
звернення стягнення на частку квартири
боржника.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.03.13 р. суд
прийняв скаргу та призначив її до
розгляду на 08.04.14 р.

04.04.14 р. та 26.05.14 р. Дзержинський ВДВС
через канцелярію суду надав
заперечення, в яких зазначив, що,
оскільки сума боргу становить 107161,50
грн. та заяв від стягувача про
звернення стягнення заробітну плату
боржника не надходило, у державного
виконавця не було підстав, відповідно
до приписів статті 68 Закону України
"Про виконавче провадження", для
звернення стягнення на заробітну плату
боржника.

У зв'язку з неявкою представника
скаржника в судове засідання,
господарський суд відкладав розгляд
скарги до 26.05.14 р.

Представник скаржника (боржника) в
судове засідання 26.05.14 р. не з'явився,
вимоги суду не виконав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник стягувача в судовому
засіданні 26.05.14 р. проти задоволення
скарги заперечував.

Представник Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в судовому засіданні 26.05.14 р.
підтримав свої заперечення на скаргу,
проти задоволення скарги заперечував
та заявив клопотання про залишення
скарги без розгляду на підставі п. 5 ст.
81 ГПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та
клопотання ВДВС, не вбачає підстав для
залишення скарги без розгляду,
відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України,
оскільки неявка скаржника в судове
засідання не перешкоджає вирішення
спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги,
дослідивши матеріали справи та
вислухавши представників стягувача та
ВДВС, суд встановив наступне.

Як вже було зазначено, рішенням
господарського суду Харківської
області від 14.03.13 р. у справі № 922/181/13-г
позов задоволено. Присуджено до
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь Державного бюджету
України 17000,00 грн. штрафу, 17000,00 грн. пені
та 1720,50 грн. судового збору.

26.03.13 р., у встановленому законом
порядку, на виконання вказаного
рішення, був виданий відповідний наказ.

13.05.13 р. державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, по примусовому виконанню
наказу №922/181/13 від 26.03.13 р., виданого
господарським судом Харківської
області про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
Державного бюджету України 17000,00 грн.
штрафу, 17000,00 грн. пені та 1720,50 грн.
судового збору.

19.08.13 р. державним виконавцем винесена
постанова про приєднання виконавчого
провадження за наказом №922/181/13 до
зведеного виконавчого провадження, до
складу якого входять 5 виконавчих
документів на загальну суму 107161, 50 грн.
з примусового виконання виконавчих
документів:

- наказ № 922/180/13-г від 19.03.13
Господарського суду Харківської
області про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
державного бюджету України штрафу в
сумі 17000,00грн. та пені в сумі 17000,00грн.

- наказ № 922/181/13-г від 26.03.13
Господарського суду Харківської
області про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
державного бюджету України 17000,00грн.
штрафу та 17000,00грн. пені.

- наказ № 922/181/13-г від 26.03.13
Господарського суду Харківської
області про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
державного бюджету України 1720,50 грн.
судового збору

- наказ № 922/177/13-г від 18.02.13
Господарського суду Харківської
області про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на
користь державного бюджету України
суму штрафу в розмірі 17000,00 грн., пеню в
розмірі 17000,00 грн. та 1720,50грн. судового
збору.

- наказ № 922/180/13-г від 19.03.13
Господарського суду Харківської
області про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
державного бюджету України судового
збору у розмірі 1720,50 грн.

В ході примусового виконання
виконавчого провадження державним
виконавцем здійснені заходи щодо
розшуку майна боржника шляхом
направлення запитів до установ та
організацій уповноважених здійснювати
реєстрацію права власності на окремі
види майна.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження", державним
виконавцем винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, копії якої
надіслані до УДАІ ГУМВСУ Харківської
області та Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби ХМУЮ для
виконання та сторонам для відома.

Державним виконавцем зроблені заяви
про реєстрацію обтяження об'єкта
рухомого майна.

Відповідно до інформації наданої УПФУ
в Дзержинському районі м. Харкова
боржник на обліку не перебуває.

Відповідно до інформації наданої
Державною інспекцією сільського
господарства в Харківській області на
праві власності сільськогосподарська
техніка, самохідні машини та механізми
за боржником не обліковуються.

Згідно інформації Харківського
міського центру боржник на обліку не
перебуває.

Відповідно до інформації наданої ВДАІ
Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВСУ в
Харківській області автотранспортні
засоби на праві власності за боржником
не зареєстровано.

Листом № 09-04/957 від 14.05.13 ПАТ АКБ "Базис"
повідомило державного виконавця, що
ФОГІ ОСОБА_3 було закрито рахунок та
повернуто вищевказану постанову про
арешт коштів боржника без виконання.

Листом № 0605/1-05/5850 від 13.05.13 ПАТ "Банк
Кіпру" повідомило державного
виконавця, що постанову про арешт
коштів боржника прийнято та взято на
облік, залишок коштів становить 25,53 грн.

Листом № 22-21/16468 140513 ПАТ "Укрсиббанк"
повідомило державного виконавця, що
постанову про арешт коштів боржника
прийнято та про коштів.

23.05.13 державним виконавцем складені
платіжні вимоги та направлені до ПАТ
"Банк Кіпру", АТ ПАТ "АКБ Базис" для
виконання.

Грошові кошти, які надійшли на
депозитний рахунок відділу від
списання з арештованих рахунків
боржника у розмірі 35.91 грн. були
розподілені, відповідно до вимог ст. 45
Закону України "Про виконавче
провадження" (витрати виконавчих дій).

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 15.11.13 р.
(а.с. 135) державний виконавець отримав
інформацію про те, що боржнику ОСОБА_3
належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на
праві приватної спільної власності.

24.12.13 р. державним виконавцем винесена
постанова про арешт майна боржника (1/3
частини квартири АДРЕСА_1) та
оголошення заборони на його відчуження
у межах суми стягнення.

Скаржник, в обґрунтування своєї
правової позиції, зазначає, що
виконавча служба не переконалась у
недостатності коштів боржника та
звертає стягнення на частку квартири
АДРЕСА_1, що належить боржнику на праві
спільної часткової власності.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження", виконавче провадження
визначене як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В своїй скарзі ФОП ОСОБА_3 посилається
на те, що рішення суду не містить чітко
визначеного порядку та способу
виконання рішення, однак, виконавчі
документи про стягнення грошових
коштів з боржників, виданих на підставі
рішень судів виконуються державним
виконавцем в порядку, визначеному ст.52
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої,
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку.

В частині 1 статті 63 Закону України "Про
виконавче провадження" закріплено, що
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна.

Таким чином, необхідною умовою
звернення стягнення нерухоме майно
фізичної особи є відсутність у
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна.

Як вже було зазначено, державним
виконавцем були здійснені заходи щодо
розшуку коштів та рухомого майна
боржника, які виявились
безрезультатними.

Після чого, 24.12.13 р. державним
виконавцем винесена постанова про
арешт майна боржника (1/3 частини
квартири АДРЕСА_1) та оголошення
заборони на його відчуження у межах
суми стягнення.

Отже, при винесені постанови про арешт
майна боржника від 24.12.13 р. державним
виконавцем були дотримані приписи
статей 52, 63 Закону України "Про
виконавче провадження".

Посилання скаржника на нездійснення
державним виконавцем стягнень на кошти
боржника, в тому числі заробітної
плати, є позбавленими фактичного та
правового обґрунтування, такими, що не
відповідають як матеріалам справи, так
і нормам чинного законодавства,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України
"Про виконавче провадження", стягнення
на заробітну плату, пенсію, стипендію
та інші доходи боржника звертається у
разі відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати. За іншими
виконавчими документами державний
виконавець має право звернути
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника без
застосування заходів примусового
звернення стягнення на майно боржника
за письмовою заявою стягувача (частина
2 статті).

Таким чином, за відсутності письмової
заяви стягувача примусове звернення
стягнення на заробітну плату
здійснюється лише в трьох випадках:
перший - у разі відсутність у боржника
коштів на рахунках у банках чи інших
фінансових установах та відсутність
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум; другий - у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів; третій - у разі стягнення на
суму, що не перевищує трьох мінімальних
розмірів заробітної плати. При цьому,
для застосування першого випадку
необхідна одночасна наявність двох
умов - відсутність у боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах та відсутність
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум.

Як вже було зазначено, державним
виконавцем було виявлено нерухоме
майно, яке належить боржнику на праві
спільної часткової власності: 1/3
частина квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи існування майна боржника,
на яке можливо звернути стягнення,
примусове звернення стягнення на
заробітну плату без відповідної заяви
стягувача - неможливе.

Згідно з п.п. 9.13. п. 9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що скарга фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на дії Дзержинського ВДВС в ході
виконання рішення по даній справі є
необґрунтованою, безпідставною та
такою, що задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги викладене, підстави для
зупинення виконавчого провадження
також відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на дії
Дзержинського ВДВС в ході виконання
рішення по справі № 922/181/13 - відмовити.

Суддя
Інте Т.В.