ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 р.
Справа № 917/653/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство передових технологій
"Зонд", вул. Харчовиків, 27, м. Полтава, 36014

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Козаченко Т.П.,
довіреність № 140 від 14.04.2014 р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення та
повідомлено дату складання повного
рішення у відповідності до вимог ст. 85
ГПК України.

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство передових технологій
"Зонд" звернулося до суду з позовом до
щодо стягнення з відповідача грошових
коштів у розмірі 39 044, 39 грн, з яких: 38 875,00
грн - безпідставно отримані кошти, 169,39
грн - 3% річних.

20.05.2014 р. від позивача надійшла заява
про відмову від позову в частині
стягнення 169,39 грн - 3% річних.

Згідно зі ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову.

Відмова позивача від позову не
суперечить чинному законодавству та
виходячи з матеріалів справи не
порушує чиї - набудь права і
охоронювані законом інтереси, тому
господарський суд приймає відмову
позивача від позову в частині вимог про
стягнення 3% річних.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення 3% річних у сумі 169,39
грн підлягає припиненню на підставі п. 4
ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав у частині
стягнення 38 875,00 грн
безпідставно отриманих коштів та
наполягав на його задоволенні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, відзив на позовну заяву не
надав.

Ухвала про порушення провадження у
справі, направлена відповідачу
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною в позовній заяві, отримана
відповідачем (копія повідомлення про
вручення поштового відправлення в
матеріалах справи, а. с.17).

Ухвала господарського суду про
відкладення розгляду справи,
направлена відповідачу рекомендованим
листом за адресою, зазначеною у
позовній заяві, повернулася до суду з
відміткою поштового відділення: "за
закінченням терміну зберігання".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України, в разі якщо ухвалу було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеному в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод,
ратифікованої Законом від 17.07.97 р.
гарантує кожній фізичній або юридичній
особі право на розгляд судом упродовж
розумного строку цивільної,
кримінальної, адміністративної або
господарської справи, а також справи
про адміністративне правопорушення, в
якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення
спору доказів наявних в матеріалах
справи достатньо, і господарський суд
повідомив належним чином позивача та
відповідача про час, дату і місце
проведення судового засідання, а
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи по суті, тому справа
розглядається за наявними матеріалами
на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Як стверджує позивач в обґрунтування
позовних вимог, 25 вересня 2013 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Зонд" (далі за текстом ТОВ
"НВППТ "Зонд") помилково перераховано
грошові кошти на загальну суму 38 875,00
грн (платіжне доручення № 2610 від 25.09.2013
р. - на суму 22 735,00 грн та платіжне
доручення № 2609 від 25.09.2013 р. на суму 16
150,00 грн).

Як зазначає позивач, враховуючи той
факт, що між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ "НВППТ "Зонд"
не існувало будь-яких договірних
відносин, ТОВ "НВППТ "Зонд" 19 грудня 2013
року за вих. № 1659 звернулось до
відповідача з вимогою про повернення
помилково перерахованих грошових
коштів у сумі 38 875,00 грн протягом двох
банківських днів з моменту отримання
вимоги про повернення коштів.

Проте, фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 грошові кошти не повернуто, що
стало підставою для звернення ТОВ
"НВППТ "ЗОНД" до суду.

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
гл. 83 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

У відповідності до ч. 1 ст. 641 ЦК України
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору. Пропозиція
укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь
особи, якій адресована пропозиція
укласти договір, про її прийняття
(акцепт) повинна бути повною і
безумовною.

Відповідно до п. 1 ст. 208 ЦК України
правочини між юридичними особами
належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

У матеріалах справи відсутні докази
укладення між ТОВ Науково-виробниче
підприємство передових технологій
"Зонд" та ФО-П ОСОБА_1 договорів у
будь-який спосіб.

Згідно з п. 1.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.04 р. № 22,
неналежний отримувач - особа, якій без
законних підстав зарахована сума
переказу на її рахунок або видана їй у
готівковій формі; неналежний платник -
особа, з рахунку якої помилково або
неправомірно переказана сума коштів.

Відповідно до п. 2.35 вказаної Інструкції
кошти, що помилково зараховані на
рахунок неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк повернення їх здійснюється в
судовому порядку.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем не доведено належними
доказами наявності підстав отримання
спірних грошових коштів.

Отже, позовні вимоги у частині
стягнення з відповідача безпідставно
отриманих коштів у розмірі 38 875,00 грн
обґрунтовані, доведені належними
доказами, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України судовий збір покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, п. 4 ст.
80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 ( р/р НОМЕР_2 в АТ
"Райффайзен Банк Аваль" м. Карлівка, МФО
380805, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство передових технологій
"Зонд", вул. Харчовиків, 27, м.
Полтава, 36014 (р/р 1600 АТ "УкрСиббанк"
м. Харків, МФО 351005, ) 38875,00
грн безпідставно отриманих грошових
коштів, 1827,00 грн судового збору

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

2. Припинити провадження у справі у
частині вимог про стягнення 169,39 грн - 3%
річних.

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя
Сірош Д.М.