м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5704/14 28.04.14
За позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «БМС
До відповідача Міністерства
доходів і зборів України
Про стягнення 13073352,74
Суддя Ковтун С.А.
Представники сторін:
від позивача Бачинський М.В.
від відповідача Ткаченко В.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До господарського суду міста Києва
звернулося з позовом товариство з
обмеженою відповідальністю «БМС
Консалтінг» до Міністерства доходів і
зборів України про стягнення за
договором № ДПС2-3 від 21.11.2012 р. 13073352,74
грн., з яких: 12450000,00 грн. боргу, 161850,00 грн.
інфляційних, 461502,74 грн. трьох процентів
Позовні мотивовані порушенням
останнім взятих на себе зобов'язань
щодо оплати за поставлений товар.
Ухвалою суду від 08.04.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/5704/14.
Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог відповідач послався на
те, що оплата за товар не здійснена у
зв'язку з відсутністю бюджетних коштів.
Відповідачем заявлено клопотання про
зупинення провадження у справі до
встановлення правонаступника
Міністерства доходів і зборів України.
Зокрема, відповідач зазначив, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2014 р. № 67 «Про ліквідацію
Міністерства доходів і зборів»
Міндоходів ліквідовано, здійснення
заходів щодо реорганізації
Держмитслужби та ДПС України,
розпочатої згідно з Указом Президента
України від 24.12.2012 р. № 726/2012 припинено,
відновлено діяльність Держмитслужби
та ДПС України, визначено останніх
правонаступниками прав та обов'язків
ліквідованого Міндоходів у
відповідних сферах діяльності.
Судом клопотання відхилено, з огляду на
Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України
зупинення провадження у справі у
випадку заміни однієї зі сторін її
правонаступником є правом суду, а не
обов'язком. Оскільки заміна однієї зі
сторін її правонаступником внаслідок
реорганізації підприємства,
організації відбувається відповідно
до ст. 25 ГПК України, проведення
реорганізації відповідача не є
перешкодою для винесення рішення у
справі.
Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд встановив:
21.11.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «БМС Консалтінг»
(постачальником) і Державною
податковою службою України
(замовником) укладено договір № ДПС2-3
(далі - Договір), відповідно до п. 1.1
якого постачальник зобов'язується у 2012
році поставити устаткування для
автоматичного оброблення інформації
(серверне, комутаційне обладнання та
комп'ютерна техніка), а замовник
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його вартість згідно з
Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки
проводяться шляхом оплати замовником
протягом 10 календарних днів після
пред'явлення постачальником рахунка на
оплату товару, видатково-прибуткових
накладних та підписаних сторонами
актів введення обладнання в
Відповідно до Указу Президента України
від 18.03.2013 р. № 141/2013 «Про Міністерство
доходів і зборів України»,
Міністерство доходів і зборів України
є правонаступником Державної
податкової служби України та Державної
митної служби України, що
На виконання умов Договору позивач
поставив, а відповідач прийняв товар на
загальну суму 12450000,00 грн., у тому числі
ПДВ (20%) - 2075000,00 грн., що підтверджується
накладною № 12-12/075 від 24.12.2014 р..
Обладнання, яке поставлене
відповідачу, введене в експлуатацію, що
підтверджується актом введення в
експлуатацію від 24.12.2012 р..
20.05.2013 р. та 01.01.2014 р. між Міністерством
доходів і зборів України та
товариством з обмеженою
відповідальністю «БМС Консалтінг»
підписано акти звіряння розрахунків,
відповідно до яких у відповідача існує
заборгованість на суму 12450000,00 грн.
Станом на день розгляду справи 12450000,00
грн. заборгованості відповідачем не
Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.
Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України. Згідно з ч.
1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем в сумі 12450000,00 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований, відтак
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача 12450000,00 грн. боргу
підлягають задоволенню.
При цьому твердження відповідача про
відсутність коштів та бюджетне
фінансування не приймаються судом до
Так, згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст.
218 ГК України та рішення Європейського
суду з прав людини у справі «Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України» від
18.10.2005 р. відсутність бюджетних коштів
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання (аналогічна позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Боржник на вимогу кредитора у випадку
прострочення грошового зобов'язання
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та три проценти річних з
простроченої суми, що передбачено ст.
625 Цивільного кодексу України.
За розрахунком позивача, прийнятим
судом який вірний, інфляційна складова
становить 161850,00 грн. (борг з урахуванням
індексу інфляції - 12611850,00 грн.), три
проценти річних - 461502,74 грн. за період з
05.01.2013 р. по 31.03.2014 р..
Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Приймаючи рішення, суд зобов'язаний
керуватись наданими сторонами
Позивачем належним чином доведене
порушення його прав зі сторони
Обставини, на які посилається позивач
як на підставу своїх вимог, належним
чином доведені і відповідачем не
спростовані, а тому позовні вимоги
позивача до останнього підлягають
задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Міністерства доходів і
Львівська, 6-8, код 38516786) на користь
товариства з обмеженою
м. Київ, вул. Печенізька, 32, код 249320,00 грн. боргу з урахуванням індексу
інфляції, 461502,74 грн. трьох процентів
Стягнути з Міністерства доходів і
Львівська, 6-8, код 38516786) на користь
товариства з обмеженою
м. Київ, вул. Печенізька, 32, код 24932263)
Рішення підписано 13.05.2014 р.

Суддя
С. А. Ковтун