ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2014
Справа № 5006/9/85/2012

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Сич Ю.В. судді
Уханьової О.О., судді Осадчої А.М.

при секретарі судового засідання
Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-фінансова ліга», м.Донецьк
(ідентифікаційний код 34534288)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДонбассЖилСтрой»,
м.Донецьк (ідентифікаційний код 32476628)

про стягнення штрафу за порушення
строків вводу в експлуатацію об'єкта
будівництва у розмірі 15842,00грн. та
зобов'язання відповідача виконати свої
зобов'язання по договору №1/09 від
07.09.2007р. про замовлення та фінансування
будівництва відносно організації
будівництва об'єкта інвестування та
своєчасно ввести його в експлуатацію, а
також оформити своїми силами та свій
рахунок право власності довірителів на
житло.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-фінансова ліга», м.Донецьк
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДонбассЖилСтрой»,
м.Донецьк про стягнення штрафу за
порушення строків вводу в експлуатацію
об'єкта будівництва у розмірі 15842,00грн.
та зобов'язання відповідача виконати
свої зобов'язання по договору №1/09 від
07.09.2007р. про замовлення та фінансування
будівництва відносно організації
будівництва об'єкта інвестування та
своєчасно ввести його в експлуатацію, а
також оформити своїми силами та свій
рахунок право власності довірителів на
житло.

Ухвалою господарського суду від
26.06.2012р. позовна заява була прийнята до
розгляду та порушено провадження у
справі №5006/9/85/2012 (суддя Стукаленко К.І.).

Ухвалою від 31.07.2012р. господарський суд
Донецької області зупинив провадження
у справі №5006/9/85/2012 до розгляду по суті
пов'язаної господарської справи
№5006/9/140пд/2012 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДонбассЖилСтрой», м.Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-фінансова ліга», м.Донецьк
про визнання недійсним договору №1/09
про замовлення та фінансування
будівництва від 07.09.2007р.

У зв'язку із закінченням розгляду по
суті пов'язаної справи №5006/9/140пд/2012,
господарський суд Донецької області
ухвалою від 20.09.2013р. поновив
провадження у справі №5006/9/85/2012 та
призначив останню до розгляду.

Ухвалою від 20.09.2013р. господарський суд
Донецької області призначив у справі
№5006/9/85/2012 судову будівельно-технічну
експертизу, проведення якої доручив
Донецькому науково-дослідному
інституту судових експертиз, та
зупинив провадження у справі.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 01.10.2013р.
справу №5006/9/85/2012 передано на повторний
автоматичний розподіл, за результатами
якого головуючим суддею у справі
визначено суддю Овсяннікову О.В.

24.12.2013р. на адресу господарського суду
Донецької області надійшли
повідомлення експерта про
неможливість проведення дослідження
та матеріали справи.

Ухвалою від 25.12.2013р. господарський суд
Донецької області поновив провадження
у справі №5006/9/85/2012 та призначив останню
до розгляду.

15.01.2014р. суддею Овсянніковою О.В.
заявлено самовідвід з тих підстав, що
згідно рішення зборів суддів
господарського суду Донецької області
від 27.12.2010р. (протокол №30 від 27.12.2010р.) зі
змінами, внесеними у подальшому, до
спеціалізації спорів, які може
розглядати суддя Овсяннікова О.В., не
належать спори, пов'язані зі стягненням
господарських санкцій при виконанні
договорів підряду, який задоволено
ухвалою від 15.01.2014р.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Донецької області
від 20.01.2014р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи
№5006/9/85/2012, відповідно до якого для
розгляду справи №5006/9/85/2012 визначено
суддю Сич Ю.В.

Ухвалою від 22.01.2014р. справу №5006/9/85/2012
призначено до розгляду в судовому
засіданні.

Розпорядженням заступник голови
господарського суду Донецької області
справу №5006/9/85/2012 передано на розгляд
колегії суддів у складі головуючого
судді Сич Ю.В., судді Осадчої А.М., судді
Уханьової О.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
зобов'язання щодо оформлення своїми
силами та за свій рахунок права
власності довірителів на житло,
своєчасного вводу в експлуатацію
об'єкту будівництва за договором про
замовлення та фінансування
будівництва №1/09 від 07.09.2007р., внаслідок
чого виникли підстави для нарахування
штрафу у розмірі 15842,00грн.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав копії договору про
замовлення та фінансування
будівництва №1/09 від 07.09.2007р.,
додаткової угоди б/н від 25.12.2010р. до
договору, банківської виписки, листів
№28/09-1 від 28.09.2009р., №1801-01 від 18.01.2012р.,
№0610-01 від 06.10.2009р., №31/05-01 від 31.05.2012р.,
№10/01-1 від 10.01.2012р., №23/07-1 від 23.07.2009р.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 9, 18 Закону України
«Про фінансово-кредитні механізми та
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» від
19.06.2003р. №978-4, ст.ст. 526, 530, 610, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України.

11.03.2014р. відповідачем надано
клопотання, за яким останній проти
позовних вимог заперечує та просить
суд здійснювати розгляд справи без
участі представника відповідача.

Під час розгляду справи відповідач не
обґрунтував свою позицію щодо
відхилення вимог позивача, наданим ст.
22 ГПК України правом на представлення
нових доказів, які б у встановленому
порядку спростовували викладені
позивачем обставини не скористався.

За таких обставин, враховуючи
достатність зібраних по справі
доказів, господарський суд відповідно
до ст. 75 ГПК України вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Явку представника позивача в судові
засідання останній не забезпечив,
витребуваних документів суду не
представив.

За ухилення від вчинення дій,
покладених господарським судом на
позивача та відповідача, з останніх
ухвалою суду від 12.03.2014р. стягнуто в
дохід Державного бюджету України штраф
з кожної сторони у сумі 1700,00грн. на
підставі п.5 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України.

22.04.2014р. на адресу суду надійшов лист
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області №14.04.2014р. №2/5-10-08-1444,
за яким повідомляється, що інформація
про введення житлових будинків №№35В,
35г, 35Д,35Е, 35Ж за адресою: м.Донецьк,
Київський район, вул.Артема, м-н
«Привокзальний» в експлуатацію у
єдиному реєстрі дозвільних документів
відсутня.

Розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу відповідно
до ст. 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Розгляд справи відкладався на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України.

Під час судового розгляду справи
представника відповідача було
ознайомлено з правами та обов'язками у
відповідності із ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням та заслухавши
представника відповідача, суд
встановив:

07.09.2007р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-фінансова Ліга»
(управитель) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ДонбассЖилСтрой»
(забудовник) укладено договір про
замовлення та фінансування
будівництва №1/09 (далі - Договір), за
умовами якого відповідно до вимог
Закону України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю» від 19.06.2003р. №978-IV (далі -
закон) та Правил Фонду фінансування
будівництва №1 виду А «Привокзальний»,
затверджених Загальними зборами
учасників ТОВ «Будівельно-фінансова
Ліга» протокол №1/09 від 07.09.2007р. (далі -
Правила ФФБ(А)) управитель, що є
довірчим власником майна довірителів,
замовляє забудовнику організацію
спорудження об'єкту будівництва, а
забудовник зобов'язується самостійно
організувати спорудження об'єкту
будівництва, характеристика якого
наведена у п.2 даного договору, ввести
його в експлуатацію та передати об'єкти
інвестування у власність довірителям
на умовах та в строки, що встановлені
даним договором та Правилами ФФБ(А)
(п.1.1. Договору).

За п.1.2. Договору управитель здійснює
фінансування спорудження об'єктів
інвестування за рахунок коштів ФФБ(А).
Забудовник зобов'язаний виконати свої
зобов'язання за договором щодо
організації спорудження об'єктів
будівництва та своєчасного введення їх
в експлуатацію незалежно від обсягу
замовлення на будівництво,
підтвердженого управителем.

Пунктом 14.1. Договору встановлено, що
цей договір вважається укладеним з
моменту його підписання та діє до
повного виконання взятих на себе
зобов'язань сторонами відповідно до
умов даного Договору та Правил ФФБ(А).

Відповідно до п.5.4.14. Договору
забудовник зобов'язаний своєчасно
ввести об'єкт будівництва в
експлуатацію та оформити своїми силами
та за свій рахунок права власності
довірителів на житло.

Як вбачається з пункту 8.6. Договору
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію забудовник на наступний
робочий день письмово повідомляє про
це управителя. Забудовник на протязі
п'яти робочих днів після введення
об'єкта будівництва в експлуатацію
замовляє у держаних органів, що
здійснюють реєстрацію права власності
на нерухоме майно, технічну
документацію на об'єкт будівництва та
на кожний об'єкт інвестування.
Забудовник на наступний робочий день
після отримання даних щодо фактичної
загальної площ об'єктів інвестування
(отриманих від держаних органів, що
здійснюють реєстрацію права власності
на нерухоме майно) направляє їх
управителю.

Управитель протягом 10 робочих днів з
дня отримання повідомлення
забудовника, передбаченого п.8.6. цього
договору, передає забудовнику перелік
довірителів, які мають право отримати у
власність закріплені за ними об'єкти
інвестування, та підтверджує
остаточний обсяг замовлення на
будівництво в розрізі об'єктів
інвестування, за якими здійснено
остаточні розрахунки довірителями
(п.8.7. Договору).

Проте, позивачем не представлено суду
доказів передачі останнім забудовнику
переліку довірителів, які мають право
отримати у власність закріплені за
ними об'єкти інвестування.

Відповідно до п.8.8. Договору для
оформлення забудовником права
власності довірителя на житло
забудовник має отримати від довірителя
довідку, що підтверджує право
довірителя на отримання у власність
закріпленого за ним об'єкту
інвестування й виконання всіх
зобов'язань перед управителем, яка
видається довірителю управителем в
обмін на свідоцтво про участь у ФФБ(А)
не пізніше 10 робочих днів з дня
остаточного розрахунку довірителя з
управителем.

Проте, позивачем не представлено суду
доказів передачі забудовнику довідки
про право довірителя на отримання у
власність закріпленого за ним об'єкту
інвестування.

За приписами п.8.9. Договору забудовник
своїми силами та за свій рахунок
здійснює оформлення права власності
довірителя на житло у встановленому
законодавством порядку. Умовою для
вчинення забудовником дій з оформлення
права власності довірителя на житло є
складання та підписання забудовником
та довірителем акту прийому-передачі
закріпленого за довірителем об'єкту
інвестування. Одночасно з підписання
акту прийому-передачі довіритель видає
забудовнику довіреність на замовлення
та отримання документів про право
власності на квартиру у відповідних
службах.

Проте, позивачем не представлено суду
доказів складання відповідного акту
прийому-передачі об'єкту інвестування
та видачі забудовнику довіреності для
замовлення та отримання останнім
документів про право власності на
квартиру у відповідних службах міста.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
закріплено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, сплатити
гроші тощо), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також з дій осіб, що не передбачені
актами цивільного законодавства, але
за аналогією породжують цивільні права
і обов'язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Ухвалами від 22.01.2014р., від 10.02.2014р., від
27.02.2014р., від 12.03.2014р., від 31.03.2014р.
господарський суд витребував у
позивача докази передачі забудовнику
за договором № 1/09 від 07.09.2007 р. про
замовлення та фінансування
будівництва переліку довірителів, які
мають право отримати у власність
закріплені за ними об'єкти
інвестування; акт прийому-передачі
закріплення за довірителями об'єкта
інвестування; докази надання
довіреності на замовлення та отримання
документів про право власності на
квартиру у відповідних службах міста;
докази передачі забудовнику довідки
про право довірителя на отримання у
власність закріпленого за ним об'єкту
інвестування й виконання всіх
зобов'язань перед управителем.

Однак, позивач не довів суду виконання
належним чином останнім зобов'язань за
Договором, передбачених в п.8.7., 8.8., 8.9.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Також ухвалами від 22.01.2014р., від 10.02.2014р.,
від 27.02.2014р., від 12.03.2014р., від 31.03.2014р.
господарський суд витребував у
відповідача письмові пояснення: щодо
факту отримання забудовником переліку
довірителів, які мають право отримати у
власність закріплені за ними об'єкти
інвестування; щодо факту складання
акту прийому передачі закріпленого за
довірителем об'єкта інвестування; щодо
факту отримання забудовником
довіреності на замовлення та отримання
документів про право власності на
квартиру у відповідних службах міста;
щодо факту отримання забудовником
довідки про право довірителя на
отримання у власність закріпленого за
ним об'єкту інвестування й виконання
всіх зобов'язань перед управителем;
завірені належним чином копії
платіжних доручень з відміткою банку
про проведення платежу за період з
серпня 2013 р. по жовтень 2013 р.; належні
докази введення об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Однак, і відповідачем витребувані
судом документи не були надані.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскільки позивач не довів факт
виконання своїх зобов'язань за
Договором, передбачених п.8.7., .8.8., 8.9., що
в свою чергу зумовлює неможливість
виконання з боку забудовника дій з
оформлення права власності на об'єкт
інвестування, посилання позивача на
порушення відповідачем зобов'язання
щодо оформлення своїми силами та за
свій рахунок права власності
довірителів на житло є
необґрунтованим, недоведеним та таким,
що не підтверджується матеріалами
справи, у зв'язку із чим, позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача оформити
своїми силами та за свій рахунок права
власності довірителів на житло є
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.5.4.1. Договору
забудовник зобов'язаний виконати свої
зобов'язання за цим договором щодо
організації спорудження об'єктів
інвестування та своєчасного введення
їх в експлуатацію незалежно від обсягу
фінансування з ФФБ(А).

За п.3.6. Договору в редакції Додаткової
угоди б/н від 25.12.2010р. до нього
забудовник зобов'язується проводити
спорудження об'єкту будівництва в
строки, що визначені графіком
будівництва, з метою своєчасного
закінчення та введення в експлуатацію
до 30.06.2012р.

Проте, суд зазначає, що згідно приписів
Договору забудовник зобов'язується
ввести об'єкт інвестування в
експлуатацію до 30.06.2012р., тоді як
позивач звернувся до господарського
суду Донецької області зі вказаною
позовною завою 25.06.2012р., про що свідчить
відбиток штампу канцелярії суду.

Відповідно до ст.1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземці), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Стаття 2 ГПК України встановлює,
господарський суд порушує провадження
у справі за позовами, зокрема,
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

В світлі означених правових норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
юридичні особи, а суд шляхом вчинення
провадження у справах здійснює захист
осіб, права і охоронювані законом
інтереси яких порушені або
оспорюються.

В силу частини 1 статті 15 Цивільного
кодексу України, особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Системний аналіз вказаних правових
норм вказує на те, що право на позов
виникає у особи після порушення її
права, а захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, буде
воно порушено чи ні.

Визнавши наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист яких подано
позов, суд повинен передусім з'ясувати
наявність чи відсутність факту їх
порушення або оспорення і відповідно
ухвалити рішення про захист порушеного
права або відмовити позивачу у захисті,
встановивши безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Згідно ст.ст.33-34 ГПК України кожна
сторона з допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням ст.
ст. 32-36 ГПК України, слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного рішення
справи.

З огляду на зазначене, господарський
суд дійшов висновку про відсутність у
позивача порушеного матеріального
права за вказаним позовом в частині
зобов'язання відповідача ввести в
експлуатацію об'єкт інвестування
власними силами.

Відповідно до п.11.7. Договору у випадку
порушення строків введення в
експлуатацію об'єкту будівництва
передбаченого в п.3.6. даного договору
забудовник сплачує управителю штраф в
розмірі 1% від залишку коштів на рахунку
ФФБ(А).

Проте, оскільки судом вище встановлено,
що на день подання вказаного позову до
суду відповідачем не було порушено
строків введення в експлуатацію
об'єкту будівництва, то позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 15842,00грн. є безпідставними.

Крім того, позивачем в порушення вимог
ухвал суду не надано розрахунок штрафу
та не надано доказів в обґрунтування
суми залишку коштів на рахунку ФФБ(А).

Таким чином, вимоги стягнення штрафу у
розмірі 15842,00грн. та зобов'язання
відповідача ввести об'єкт інвестування
власними силами в експлуатацію не
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору підлягають покладенню на
позивача у відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу
України; ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 79, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Будівельно-фінансова ліга», м.Донецьк
до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДонбассЖилСтрой»,
м.Донецьк про стягнення штрафу за
порушення строків вводу в експлуатацію
об'єкта будівництва у розмірі 15842,00грн.
та зобов'язання відповідача виконати
свої зобов'язання по договору №1/09 від
07.09.2007р. про замовлення та фінансування
будівництва відносно організації
будівництва об'єкта інвестування та
своєчасно ввести його в експлуатацію, а
також оформити своїми силами та свій
рахунок право власності довірителів на
житло.

У судовому засіданні 22.04.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційного скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 28.04.2014р.

Головуючий суддя
Ю.В. Сич

Суддя
О.О. Уханьова

Суддя
А.М. Осадча