ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.
Справа № 917/1521/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. ,
суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився.

позивача: Любімий О.М.

третіх осіб: не з'явилися.

відповідача: Солодун С.В., Удоєва Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ТОВ
"Укрнафтогазремонт", м. Саки (вх. №1063П/3-9)
на рішення господарського суду
Полтавської області від 02.04.14 року у
справі № 917/1521/13

за позовом ТОВ "Укрнафтогазремонт", м.
Саки

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. ТОВ Науково-виробнича фірма
"Техпроект", м. Дергачі

2. ПАТ "Укргазвидобування", смт.
Червоний Донець

до Державного підприємства "Полтавське
управління геофізичних робіт",
м. Полтава

за участю прокуратури м. Полтава

про стягнення 177 147,60 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського
суду Полтавської області з позовом про
стягнення з відповідача збитків у
вигляді втраченої вигоди у розмірі 177
147,60 грн.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 02.04.2014 року по
справі №917/1521/13 в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Позивач, ТОВ "Укрнафтогазремонт", не
погодився з зазначеним рішенням,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та невідповідність висновків,
викладених в рішенні, обставинам
справи.

Просить скасувати рішення
господарського суду Полтавської
області від 02.04.2014 року по справі
№917/1521/13 та прийняти нове, яким позов
задовольнити.

Як зазначає позивач у своїй скарзі, між
позивачем та відповідачем укладено
договір на надання геофізичних послуг
від 15.01.12 №5 та договір на надання
геофізичних послуг від 15 лютого 2012 року
№6, за умовами яких відповідач
зобов'язався надати позивачу послуги
промислово-геофізичні та
прострілювально-вибухові роботи на
загальну суму 177147,60 грн.

На підтвердження виконання робіт між
сторонами спору складено акти
здачі-приймання виконаних робіт від
29.02.12 на загальну суму 177147,60 грн.

Наведені вище роботи проведено на
свердловині №1 Південно-Граківського
блоку Борисівського ГКР, яка перебуває
у використанні ТОВ НВФ "Техпроект" та є
власністю ГПУ
"Шебелинкагазвидобування".

В той же час між позивачем та ТОВ НВФ
"Техпроект" укладено договір підряду
від 01.09.11, за умовами якого позивач
зобов'язався на замовлення ТОВ НВФ
"Техпроект" виконати роботи по
капітальному ремонту свердловини №1
Південно-Граківського блоку
Борисівського ГКР, до складу яких
входили промислово-геофізичні та
прострілювально-вибухові роботи, які в
якості субпідрядника виконав
відповідач.

Після підписання актів здачі-приймання
виконаних робіт представники позивача,
ГПУ "Шебелинкагазвидобування", ТОВ НВФ
"Техпроект" провели обстеження
свердловини після здійснення
відповідачем
прострілювально-вибухових робіт та
склали акт від 06.03.12, яким
засвідчується, що після підйому із
свердловини 3749,62 м (381 шт.) НКТ 60,3 мм,
нижня труба НКТ 60,3x5 мм марки "Д"
виявилась зім'ята по всій довжині. В
свердловині залишилось 42 шт. НКТ 60,3x5 мм
марки "Д" та перфоратор ПНКТ-89.

Після цього позивач звернувся до ТОВ
НВФ "Техпроект" з актом прийомки
виконаних робіт по капітальному
ремонту свердловини №1
Південно-Граківського блоку
Борисівського ГКР за договором підряду
від 01.09.11 на загальну суму 177147,60 грн.,
який повернуто не підписаним з боку ТОВ
НВФ "Техпроект" спільно з листом від
23.03.12 №23/03-4, в якому повідомляється, що
роботи за цим актом до моменту
вилучення перфоратору із свердловини
оплаті не підлягають у зв'язку з
неякісно проведеними вибуховими
роботами, що має наслідком деформацію
труб та втрату перфоратору, а також
неможливість подальшого ремонту
свердловини.

На момент пред'явлення цього позову ТОВ
НВФ "Техпроект" категорично
відмовляється від оплати
промислово-геофізичних та
прострілювально-вибухових робіт.
Враховуючи викладені обставини,
позивач вважає, що відповідачем
завдано збитки в сумі 177147,60 грн. в
якості втраченої вигоди.

Як зазначає апелянт, розглянувши
спірні правовідносини, суд першої
інстанції не знайшов
причинно-наслідкового зв'язку між
неправомірною поведінкою відповідача
та завданими неякісно проведеною
роботою збитками, ґрунтуючись при
цьому, поперед усе, на висновках
судової експертизи, проведеної в межах
розгляду даної справи. Проте, на думку
апелянта, висновки експерта не
відповідають фактичними обставинам,
грунтуються на помилкових розрахунках
та вихідних даних, в якості яких
експертом використано лише письмові
пояснення зацікавлених осіб з боку
відповідача, що суттєво впливає на
об'єктивність та правильність
експертних висновків.

Під час розгляду справи позивач надав
суду письмові пояснення стосовно
недоліків експертного висновку та
клопотання про проведення повторної
експертизи, яке судом залишено без
задоволення.

Позивач також зазначає, що під час
прийняття рішення суд не врахував тих
обставин, що, зокрема відповідач
проводив вибухові роботи без отримання
обов'язкового дозволу згідно Порядку
видачі дозволів на виконання робіт
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки, затвердженого постановою
КМУ від 26.10.11 №1107.

Відповідач вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
прийнятим відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
надав заперечення на апеляційну
скаргу, в яких просить рішення залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

До початку засідання судової колегії
апеляційного суду представником
позивача надано клопотання про
призначення повторної судової
експертизи із дорученням її проведення
іншому експерту.

Представник відповідача проти
заявленого клопотання заперечує
посилаючись на те, що суд першої
інстанції задовольнив саме клопотання
позивача про призначення судової
експертизи проведення котрої було
доручено Донецькому
науково-дослідному інституту судових
експертиз, тобто єдиному в Україні
інституту, котрий міг провести
експертизу на запропоновані позивачем
питання. Також, на думку представника
відповідача клопотання позивача про
призначення повторної судової
експертизи, є навмисним затягуванням
розгляду справи та ухиленням від
оплати виконаних робіт.

Судова колегія апеляційного суду
розглянувши клопотання представника
позивача про призначення повторної
судової експертизи вважає, що заявлене
клопотання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, саме
за клопотанням позивача судом першої
інстанції було призначено судову
експертизу проведення котрої було
доручено Донецькому
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Проведення експертизи було доручено
повноважному представнику інституту,
котрий був попереджений про
кримінальну відповідальність за
завідомо неправдиві висновки. Висновки
проведеної експертизи не були
оскаржені позивачем, тому посилання
позивача на те, що висновки експерта не
відповідають фактичними обставинам та
грунтуються на помилкових розрахунках
і вихідних даних є безпідставним та не
спростовані жодним доказом.

Враховуючи, що в заявленому клопотанні
зазначені сті ж питання, що були
поставлені при призначенні первісної
експертизи, клопотання про призначення
повторної судової експертизи
задоволенню не підлягає.

Судова колегія, в межах вимог
передбачених ст.101 ГПК України,
повторно розглянувши справу та
перевіривши повноту, законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку про
залишення рішення господарського суду
першої інстанції без змін, а
апеляційної скарги без задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом першої інстанції,
01.09.2011 між ТОВ Науково-виробнича фірма
"Техпроект" (третя особа-1, Замовник) та
ТОВ "Укрнафтогазремонт" (позивач,
Підрядник) було укладено договір
підряду на виконання робіт з
капітального ремонту свердловини №1
Південно-Граківського блоку
Борисівського ГКР (Договір підряду).

На виконання зобов'язань щодо
виконання робіт з капітального ремонту
за Договором підряду між позивачем, як
Замовником, та ДП "Полтавське
управління геофізичних робіт",
відповідачем, як Підрядником, було
укладено договори на надання
геофізичних послуг від 15.01.2012 №5
(Договір №5) та від 15.02.2012 №6 (Договір №6),
відповідно до яких Відповідач виконує
на замовлення Позивача комплекс
промислово-геофізичних робіт в
свердловині №1 Борисівської площі (п.1
Договору №5, п.1 Договору №6).

Договірна вартість за Договором №5
складає 159752,40 грн., за Договором №6 -
17395,20 грн.

Передача-прийняття обсягів виконаних
робіт здійснюється на підставі
актів-нарядів за фактично виконані
роботи і передачі Підрядником
матеріалів геофізичних досліджень (п.4.1
Договору №5, п.4.1 Договору №6).

29.02.2012 між Замовником (позивачем) та
Підрядником (відповідачем) було
підписано Акти здачі-приймання
виконаних робіт до Договору №5 на суму
159 752,40 грн. та до Договору №6 на суму 17
395,20 грн. Зазначені акти підписані
повноважними представниками сторін
без буд-яких зауважень щодо якості та
вартості виконаних робіт, а тому
виконані роботи підлягають оплаті.

З матеріалів справи вбачається, що
06.03.2012 року представниками, а саме
заступником директора ГПУ
"Шебелинкагазвидобування" Вахрів А.П.,
головним інженером ТОВ НВФ "Техпроект"
Демченко Є.М., начальником відділу КРС
ТОВ НВФ "Техпроект" Атемасовим Г.М.,
провідним геологом ТОВ НВФ "Техпроект"
Михальчук В.М., головним інженером ТОВ
"Укрнафтогазремонт" Фільченко О.В.,
провідним інженером технологом ТОВ
"Укрнафтогазремонт" Березуцьким В.В.,
був складений акт про те, що на
свердловині №1 Пївденно-Граківського
блоку Борисівського ГКР були проведено
наступні роботи:

- перфорація зарядами Оwen 3 3/8" ПНКТ- 89 на
НКТ0 60,3 мм в інтервалі 4142-4.147м. ПНКТ;

- освоєння свердловини - приплив газу
відсутній;

- підйом НКТ0 60,3мм.

06.03.2012 р. після підйому із свердловини
3749,62 м (381 шт.) НКТ 060,3мм, нижня труба НКТ
60,3x5мм Марки "Д" виявилась зім'ята по
всій довжині.

В свердловині залишилось 42 шт. НКТ 60,3х5
мм марки "Д" та перфоратор ПНКТ- 89.

Для участі у складанні зазначеного
акта Відповідач не запрошувався.

Причини пошкодження труби в акті не
зазначені.

На підставі зазначеного акту від 06.03.2012
третьою особою-1 було надіслано
Позивачу листа, в якому повідомлено, що
у зв'язку із пошкодженням труб у
свердловині виникла потреба у
додаткових роботах, а тому роботи,
проведені після 06.03.2012 і до усунення
перешкод у роботі свердловини, оплаті з
боку Замовника (Третя особа-1) Позивачу
не підлягають.

23.04.2012 позивачем та третіми особами 1 та
2 було проведено геолого-технічну
нараду по свердловині №1
Південно-Граківського блоку
Борисівського ГКР, про що складено
відповідний протокол. За результатами
наради було вирішено роботи по
усуненню пошкоджень на зазначеній
свердловині тимчасово припинити з
технічних причин (відсутність
необхідного обладнання).

Зважаючи на викладене, Позивач
звернувся до господарського суду
Полтавської області з позовом про
стягнення з Відповідача збитків у
вигляді втраченої вигоди у розмірі 177
147,60 грн. В обґрунтування цього Позивач
посилається на те, що Відповідач
неякісно провів
прострілювально-вибухові роботи,
внаслідок чого Замовник за Договором
підряду відмовився оплачувати
Позивачу зазначені роботи і він поніс
збитки.

Також судом встановлено, що,
посилаючись викладені обставини,
Позивач відмовився оплачувати
Відповідачу проведені ним роботи за
актами від 29.02.2012 до Договорів №№5 та 6,
у зв'язку із чим прокурор м. Полтава
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовами про
стягнення з Позивача 159 752,40 грн. за
Договором №5 та 17395,20 грн. за Договором
№6. Господарський суд Харківської
області порушив провадження у справах
№№922/2314/13 та 922/2317/13 та направив їх за
територіальною підсудністю до
господарського суду Автономної
Республіки Крим.

На час розгляду справи №917/1521/13
рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 03.09.2013 у
справі №922/2314/13, залишеним без змін
постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
11.12.2013 позов прокурора м. Полтава
задоволено в повному обсязі, стягнуто з
Позивача оплату за Договором №6 в
розмірі 17 395,20 грн.

Крім того, рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від
02.08.2013 у справі №922/2317/13 позов прокурора
м. Полтава задоволено в повному обсязі,
стягнуто з Позивача оплату за
Договором №5 в розмірі 159 752,40 грн.
Рішення оскаржено в апеляційному
порядку, ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.09.2013 провадження у справі зупинено до
вирішення по суті справи
господарського суду Полтавської
області №917/1521/13.

Як правомірно зазначив суд першої
інстанції у своєму рішенні, суб'єкти
господарювання повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 статті 193
ГК України).

Частина 1 статті 837 Цивільного кодексу
України встановлює, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до статті 838 Цивільного
кодексу України підрядник має право,
якщо інше не встановлено договором,
залучити до виконання роботи інших
осіб (субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.

Судом встановлено, що відносини між
Позивачем та Відповідачем ґрунтуються
на договорах субпідряду, в яких Позивач
виступав у якості генерального
підрядника (замовника), а Відповідач -
субпідрядника.

Статтею 853 ЦК України, передбачено, що
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

У відповідності до статті 852 ЦК України,
якщо підрядник відступив від умов
договору підряду, що погіршило роботу,
або допустив інші недоліки в роботі,
замовник має право за своїм вибором
вимагати безоплатного виправлення цих
недоліків у розумний строк або
виправити їх за свій рахунок з правом
на відшкодування своїх витрат на
виправлення недоліків чи відповідного
зменшення плати за роботу, якщо інше не
встановлено договором.

Згідно статті 857 ЦК України, робота,
виконана підрядником, має відповідати
умовам договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.

Таким чином, відповідальність
підрядника за неналежну якість роботи
визначена спеціальними нормами, які
регулюють відносини за договорами
підряду.

З матеріалів справи вбачається, що
29.02.2012 між Замовником (позивачем) та
Підрядником (відповідачем) було
підписано Акти здачі-приймання
виконаних робіт до Договору №5 на суму
159 752,40 грн. та до Договору №6 на суму 17
395,20 грн. Зазначені акти підписані
повноважними представниками сторін
без буд-яких зауважень щодо якості та
вартості виконаних робіт, а тому
виконані роботи підлягають оплаті.

Як пояснив представник Відповідача,
лише після подання прокурором м.
Полтава позовів про стягнення з
Позивача вартості виконаних та
прийнятих робіт на суму 159752,40 грн. за
Договором №5 та 17 395,20 грн. за Договором
№6, Позивачем з метою ухилення від
слати зазначених робіт тільки в липні
2013 року був поданий позов про стягнення
збитків із посиланням недоліки в
роботах, котрі ним біли прийняті без
буд-яких зауважень щодо якості та
вартості виконаних робіт.

На підставі викладеного суд першої
інстанції правомірно зазначив в своєму
рішенні, що відповідно до частини
другої статті 224 ГК України під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. Вказана
норма кореспондується з абз. 2 частини
другої статті 22 ЦК України, яка
визначає збитки, як доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин якби її право не було порушене
(упущена вигода).

Відповідно до п. 3 частини 1 статті 225 ГК
України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включається не
одержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків,
мала право розраховувати у разі
належного виконання зобов'язання
другою стороною.

Відшкодування збитків можливо лише за
наявності складу правопорушення, до
якого входять наступні елементи:
протиправна поведінка, наявність
збитків, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та
спричиненням збитків, вина.
Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності у вигляді
відшкодування збитків. Отже, Позивач
повинен довести протиправність дій
відповідача, наявність та розмір
збитків, наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою та
спричиненням збитків.

Обґрунтовуючи свої вимоги про
стягнення збитків, Позивач посилається
на неналежну якість виконаних
Відповідачем робіт.

Зважаючи на відсутність у суду
спеціальних знань для встановлення
належної якості проведених
Відповідачем робіт, за клопотанням
Позивача судом першої інстанції по
справі було призначено
гірничотехнічну експертизу,
проведення котрої було доручено
Донецькому науково-дослідному
інституту судових експертиз.

Проведення експертизи було доручено
повноважному представнику інституту,
котрий був попереджений про
кримінальну відповідальність за
завідомо неправдиві висновки. Висновки
проведеної експертизи не були
оскаржені Позивачем, тому посилання
позивача на те, що висновки експерта не
відповідають фактичними обставинам,
та грунтуються на помилкових
розрахунках та вихідних даних є
безпідставним і не спростовані жодним
доказом.

Експертом зроблено висновок, що роботи
проводились Відповідачем з
дотриманням законів та
нормативно-правових актів (за
виключенням неотримання дозволу
Держпромнагляду на експлуатацію
перфоратора OWEN OIL TOOLS, який на момент
проведення робіт за поясненнями
Відповідача не вимагався). Також
експертом встановлено, що при
дотриманні технології
прострілювально-вибухових робіт
негативні наслідки у вигляді
пошкодження труб є практично
неможливими навіть у безпосередній
близькості від епіцентру вибуху, а, як
зазначено у вихідних документах
наданих Позивачем, відстань від місця
вибуху до місця деформації становить 450
м. Зважаючи на це, експерт робить
висновок, що спричинення наявних
пошкоджень труб внаслідок проведення
прострілювально-вибухових робіт
малоймовірне. Таким чином, у висновку
експерта від 18.12.2013 №6300/21 не
підтверджено причинно-наслідковий
зв'язок між роботами, проведеними
Відповідачем на виконання Договорів
№№5 та 6, та пошкодженням труб у
свердловині №1 Південно-Граківського
блоку Борисівського ГКР.

На підставі наданих до матеріалів
справи доказів суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив Позивачу у
задоволенні його позовних вимог.

За таких обставин судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
Полтавської області від 02.04.14 року у
справі №917/1521/13 прийнято з урахуванням
фактичних обставин справи та діючого
законодавства, без порушень норм
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 22, 837, 838, 852,
853, 857 Цивільного кодексу України, ст.ст.
193, 224, 225 Господарського суду України,
ст.ст. 33, 49, 99,101, п.1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Полтавської області від 02.04.14 року у
справі №917/1521/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
22.05.2014 року.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.