ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.Справа № 922/1256/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за первісним позовом Міністерства
охорони здоров'я України до
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків про
та за зустрічним позовом до про
розірвання договору, стягнення
заборгованості в розмірі 471792,01 грн.
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків
Міністерства охорони здоров'я України
зобов'язання вчинити певні діїза
участю представників сторін:

позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом) -
Лемент Я.О., за довіреністю № 01.05.20-01/304
від 16.04.2014 року

відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом) -
Коваленко О.О., за довіреністю № 53 від
07.11.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство охорони здоров'я України
(позивач) звернулось до господарського
суду Харківської області з позовом до
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік", м.
Харків про розірвання договору,
стягнення заборгованості в розмірі
471792,01 грн. В обґрунтування позовних
вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов'язків за Договором
про закупівлю товарів за державні
кошти від 04.05.2012 року №33/21-24 щодо
поставки товару у визначений сторонами
строк, з урахуванням чого та враховуючи
приписи ст.ст. 244, 246, 509 525, 526, 530, 610, 612, 625,
629, 662, 712, 1000, 1003, 10004, 1005, 1007 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 193
Господарського кодексу України,
просить суд розірвати Договір про
закупівлю товарів за державні кошти
від 04.05.2012 року №33/21-24 укладений між
позивачем та відповідачем та стягнути
з відповідача на користь позивач суму
основного боргу в розмірі 445 512,90 грн., 3%
річних в розмірі 16 477,86 грн., інфляційне
збільшення в розмірі 9801,35 грн. та
судові витрати в розмірі 10 653,54 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.04.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 29.04.2014
року о 11:00 годині.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29.04.2014 року
розгляд справи було відкладено на
14.05.2014 року о 12:30 годині.

До господарського суду Харківської
області 12.05.2014 року від представника
відповідача надійшла зустрічна
позовна заява (вх. № 15116), відповідно до
якої Публічне акціонерне товариство
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків просить
суд стягнути з Міністерства охорони
здоров'я України на свою користь збитки
у розмірі 240 784,62 грн. завдані внаслідок
розірвання договору. В обґрунтування
зустрічних позовних вимог, ПАТ
"Фармстандарт-Біолік" посилається на
те, що МОЗ України позовними вимогами
про розірвання договору № 33/21-24 від
04.05.2012р. та повернення суми попередньої
оплати за первинним позовом,
спричинено ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК»
збитки що дорівнюють собівартості
виготовлення вакцини для профілактики
дифтерії із зменшеним вмістом антигену
(АД-М) у кількості 303 070 доз. для потреб
держави, собівартість виготовлення
зазначеної вакцини у кількості 303 070 доз
становить 240 784 грн. 62 коп.

14.05.2014 року до господарського суду
Харківської області від представника
відповідача надійшла заява про заміну
предмету зустрічного позову (вх. № 15674),
відповідно до якої керуючись ст. 22 ГПК
України, не змінюючи підстав, змінити
предмет зустрічного позову, з вимоги
про стягнення збитків на вимогу про
зобов'язання вчинити певні дії, а саме:
зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України прийняти виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. по
справі № 922/4697/13, шляхом здійснення
Публічним акціонерним товариством
«ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» поставки за
договором №33/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04 травня 2012 року
лікарського засобу: анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 325280 доз, загальною вартістю
445 512 грн. 90 коп. на користь Міністерства
охорони здоров'я України та стягнути з
Міністерства охорони здоров'я України
на користь Публічного акціонерного
товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК»
витрати на оплату судового збору у
розмірі 1218,00 грн. Вирішити питання про
повернення Публічному акціонерному
товариству «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» суму
зайво сплаченого судового збору у
розмірі 3 597,69 грн.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням приписів ст.ст. 22, 60 ГПК
України, ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.05.2014 року
було прийнято зустрічну позовну заяву
(вх.№ 15116) Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік", м.
Харків для спільного розгляду з
первісним позовом та прийнято заяву
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків про
заміну предмету зустрічного позову (вх.
№ 15674) до розгляду, як таку, що не
суперечить вимогам діючого
законодавства та продовжено розгляд
справи з урахуванням наданих змін.

У судовому засіданні було оголошено
перерву до 21.05.2014 року о 12:00 годині.

Представник позивача за первісним
позовом (відповідача за зустрічним
позовом) у судове засідання з'явився,
первісні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд розірвати
Договір про закупівлю товарів за
державні кошти від 04.05.2012 року №33/21-24
укладений між позивачем та
відповідачем та стягнути з відповідача
на користь позивач суму основного
боргу в розмірі 445 512,90 грн., 3% річних в
розмірі 16 477,86 грн., інфляційне
збільшення в розмірі 9801,35 грн. та
судові витрати в розмірі 10 653,54 грн.,
проти задоволення зустрічного позову
заперечував у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним
позовом (позивача за зустрічним
позовом) в призначене судове засідання
з'явився, зустрічні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України прийняти виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. по
справі № 922/4697/13, шляхом здійснення
Публічним акціонерним товариством
«ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» поставки за
договором №33/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04 травня 2012 року
лікарського засобу: анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М)у
кількості 325280 доз, загальною вартістю
445 512 грн. 90 коп. на користь Міністерства
охорони здоров'я України та стягнути з
Міністерства охорони здоров'я України
на користь Публічного акціонерного
товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК»
витрати на оплату судового збору у
розмірі 1218,00 грн. Вирішити питання про
повернення Публічному акціонерному
товариству «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» суму
зайво сплаченого судового збору у
розмірі 3 597,69 грн.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

Розглянувши первісні позовні вимоги
Міністерства охорони здоров'я України
суд виходить з наступного.

04 травня 2012 року між Міністерством
охорони здоров'я України (позивачем за
первісним позовом (відповідачем за
зустрічним позовом) та Публічним
акціонерним товариством
«Фармстандарт-Біолік» (відповідачем за
первісним позовом (позивачем за
зустрічним позовом) на підставі
проведених конкурсних торгів було
укладено договір № 33/21-24 про закупівлю
товарів за державні кошти (постачання
товару) (Договір), відповідно до умов
якого відповідач за первісним позовом
(позивач за зустрічним позовом)
зобов'язується поставити товар, а
замовник - оплатити товар за рахунок
коштів державного бюджету за бюджетною
програмою КПКВ 2301400 "Забезпечення
медичних заходів окремих державних
програм та комплексних заходів
програмного характеру» за напрямом
«Програми і централізовані заходи з
імунопрофілактики», відповідно до
узгодженої Специфікації, що додається
до цього Договору і є його невід'ємною
частиною (п.12.1. розділу 12 Договору).

Згідно з п.1.2. Договору найменування
Товару: 24.42.2 Препарати фармацевтичні
різні (Препарати імунобіологічні)
найменування Товару: Лот 8 - Анатоксин
або вакцина для профілактики дифтерії
з зменшеним вмістом антигену (АД-М),
відповідно Додатку 1. Кількість Товару:
303 070 доз.

Згідно з п.п.3.1., 3.2. Договору валютою
договору є гривня України. Сума цього
договору становить 445 512,90 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.4.1. Договору сторонами
передбачено, що розрахунки за товар
здійснюються замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок постачальника, наведений в
реквізитах постачальника на підставі
видаткової накладної.

В пункті 5.1. Договору сторони
домовилися про те, що постачальник
забезпечує поставку товару у
відповідності до узгодженого графіку
поставки, який є невід'ємною частиною
договору (Додаток 2).

Пунктом 1.1. Договору Уповноваженим
підприємством Міністерства охорони
здоров'я України визначено - Державне
підприємство "Укрвакцина" МО3 України.

Договором доручення № 30/21-24, з
урахуванням додаткової угоди № 1 від
04.07.2012 р., а також договором доручення №
6 від 12.03.2013 р. позивач (Міністерство
охорони здоров'я України) (арк.спр. 28-31)
доручив ДП "Укрвакцина" МОЗ України,
зокрема, приймати лікарські засоби,
вироби медичного призначення та інші
товари, роботи та послуги, що
централізовано закуповуються
довірителем у постачальника (товар) та
організацію постачання товару до
закладів охорони здоров'я відповідно
до розподілу товару; участь у
претензійній та позовній роботі за
договорами про закупівлю з усіх питань,
що пов'язані з укладенням, виконанням
та/або припиненням дії договорів, з
усіма правами, наданими стороні по
справі процесуальним законодавством
України.

Відповідно до Укладеного та
погодженого Графіку поставки,
відповідач повинен був здійснити
постачання товару: 24.42.2 Препарати
фармацевтичні різні (Препарати
імунобіологічні) - Анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії з
зменшеним вмістом антигену (АД-М) (далі -
Товар) у кількості 303 070 доз., на загальну
суму 445 512,90 грн., до 31 грудня 2012 року.
(арк.с. 26)

Судом встановлено, що станом на момент
звернення позивача з даним позовом до
суду, відповідач не виконав свої
договірні зобов'язання, оскільки товар
не поставлений.

З матеріалів справи вбачається, що факт
не виконання умов Договору щодо
поставки товару підтверджується:
рішенням господарського суду
Харківської області від 02 грудня 2013
року по справі №922/3929/13 за позовом
Міністерства охорони здоров'я України
в особі Державного підприємства
"Укрвакцина" МОЗ України, м. Київ до
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік" про стягнення
111823,73 грн. неустойки. Вказаним рішенням
за невиконання умов договору № 33/21-24
від 04.05.2012 стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Фармстандарт-
Біолік" на користь Міністерства
охорони здоров'я України пеню в розмірі
80637,83 грн., штраф в розмірі 31185,90 грн.

Окрім того, рішенням господарського
суду Харківської області від 02 грудня
2013 року по справі № 922/4697/13 за позовом
Міністерства охорони здоров'я України
до Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік" про спонукання до
виконання договору, відповідно до
вказаного рішення Публічне акціонерне
товариство "Фармстандарт- Біолік"
зобов'язано виконати умови договору
№33/21-24 про закупівлю товарів за
державні кошти від 04 травня 2012 року
шляхом поставки товару: 24.42.2 Препарати
фармацевтичні різні (препарати
імунобіологічні) - анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 303070 доз, на загальну суму
445512,90 гривень, Міністерству охорони
здоров'я України.

Проте, як зазначає позивач за первісним
позовом та не спростовано матеріалами
справи, станом на момент звернення
позивача з даним позовом до суду,
зазначене судове рішення по справі №
922/4697/13 відповідачем не виконано та
поставку товару: 24.42.2 Препарати
фармацевтичні різні (препарати
імунобіологічні) - анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 303070 доз, на загальну суму 445
512,90 гривень, Міністерству охорони
здоров'я України не здійснено.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем, на виконання умов Договору,
було сплачено на рахунок відповідача
попередню оплату за товар згідно
договору №33/21- 24 від 04.12.2012р. в розмірі 445
512,90 грн., про що свідчить платіжне
доручення №1990 від 18.12.2012 року. Вказана
обставина також підтверджується і
рішенням господарського суду
Харківської області від 02 грудня 2013
року по справі № 922/4697/13.

Отже, позивачем належно виконані умови
Договору та оплата товару в розмірі 445
512,90 грн. здійснена в повному обсязі,
проте, відповідач в свою чергу
поставку лікарських засобів
(імунобіологічних препаратів) за
Договором не виконав, чим порушив умови
Договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором доставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж;
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 663 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права
вбачається, що умовою її застосування є
неналежне виконання продавцем свого
зобов'язання зі своєчасного передання
товару покупцю. А у разі настання такої
умови покупець має право діяти
альтернативно: або вимагати передання
оплаченого товару від продавця, або
вимагати повернення суми попередньої
оплати.

Можливість обрання певно визначеного
варіанта правової поведінки боржника є
виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання
одного з варіантів вимоги покупця має
бути вчинено ним в активній
однозначній формі такої поведінки,
причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму
пред'явлення такої вимоги покупця,
останній може здійснити своє право
будь-яким шляхом: як шляхом звернення
до боржника з претензією, листом,
телеграмою тощо, так і шляхом
пред'явлення через суд вимоги у
визначеній законом процесуальній
формі - формі позову.

При цьому суд зазначає, що така правова
позиція викладена у постанові
Верховного Суду України від 28.11.2011 р. у
справі № 43/308-10.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Судом встановлено, що 05 лютого 2013 року
позивачем на адресу відповідача було
направлено додаткову угоду до договору
про розірвання договору та
врегулювання питань, з припиненням дії
договору (лист №01.05.20-05/123 від 05.02.2014),
зокрема додатковою угодою
передбачалось повернення відповідачем
передплати та було надано розрахунок
заборгованості відповідача за
договором.

Враховуючи вищевикладене
господарський суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги позивача за
первісним позовом в частині
зобов'язання відповідача повернути
позивачу передплату в розмірі 445 512,90
грн. підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача за первісним
позовом 3% річних в розмірі 16 477,86 грн.,
інфляційне збільшення в розмірі
9801,35 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Проте, суд не вбачає підстав для
застосування частини другої статті 625
ЦК України щодо стягнення з
відповідача суми трьох процентів
річних, оскільки за такі дії відповідач
несе відповідальність, передбачену
частиною третьою статті 693 ЦК України,
коли на суму попередньої оплати
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути переданий, до дня
фактичного передання товару покупцеві
або повернення йому суми попередньої
оплати. Договором може бути
встановлений обов'язок продавця
сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
15.10.2013 року по справі № 5011-4.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
заявленої до стягнення з відповідача
розміру 3% річних в сумі 16 477,86 грн., а
тому відмовляє в задоволенні позовних
вимог в цій частині.

Щодо стягнення з відповідача 9801,35 грн.
інфляційних витрат, суд зазначає
наступне.

Сторони пунктом 7.2 договору
передбачили у разі здійснення
попередньої оплати відповідач, крім
сплати штрафних санкцій, повертає
позивачу кошти з урахуванням індексу
інфляції.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем обґрунтовано на
раховані відповідачу інфляційні
витрати на суму попередньої оплати,
оскільки така відповідальність була
передбачена п. 7.2 укладеного між
сторонами договору.

Перевіривши нарахування надані
позивачем інфляційних нарахувань у
розмірі 9801,35 грн. суд приходить до
висновку, що даний розрахунок не
суперечить вимогам чинного
законодавства, нарахований вірно, з
урахуванням чого позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню
повністю.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу
щодо розірвання договору про закупівлю
товарів за державні кошти від 04.05.2012
року №33/21-24 укладений між позивачем та
відповідачем за первісним позовом.

Пунктом 10.1 договору визначено, що даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
31.12.2012 року, але у будь якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Таким чином, враховуючи те, що
зобов'язання за спірним Договором
відповідачем за первісним позовом не
виконано, договір про закупівлю
товарів за державні кошти від 04.05.2012
року №33/21-24 укладений між позивачем та
відповідачем за первісним позовом є
діючим.

Відповідно до частини 2 статті 651
Цивільного кодексу України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладанні
договору.

З правового аналізу вказаної норми
вбачається, що підставою зміни або
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін договору є
істотне порушення договору другою
стороною. Оцінка порушення договору як
істотного здійснюється судом з
урахуванням того, що істотність
порушення визначається виключно за
об'єктивними обставинами, що склалися у
сторони, яка вимагає розірвання
договору.

Частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України та статтею 525
Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Спір у даній справі виник у зв'язку з не
виконанням відповідачем за первісним
позовом свого зобов'язання за
договором про закупівлю товарів за
державні кошти від 04.05.2012 року №33/21-24
щодо поставки обумовленого договором
товару у визначений строк.

Як вже зазначачалось, судом, 05 лютого 2013
року позивачем на адресу відповідача
було направлено додаткову угоду до
договору про розірвання договору та
врегулювання питань, з припиненням дії
договору (лист №01.05.20-05/123 від 05.02.2014).

Враховуючи, що відповідно до статті 526
Цивільного кодексу України, статтей 193,
198 Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та
згідно з вимогами закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, приймаючи до уваги
викладені обставини, та враховуючи те,
що відповідач не надав суду жодного
документу, який би спростовував
позовні вимоги, суд дійшов висновку про
те, що позовна вимога про розірвання
договору про закупівлю товарів за
державні кошти від 04.05.2012 року №33/21-24, є
обґрунтованою, а тому підлягає
задоволенню.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", суд виходить з
наступного.

За зустрічною позовною заявою Публічне
акціонерне товариство
"Фармстандарт-Біолік" просить суд
зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України прийняти виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. по
справі № 922/4697/13, шляхом здійснення
Публічним акціонерним товариством
«ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» поставки за
договором №33/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04 травня 2012 року
лікарського засобу: анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 325280 доз, загальною вартістю
445 512 грн. 90 коп. на користь Міністерства
охорони здоров'я України.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 02.12.2013 року по
справі №922/4697/13 було зобов'язано
Публічне акціонерне товариство
"Фармстандарт-Біолік" виконати умови
договору №33/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04 травня 2012 року
шляхом поставки товару: 24.42.2 Препарати
фармацевтичні різні (препарати
імунобіологічні) - анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 303070 доз, на загальну суму
445512,90 гривень, Міністерству охорони
здоров'я України.

Доказів належного виконання умов
договору №33/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04 травня 2012 року
шляхом поставки товару: 24.42.2 Препарати
фармацевтичні різні (препарати
імунобіологічні) - анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 303070 доз, на загальну суму
445512,90 гривень, Міністерству охорони
здоров'я України на протязі тривалого
проміжку часу, суду не надано,
натомість матеріали справи свідчать,
що відповідачем за первісним позовом
грубо порушувались умови договору, в
частині своєчасної поставки товару.

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до статті 526
Цивільного кодексу України, статтей 193,
198 Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та
згідно з вимогами закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, приймаючи до уваги
викладені обставини, та враховуючи те,
що відповідач не надав суду жодного
документу, який би підтверджував
належне виконання обумовленої
Договором поставки товару, а також
враховуючи те, що судом задоволено
первісні позовні вимоги Міністерства
охорони здоров'я України в частині
повернення та стягнення з відповідача
за первісним позовом суму попередньої
оплати в розмірі 445 512,90 грн., інфляційне
збільшення в розмірі 9801,35 грн. та
розірваний Договір про закупівлю
товарів за державні кошти від 04.05.2012
року №33/21-24 укладений між позивачем та
відповідачем за первісним позовом, у
суду відсутні правові підстави для
задоволення вказаного зустрічного
позову.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати за первісним
позовом (відповідача за зустрічним
позовом) покладаються на відповідача
за первісним позовом (позивача за
зустрічним позовом) в повному обсязі.
Судові витрати за зустрічним позовом в
розмірі 1218,00 грн. залишаються за
відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом),
стосовно клопотання відповідача за
первісним позовом (позивача за
зустрічним позовом) щодо повернення
Публічному акціонерному товариству
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків суму
зайво сплаченого судового збору в
розмірі 3597,69 грн. з державного бюджету,
суд визнав його таким, що відповідає
вимогам діючого законодавства, тому
задовольнив його.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст.
263, 525, 526, 530, 549, 610-612, 617, 629, 662, 663, 664, 712
Цивільного кодексу України, ст. ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
1, 4, 4-3, 12, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В первісному позові Міністерства
охорони здоров'я України відмовити
частково.

Розірвати договір про закупівлю
товарів за державні кошти № 33/21-24 від 04
травня 2012 року, укладений між
Міністерством охорони здоров'я України
(01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7, ) та Публічним акціонерним
товариством "Фармстандарт-Біолік" (61070,
м. Харків, Помірки, ).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік" (61070, м.
Харків, Дзержинський район, Помірки,
) на користь
Міністерства охорони здоров'я України
(01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7, , р/р 0021 в ДКСУ, ЄДРПОУ
ДКСУ 37567646, МФО 820172) суму попередньої
оплати в розмірі 445 512,90 грн., інфляційні
в розмірі 9801,25 грн., суму судового збору
в розмірі 10 324,28 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення 3% річних в сумі 16
477,86 грн. - відмовити.

В зустрічному позові Публічного
акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків до
Міністерства охорони здоров'я України
про зобов'язання Міністерство охорони
здоров'я України прийняти виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. по
справі № 922/4697/13, шляхом здійснення
Публічним акціонерним товариством
«ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» поставки за
договором №33/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04 травня 2012 року
лікарського засобу: анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії із
зменшеним вмістом антигену (АД-М) у
кількості 325280 доз, загальною вартістю
445 512 грн. 90 коп. на користь Міністерства
охорони здоров'я України - відмовити
повністю.

Управлінню державної казначейської
служби України у Дзержинському районі
м. Харкова повернути Публічному
акціонерному товариства
"Фармстандарт-Біолік" (61070, м. Харків,
Дзержинський район, Помірки, ) з Державного бюджету 3597,69 грн.
судового збору, сплаченого останнім до
господарського суду Харківської
області згідно платіжного доручення №
1692 від 07.05.2014 року, відповідно до ст. 7
Закону України "Про судовий збір".

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/1256/14