ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.14р. Справа № 904/3019/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська сирна
компанія", м. Луцьк

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничої
фірми "Українські технологічні
системи", м. Дніпропетровськ

про стягнення 18 476,20 грн.

Суддя
Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Максименко О.А.,
довіреність №131 від 22.05.2014р.

від відповідача: не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська сирна
компанія" (далі - позивач) звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничої фірми "Українські
технологічні системи" (далі -
відповідач) про стягнення 18 476,20 грн. -
заборгованості та судовий збір
покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань щодо оплати
поставленої молочної продукції по
договору купівлі-продажу №
ДПР-СК-7 від 19.01.2011 р.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав свої позовні
вимоги і просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимог суду,
викладених в ухвалі про порушення
провадження у справі не виконав,
письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвала господарського суду
Дніпропетровської області від 07.05.2014 р.,
була надіслана на адресу відповідача,
що зазначена у витязі з єдиного
державного реєстру юридичних осіб -
підприємців (49000, м. Дніпропетровськ,
Запорізьке шосе, буд. 38, кв. 181,
ідентифікаційний код 25535676) на яку
насамперед і було направлено
кореспонденцію господарського суду.
Згідно з довідкою поштової установи
поштове відправлення на адресу
відповідача повернуте до суду з
позначкою: "за истечением срока
хранения".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від
02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" зазначається, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "за закінченням
терміну зберігання", "адресат
відсутній" і т.п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошені вступна
та резолютивна частини судового
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська сирна
компанія" (продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробничої фірми "Українські
технологічні системи" (покупець)
укладений договір купівлі-продажу
№ ДПР-СК-7 (далі - Договір), за умовами
якого продавець зобов'язується
постачати та передавати у власність
покупця молочну продукцію в
асортименті, надалі іменовану
продукція, а покупець зобов'язується
приймати продукцію та оплачувати її на
умовах даного Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору
асортимент, кількість та ціни на
продукцію, яка передається покупцю,
визначається сторонами у накладних на
відпуск продукції, виписаними
продавцем. Накладні на відпуск
продукції є невід'ємними частинами
даного договору.

Згідно з п. 5.1. Договору розрахунки за
кожну поставлену партію продукції
здійснюються покупцем у
безготівковому порядку в Українській
національній валюті - гривні, шляхом
перерахування покупцем грошових
коштів на розрахунковий рахунок
продавця згідно Інструкції "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" або у готівковій
формі - шляхом внесення грошових коштів
в касу продавця.

Відповідно до п. 5.2. Договору оплата за
поставлену партію продукції
здійснюється протягом 30 календарних
днів з моменту поставки кожної партії
продукції.

На виконання умов Договору позивач,
згідно видаткової накладної № 7123 від
05.02.2013 р. (а.с. 16) здійснив поставку
продукції, яку відповідач прийняв, але
у повному обсязі не оплатив.

Таким чином, відповідач свої
зобов'язання за Договором в частині
оплати за продукцію не виконав,
внаслідок чого у нього утворилась
заборгованість перед позивачем яка
склала 18 476,20 грн., що і є причиною
виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається,
якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України та п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України).

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

На момент розгляду справи
заборгованість відповідача складає 18
476,20 грн., докази погашення якої в
матеріалах справи відсутні, яка
підтверджується відповідачем у акті
звірки взаємних розрахунків станом за
період: 01.10.2010 - 20.02.2014 (а.с. 12), внаслідок
чого суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору по
справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничої
фірми "Українські технологічні
системи" (49000, м. Дніпропетровськ,
Запорізьке шосе, буд. 38, кв. 181, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська сирна компанія" (43000, м.
Луцьк, вул. Лідавська, 2, ) 18 476,20 грн. (вісімнадцять
тисяч чотириста сімдесят шість грн. 20
коп.) - заборгованості, 1827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.) - судового збору, про що видати
наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя І.А. Рудовська Дата
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК України "03"
червня 2014р.