Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24744/13 20.05.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стелтекс-Троєщина»

до Приватного акціонерного товариства
«ІКС 5 РІТЕЙЛ ГРУП УКРАЇНА»

про зобов'язання виконати умови
договору в натурі

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стелтекс-Троєщина»
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «ІКС 5 РІТЕЙЛ
ГРУП УКРАЇНА» про зобов'язання
виконати умови договору в натурі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
дуку позивача відповідач не виконує п.
3.3.2. Договору оренди нерухомого майна
від 17.06.2011 року, щодо використання
об'єкту оренди за цільовим
призначенням.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, зобов'язавши
відповідача виконати договір в натурі,
а саме вчинити дії по використанню
орендованого приміщення, провадити
торгівельну діяльність в орендованому
приміщенні за адресою: м. Київ, вул..
Оноре Де Бальзака, 91/29а на протязі
строку дії договору оренди нерухомого
майна від 17.06.2011 року, тобто до 17.06.2021
року, відповідно до цільового
призначення: торгівлі товарами та
послугами в форматі «супермаркет» у
торговому підприємстві з
універсальним асортиментом
продовольчих та непродовольчих
товарів з розміщенням виробництва
хлібобулочних виробів, салатів,
м'ясних, рибних та інших
напівфабрикатів.

Ухвалою від 20.12.2013 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 22.01.2014 року.

30.12.2013 року через відділ діловодства
суду від представника позивача
надійшло клопотання про уточнення
заяви про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
22.01.2014 року, у зв'язку з перебуванням
судді Якименка М.М. на лікарняному,
справу передано для розгляду судді
Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 21.01.2014 року справу
прийнято до свого провадження суддею
Ярмак О.М. та призначено її до розгляду
на 28.01.2014 року.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
25.01.2014 року, у зв'язку з виходом судді
Якименка М.М. з лікарняного, справу
передано для розгляду судді Якименку
М.М.

Ухвалою суду від 25.01.2014 року справу
прийнято до свого провадження суддею
Якименко М.М.

Ухвалою суду від 29.01.2014 року розгляд
справи відкладено на 19.02.2014 року.

Ухвалою суду від 19.02.2014 року розгляд
справи відкладено на 05.03.2014 року.

Ухвалою суду від 05.03.2014 року продовжено
строки вирішення спору по справі
№910/24744/13 на 15 днів.

В судовому засіданні 05.03.2014 року
оголошено перерву до 01.04.2014 року.

Ухвалою суду від 01.04.2014 року розгляд
справи відкладено на 16.04.2014 року.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 16.04.2014 року, у
зв'язку з перебуванням судді Якименка
М.М. у відпустці, справу передано для
розгляду судді Митрохіній А.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва
(суддя Митрохіна А.В.) від 16.04.2014 року
справу прийнято до провадження, а
розгляд справи призначено на 20.05.2014
року.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
05.05.2014 року у зв'язку з поверненням
судді Якименка М.М. з відпустки, справу
передано судді Якименку М.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва
(суддя Якименко М.М.) від 05.05.2014 року
справу прийнято до провадження.

20.05.2014 року через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про перенесення розгляду
судової справи та надання часу для
примирення сторін.

В судове засідання 21.05.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на всі відомі адреси, в
тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 20.05.2015 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності, господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Стелтекс-Троєщина»
(далі по тексту - орендодавець, позивач)
та Приватним акціонерним товариством
«ІКС 5 РІТЕЙЛ ГРУП УКРАЇНА» (далі по
тексту - орендар, відповідач) укладено
Договір оренди нерухомого майна (далі
по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору
орендодавець передає, а орендар
приймає у тимчасове оплачуване
користування нежитлове приміщення, а
саме: частину будівлі ТЦ на -1 (мінус
першому, відмітка -4,500), загальною
площею 1 654,9 кв.м. іменоване далі за
текстом «Об'єкт оренди».

Згідно з п. 1.2. Договору об'єкт оренди
може використовуватися орендарем
винятково для здійснення
господарської діяльності, а саме для
здійснення торгівлі товарами та
послугами в форматі «супермаркет»у
торговому підприємстві з
універсальним асортиментом
продовольчих та непродовольчих
товарів з розміщенням виробництва
хлібобулочних виробів, салатів,
м'ясних, рибних та інших
напівфабрикатів (надалі - «Цільове
призначення Об'єкта оренди»).

Відповідно до п. 3.3.2. Договору орендар
зобов'язаний використовувати об'єкт
оренди за його цільовим призначенням.

Згідно з п. 13.10.1. Договору орендар
зобов'язаний забезпечити місячну
відвідуваність об'єкту оренди в ТЦ в
обсязі: не менше 90 000 касових чеків в
місяць.

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку
позивача, відповідач не виконує вимоги
п. 3.3.2. та п. 13.10.1. Договору, в зв'язку з
чим позивач просить суд задовольнити
позов зобов'язавши відповідача
виконати договір в натурі, а саме
вчинити дії по використанню
орендованого приміщення, провадити
торгівельну діяльність в орендованому
приміщенні за адресою: м. Київ, вул..
Оноре Де Бальзака, 91/29а на протязі
строку дії договору оренди нерухомого
майна від 17.06.2011 року, тобто до 17.06.2021
року, відповідно до цільового
призначення: торгівлі товарами та
послугами в форматі «супермаркет» у
торговому підприємстві з
універсальним асортиментом
продовольчих та непродовольчих
товарів з розміщенням виробництва
хлібобулочних виробів, салатів,
м'ясних, рибних та інших
напівфабрикатів

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1, ч.1 ст. 2 ГПК
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних своїх прав і охоронюваних
законом інтересів. Порушення своїх
прав та необхідність їх захисту, особи,
що звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами.

Порушення своїх прав позивач
обґрунтовує констатуванням факту того
що відповідач не виконує умови п. 3.3.2. та
п. 13.10.1. Договору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів та з інших
підстав.

У відповідності до ст. 20 ГК України
кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Крім того, відповідно до ст.16
Цивільного кодексу України захист
цивільних прав та інтересів
здійснюється у встановленому порядку
судом шляхом: визнання цих прав;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення, відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Заявлена вимога про зобов'язавши
відповідача виконати договір в натурі,
а саме вчинити дії по використанню
орендованого приміщення, провадити
торгівельну діяльність в орендованому
приміщенні за адресою: м. Київ, вул..
Оноре Де Бальзака, 91/29а на протязі
строку дії договору оренди нерухомого
майна від 17.06.2011 року, тобто до 17.06.2021
року, відповідно до цільового
призначення: торгівлі товарами та
послугами в форматі «супермаркет» у
торговому підприємстві з
універсальним асортиментом
продовольчих та непродовольчих
товарів з розміщенням виробництва
хлібобулочних виробів, салатів,
м'ясних, рибних та інших
напівфабрикатів, не підлягає
задоволенню, оскільки стаття 16 ЦК
України не передбачає такого способу
захисту цивільних прав та інтересів.

Позивачем не надано суду доказів того,
що договором або законом встановлено
такий спосіб захисту інтересів
позивача.

У п. 39 Інформаційного листа Вищого
господарського суду від 12.03.2009, № 01-08/163
«Про деякі питання, порушені у
доповідних записках про роботу
господарських судів України у другому
півріччі 2008 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України» вміщена відповідь на
запитання чи повинен господарський суд
у розгляді справи за позовом, який не
відповідає встановленим законом або
договором способам захисту прав,
відмовляти в задоволенні такого позову
або ж припиняти провадження у справі
здійснено посилання на постанови
Верховного Суду України, зокрема, від
13.07.2004 № 10/732 де викладалася правова
позиція, згідно з якою, дійшовши
висновку про те, що предмет позову не
відповідає встановленим законом або
договором способом захисту прав, суд
повинен відмовити у позові, а не
припиняти провадження у справі за її
непідвідомчістю суду.

Аналогічні питання порушені також і у
п. 14 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 11.04.2005
року № 01-8/344 «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2004 році» п. 3 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 25.11.2005 року № 01-8/2229 «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у І півріччі 2005 року» і п. 3
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 13.08.2008
року № 01-8/482 «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року».

Враховуючи наведене у задоволенні
позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
позивача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 26.05.2014 року.