м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21830/13 22.05.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "СБТ
Сістемз Україна"

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель"

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача,- Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб

про стягнення 1 356 940,81 грн.

за участю представників:

від заявника :не з'явився. від
відповідача: від третьої особи:не
з'явився. Костюченко І.В. - представник
за довіреністю № 09-1003/14 від 26.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "СБТ Сістемз Україна"
з позовом до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Даніель"
про стягнення заборгованості у сумі 1 356
940,81 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору банківського рахунку №
РКО-33264Т від 03.09.2012 р. в частині
своєчасного проведення розрахункових
операцій, внаслідок чого у Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" утворилась
заборгованість в розмірі 1 356 940,81 грн.

У позові Товариство з обмеженою
відповідальністю "СБТ Сістемз Україна"
просить суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" заборгованість на
загальну суму 1 356 940,81 грн., з яких: 1 310
056,72 грн. - сума вкладу (основного боргу),
37 200,00 грн. - пеня за період з 08.07.2013 р. по
04.09.2013 р., 3 059.52 грн. - 3 % річних за період
з 08.07.2013 р. по 04.09.2013 р., 6 624, 57 грн. - штраф
за період з 08.07.2013 р. по 04.09.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 р. провадження у даній
справі було зупинено до розгляду
Київським апеляційним господарським
судом апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" на ухвалу господарського
суду міста Києва від 15.01.2014 р. про
повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 р. провадження у справі
910/21830/13 було поновлено.

03.04.2014 р. ухвалою господарського суду
міста Києва до розгляду у справу
залучено Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача.

У судове засідання, призначене на 22.05.2014
р., представники сторін не з'явилися,
про причини неявки суд не повідомили,
належним чином були повідомлені про
час та місце судового засідання.
Представник позивача надіслав суду
клопотання про розгляд справи без його
участі за наявними матеріалами.

Представник відповідача подав через
канцелярію суду відзив, в якому проти
позову заперечив, просив відмовити у
його задоволенні з підстав його
необгрунтованості.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб, у
минулому судовому проти позову
заперечив, зазначив, що на підставі
постанови Правління Національного
банку України від 16.01.14 р. № 14 та рішення
Виконавчої дирекції фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 29
від 16.04.2014 р. ПАТ "КБ "Даніель" віднесено
до категорії неплатоспроможних та
розпочато процедуру ліквідації, а,
отже, вимоги позивача можуть бути
задоволені тільки за рахунок
ліквідаційної маси ПАТ "КБ "Даніель" в
порядку, передбаченому Законом України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб".

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представників сторін за
наявними в ній матеріалами.

Суд дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, приходить до висновку,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Так, 03.09.2012 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "СБТ
Сістемз Україна" (клієнт) та
відповідачем - Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Даніель"
(банк) був укладений договір
банківського рахунку № РКО-33264Т,
відповідно до якого банк відкриває
клієнту поточний рахунок № 01, у
валютах, що визначаються клієнтом в
заяві на відкриття рахунку, та здійснює
розрахункові та касові операції за цим
рахунком відповідно до чинного
законодавства України.

Згідно з п.п. 3.1.1,3.1.3,3.1.4 банк
зобов'язаний:

- вести комплексне розрахунково-касове
обслуговування клієнта та виконувати
за його дорученням усі озрахункові та
касові операції, які не суперечать
чинному законодавству України та
нормативним актам НБУ;

- виконати доручення клієнта, що
містяться в розрахунковому документі,
в строк, визначений в п. 8.4 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні». Проводити
списання коштів з рахунку клієнта за
його дорученням. Примусове списання
коштів з рахунку клієнта виконується
банком у випадках, передбачених чинним
законодавством України;

- забезпечувати своєчасне зарахування
коштів на рахунок клієнта.

Відповідно до п. 10.1 договору даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання, діє протягом
невизначеного терміну та може бути
розірваний у встановлений цим
договором порядку.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором банківського рахунку №
РКО-33264Т від 03.09.2012 р., а саме -
несвоєчасним проведенням
розрахункових операцій, 21.06.2013 р. ТОВ
"СБТ Сістемз Україна" звернулося до
відповідача із листом-вимогою про
усунення перешкод у користуванні
грошовими коштами, які знаходяться на
банківському рахунку позивача у сумі 1
309 834,75. Проте, вказана вимога була
залишена банком без задоволення.

Також у судовому засіданні
встановлено, що позивач направив банку
платіжні доручення № 23 від 08.07.2013 р. та
№ 24 від 31.07.2013 р. з метою списання
грошових коштів. Однак, зазначені
платіжні доручення відповідачем
залишились невиконаними без пояснень
причин.

Зазначені фактичні обставини у справі
встановлені судом та сторонами не
заперечуються, предметом спору є
наявність чи відсутність підстав для
стягнення з відповідача за договором
банківського рахунку № РКО-33264Т від
03.09.2012 р. суми у розмірі 1 356 940,81 грн.

Відповідно до положень статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1068 Цивільного кодексу
України банк зобов'язаний вчиняти для
клієнта операції, які передбачені для
рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

За змістом положень статті 1074
Цивільного кодексу України обмеження
прав клієнта щодо розпоряджання
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового
документа клієнта до обслуговуючого
банку після закінчення операційного
часу банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, суд приходить до
висновку, що у позивача виникло право
на повернення від банку суми вкладу та
нарахованих на нього штрафних санкцій
і матеріальних втрат.

Однак, судом встановлено, що 15.04.2014 року
постановою Національного банку
України № 217 відкликано банківську
ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ
"КБ "Даніель".

На виконання вказаної Постанови
рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
16.04.2014 р. № 29 розпочато процедуру
ліквідації ПАТ "КБ "Даніель", починаючи
з 16.04.2014 р.

Статтею 17 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" передбачена
заборона на здійснення банківської
діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, законом передбачена
спеціальна процедура та черговість
погашення заборгованості банка, що
знаходиться в стані ліквідації.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Фонд призначає уповноважену особу
Фонду та розпочинає процедуру
ліквідації банку в день отримання
рішення Національного банку України
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку, за виключенням
випадку, коли ліквідація здійснюється
за ініціативою власників банку.

Згідно зі ст. 45 Закону уповноважена
особа Фонду в семиденний строк з дати
прийняття Національним банком України
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку розміщує
оголошення, що містить відомості про
ліквідацію банку відповідно до частини
третьої цієї статті, в усіх приміщеннях
банку, в яких здійснюється
обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування
відомостей про відкликання
банківської ліцензії, ліквідацію банку
та призначення уповноваженої особи
Фонду кредитори мають право заявити
уповноваженій особі Фонду про свої
вимоги до банку. Вимоги фізичних
осіб-вкладників у межах гарантованої
Фондом суми відшкодування за вкладами
не заявляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону
уповноважена особа Фонду припиняє
приймання вимог кредиторів після
закінчення 30 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону. Будь-які
вимоги, що надійшли після закінчення
цього строку, вважаються погашеними,
крім вимог вкладників у межах
гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами.

Частиною 2 ст. 49 Закону встановлено, що
протягом 90 днів з дня опублікування
відомостей відповідно до частини
другої статті 45 цього Закону
уповноважена особа Фонду здійснює такі
заходи:

- визначає суму заборгованості кожному
кредитору та відносить вимоги до
певної черги погашення;

- відхиляє вимоги в разі їх не
підтвердження фактичними даними, що
містяться у розпорядженні
уповноваженої особи Фонду, та, у разі
потреби, заявляє в установленому
законодавством порядку заперечення за
заявленими до банку вимогами
кредиторів;

- складає реєстр акцептованих вимог
кредиторів відповідно до вимог,
встановлених нормативно-правовими
актами Фонду.

Як вже зазначалось, відповідач на час
розгляду справи знаходиться на стадії
ліквідації і відносно нього відкрита
ліквідаційна процедура.

Згідно зі ст. 46 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" з дня призначення уповноваженої
особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових
зобов'язань банку та зобов'язання щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище
банку перестають бути конфіденційними
чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з
відчуженням майна банку чи передачею
його майна третім особам, допускається
в порядку, передбаченому статтею 51
цього Закону;

7) втрачають чинність публічні
обтяження чи обмеження на
розпорядження (у тому числі арешти)
будь-яким майном (коштами) банку.
Накладення нових обтяжень чи обмежень
на майно банку не допускається.

Частиною 2 ст. 49 вкзаного Закону України
визначено порядок здійснення
уповноваженою особою Фонду заходів
щодо підготовки задоволення вимог
кредиторів, якою передбачено, зокрема,
складання реєстру акцептованих вимог
кредиторів для затвердження
виконавчою дирекцією Фонду.

До ліквідаційної маси банку
включаються будь-яке нерухоме та
рухоме майно, кошти, майнові права та
інші активи банку. До ліквідаційної
маси банку не включається майно у
випадках, прямо передбачених законом.
Майно банку, що включається до
ліквідаційної маси, підлягає оцінці у
порядку, встановленому законодавством
України. Для проведення оцінки майна
уповноважена особа Фонду має право
залучати суб'єктів оціночної
діяльності з оплатою їх послуг за
рахунок ліквідаційної маси банку (ст. 50
Закону).

Кошти, одержані в результаті
ліквідації та реалізації майна банку,
спрямовуються уповноваженою особою
Фонду на задоволення вимог кредиторів
у черговості, передбаченій ст. 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Вимоги кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження
коштів від реалізації майна банку
після повного задоволення вимог
попередньої черги. У разі якщо обсяг
коштів, одержаних від реалізації майна,
недостатній для повного задоволення
всіх вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно сумі
вимог, що належать кожному кредиторові
однієї черги. У разі відмови кредитора
від задоволення визнаної в
установленому порядку вимоги
уповноважена особа Фонду не враховує
суму грошових вимог цього кредитора.

Таким чином, суд зазначає, що процедура
задоволення вимог кредиторів в процесі
ліквідації банку здійснюється у
особливому порядку, який регулюється
Законом України "Про банки і банківську
діяльність" та Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Вказані закони суд вважає
спеціальними, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
а всі інші закони України можуть
застосовуватись до правовідносин, в
яких стороною є ПАТ "КБ "Даніель", лише в
тій частині, що не суперечить
положенням цих спеціальних законів.

Отже, вимога щодо стягнення
заборгованості з ПАТ "КБ "Даніель" у
сумі 1 356 940,81 грн. грн. в період
ліквідації відповідача не може бути
задоволена судом, оскільки це фактично
порушить порядок здійснення
ліквідаційної процедури, встановлений
законом та таке рішення суду буде
знаходитись поза межами закону.

На підставі викладеного, враховуючи те,
що станом на час розгляду даного спору
Національним банком України
банківську ліцензію ПАТ "КБ "Даніель"
відкликано, а стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 1 356 940,81 грн. на
виконання умов договору банківського
рахунку можливе лише в межах
ліквідаційної процедури відповідача,
позовні вимоги є такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України, оскільки
суд відмовив у задоволенні позову,
судові витрати, які складаються з
судового збору та послуг адвоката, у
даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "СБТ
Сістемз Україна" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про стягнення заборгованості у
сумі 1 356 940,81 грн.
відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 22 травня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 27
травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна