ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" травня 2014 р. Справа № 23-22-15/263-06-6974

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді В.С.
Петрова

при секретарі Н.В.
Комендатенко

за участю представників:

від позивача - Бутрик А.О.,

від відповідача - не з'явився,

від третіх осіб:

1) ДПІ у м. Іллічівську Головного
управління Міндоходів в Одеській
області - не з'явився,

2) ТОВ „Іллічівський морський рибний
порт" - Світличний О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Компанії „Фенікс
Інтернешнл, Лімітед", треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Державна податкова інспекція у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області, та на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт",
про визнання права власності на майно
та витребування майна з незаконного
володіння, та за зустрічним позовом
Компанії „Фенікс Інтернешнл, Лімітед"
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт" та
на стороні відповідача - Державна
податкова інспекція у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про визнання права
власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2006 р. Державна податкова
адміністрація в Одеській області
звернулась до господарського суду
Одеської області із заявою про вжиття
запобіжних заходів шляхом накладення
арешту на майно у вигляді: екскаваторів
у кількості - 2 штуки; лоток фідера - 2
набори; щековий роздрібнювач - 1 набір;
молотковий роздрібнювач - 1 набір;
стрічковий конвеєр - 16 наборів;
штабелеукладальник та регенератор - 1
набір; сировинний млин - 2 набори; набори
дизельного генератора -3 штуки; 100МТ
кран - 2 набори; бетонорозмішувачі - 2
набори; випалювальна піч - 1 набір;
гратковий охолоджувач - 1 набір; DPC - 2
набори; цементний млин - 3 набори;
цементний охолоджувач - 2 набори;
цементосховище - 16 наборів; цементовоз -
7 наборів; вугільний млин - 1 набір;
вуглероздрібнювач - 1 набір;
перетворювач високого/низького
напруження - 1 набір; мішковий пиловий
фільтр - 54 набори; подрібнювач сировини
- 1 набір; запасні частини для
вищезазначеного обладнання, що
знаходиться на території
Іллічівського морського рибного порту.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.07.2006 року № 15/06-16 вказану
заяву Державної податкової
адміністрації в Одеській області було
задоволено та накладено арешт на
вищезазначене майно, що знаходиться на
території Іллічівського морського
рибного порту.

При цьому ДПА в Одеській області було
подано до господарського суду Одеської
області позов до Компанії „Фенікс
Інтернешнл Лімітед", треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача:
Державна податкова інспекція у м.
Іллічівську та на стороні відповідача -
Іллічівський морський рибний порт, про
визнання права власності на
вищезазначене майно та про
витребування цього майна з
незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.07.2006 р. позовну заяву ДПА в
Одеській області прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі №
23-22-15/263-06-6974 та справу призначено до
розгляду в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 16.08.2006 року провадження у
справі № 15/263-06-6974 було зупинено до
вирішення господарським судом
пов'язаної з нею справи № 27-25/131-04-4015 за
позовом ДПІ у м. Іллічівську за участю
прокуратури Одеської області до
Закритого акціонерного товариства
„Русмашекспорт" та Акціонерного
товариства закритого типу
"Іллічівський морський рибний порт" про
визнання права власності на безхазяйне
майно за державою за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідачів - Компанії „Фенікс
Інтернешнл Лімітед" .

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.12.2006 року провадження по
справі № 15/263-06-6974 було поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.12.2006 року у справі №
15/263-06-6974 прийнято до спільного розгляду
з первісним позовом зустрічний позов
Компанії „Фенікс Інтернешнл Лімітед"
до Державної податкової адміністрації
в Одеській області про визнання права
власності на майно за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Іллічівського морського рибного порту
та третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача Державної
податкової інспекції у м. Іллічівську.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.12.2006 року провадження у
справі № 15/263-06-6974 зупинено до вирішення
адміністративної справи № 15-23/140-04-5162А
за позовом Компанії „Фенікс
Інтернешнл Лімітед" до Державної
податкової адміністрації в Одеській
області та Державної податкової
інспекції у м. Іллічівську про визнання
права власності та витребування майна
з чужого незаконного володіння за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, на
стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю „Саріус".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 31.08.2007 року скасовано
заходи до забезпечення позову, вжиті
ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.07.2006 року № 15/06-16, а саме
знято накладений арешт на майно, що
знаходиться на території
Іллічівського морського рибного порту.

Під час перегляду вказаної ухвали в
апеляційному порядку ухвалою
Одеського апеляційного господарського
суду від 31.01.2008 року залучено до участі
у справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Саріус".

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 21.02.2008 року
ухвалу господарського суду Одеської
області від 31.01.2008 року по справі №
15/263-06-6974 скасовано.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.03.2008 року справу №
15/263-06-6974 прийнято до провадження суддею
Торчинською Л.О., та справі присвоєно №
22-15/263-06-6974.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.02.2010 року провадження у
справі № 22-15/263-06-6974 зупинено до
розгляду господарським судом Одеської
області справи № 6-15-23/140-04-5162.

Згідно з автоматизованим розподілом
справ в порядку ст. 2-1 ГПК України
справу № 22-15/263-06-6974 передано на розгляд
судді Степановій Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.12.2011 р. справу № 22-15/263-06-6974
було прийнято провадження суддею
Степановою Л.В. та справі присвоєно №
23-22-15/263-06-6974.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2013
р. провадження у справі № 23-22-15/263-06-6974
було поновлено та справу призначено до
розгляду в засіданні суду.

Після поновлення провадження у справі
ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.08.2013 р. у справі №
23-22-15/263-06-6974 замінено третю особу
Державну податкову інспекцію у м.
Іллічівську на її правонаступника -
Державну податкову інспекцію у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області; при
цьому первісну позовну заяву та
зустрічну позовну заяву залишено без
розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою
господарського суду Одеської області
від 08.08.2013 р., Головне управління
Міндоходів в Одеській області як
процесуальний правонаступник позивача
за первісним позовом звернулось до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просило вказану ухвалу від 08.08.2013р. у
справі №23-22-15/263-06-6974 про залишення
позовної заяви без розгляду скасувати
та повернути дану справу на розгляд до
господарського суду Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суд від 13.09.2013 р. у
справі №23-22-15/263-06-6974 вказану апеляційну
скаргу прийнято до провадження, при
цьому здійснено заміну позивача за
первісним позовом та відповідача за
зустрічним - Державної податкової
адміністрації в Одеській області на її
процесуального правонаступника -
Головне управління Міндоходів в
Одеській області.

Так, ухвалою Одеського апеляційного
господарського суд від 26.09.2013 р.
апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів в Одеській
області було задоволено, ухвалу
господарського суду Одеської області
від 08.08.2013 р. у справі № 23-22-15/263-06-6974
скасовано в частині залишення позовної
заяви та зустрічної позовної заяви без
розгляду, а вказану справу направлено
на новий розгляд до господарського
суду Одеської області.

Згідно з автоматизованим розподілом
справ вказану справу № 23-22-15/263-06-6974
передано на розгляд судді
господарського суду Одеської області
Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.10.2013 р. справу №
23-22-15/263-06-6974 прийнято до провадження
судді Петрова В.С. та призначено до
розгляду в засіданні суду на 24.10.2013 р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.10.2013 р. по справі №
23-22-15/263-06-6974 було виключено зі складу
третіх осіб Товариство з обмеженою
відповідальністю „Саріус" та
здійснено заміну третьої особи -
Акціонерного товариства закритого
типу „Іллічівський морський рибний
порт" на правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт",
при цьому розгляд справи відкладено.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.11.2013 р. розгляд справи №
23-22-15/263-06-6974 відкладено на 14.05.2014 р. у
зв'язку з неявкою в засідання суду
08.11.2013 р. представника відповідача -
Компанії „Фенікс Інтернешнл, Лімітед".
Також вказаною ухвалою суду
провадження у справі № 23-22-15/263-06-6974
зупинено на строк до 14.05.2014 р.
відповідно до положень ч. 1 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України для звернення господарського
суду із судовим дорученням до
компетентного органу Індії з метою
належного повідомлення Компанії
„Фенікс Інтернешнл Лімітед" про час та
місце судового засідання по даній
справі.

Вирішуючи питання забезпечення
своєчасного повідомлення у належній
формі про час і місце розгляду справи
відповідача по справі - Компанію
„Фенікс Інтернешнл, Лімітед", яка є
іноземним суб'єктом господарювання,
господарським судом враховано таке.

Взаємодія судів України з судовими
органами інших держав з цього питання,
а також щодо виконання за кордоном
інших процесуальних дій регулюються
Конвенцією з питань цивільного процесу
(Гаага, 1954) і угодами про взаємну
правову допомогу, укладеними Україною
з іншими державами. Відповідно до
Законів України від 19.10.2000 N 2052-III та N
2051-III з 26 листопада 2000 року набрали
чинності для України Конвенція про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах (Гаага, 1965) і
Конвенція про отримання за кордоном
доказів з цивільних і торгових справ
(Гаага, 1970) із заявами та
застереженнями. Цими заявами і
застереженнями передбачено, зокрема,
що названим у конвенціях центральним
органом в Україні є Міністерство
юстиції України, яке складає
підтвердження про вручення документів
і забезпечує передачу документів у
цивільних або комерційних справах
центральному органу юстиції іншої
держави.

Особливий порядок надання правової
допомоги встановлено Угодою, статтею 5
якої передбачено, зокрема, що у разі
надання правової допомоги компетентні
суди та інші органи держав - учасниць
СНД зносяться один з одним
безпосередньо. У разі звернення
господарського суду з приводу надання
правової допомоги документи, викладені
українською або російською мовою,
направляються поштовим зв'язком
безпосередньо до суду, до компетенції
якого належить вирішення
господарських спорів на території
відповідної держави - учасниці СНД, чи
іншого органу цієї держави. При
виконанні доручення про надання
правової допомоги компетентні суди
застосовують законодавство своєї
країни.

Відповідно до Закону України "Про
приєднання України до Конвенції про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах" Верховна Рада
України постановила приєднатися від
імені України до названої Конвенції із
заявами та застереженнями, згідно з
якими центральним органом, який має
право отримувати документи від інших
Договірних Сторін, а також складати
підтвердження про вручення, є
Міністерство юстиції України.

Особливості виконання названої
Конвенції визначено розділом VI
Інструкції про порядок виконання
міжнародних договорів з питань надання
правової допомоги в цивільних справах
щодо вручення документів, отримання
доказів та визнання і виконання
судових рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України і
Державної судової адміністрації
України від 27.06.2008 р. N 1092/5/54 (із змінами і
доповн.) Так, відповідне доручення про
вручення документів за кордоном
складається судом у формі прохання
згідно з додатком до Інструкції.
Заповненню з урахуванням приписів
пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають
дві частини формуляра: "Прохання" і
"Короткий виклад документа". Якщо
формуляр складається українською
мовою, то його обов'язково необхідно
супроводжувати перекладом французькою
чи англійською мовами або мовою
запитуваної держави. Доручення щодо
вручення документів за кордоном
надсилаються безпосередньо до
Центрального органу іноземної держави,
визначеного запитуваною державою
згідно зі статтею 2 Конвенції, або через
Міністерство юстиції України.

Витрати, пов'язані з перекладом
відповідних документів, а також з
оплатою за вручення їх за кордоном
згідно з цією Конвенцією, під час
судового розгляду має нести
заінтересована сторона (п. 8 Роз'яснень
Президії Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
розгляду справ за участю іноземних
підприємств і організацій" від 31.05.2002 р.
N 04-5/608 зі змін. і доповнен.)

У даному випадку заінтересованою
стороною є позивач, однак останнім не
було здійснено перекладу ухвали суду
від 08.11.2013 р., що унеможливило
направлення судом відповідного
судового доручення до компетентного
органу Індії з метою належного
повідомлення Компанії „Фенікс
Інтернешнл Лімітед" про час та місце
судового засідання по даній справі.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.05.2014 р. провадження у
справі № 23-22-15/263-06-6974 поновлено.

Як зазначено у вищевказаних
Роз'ясненнях Президії ВГСУ, судові
документи можуть направлятися також
філіям, представництвам, іншим
відособленим підрозділам іноземних
підприємств і організацій,
місцезнаходженням яких є територія
України (з повідомленням про вручення
таких документів), а також вручатися
безпосередньо уповноваженому
представникові. При цьому слід мати на
увазі, що коло повноважень
відособленого підрозділу юридичної
особи стосовно здійснення у
господарському суді повноважень
сторони у справі від імені цієї особи
визначається установчими документами
останньої, положенням про відособлений
підрозділ, яке затверджене юридичною
особою, або довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу.

Між тим з наявних в матеріалах справи
копій довіреностей від 01.02.2006 р.,
виданих гр. Республіки Індії ОСОБА_1
від імені Компанії „Фенікс Інтернешнл
Лімітед", за якими уповноважені особи
мали право на представлення інтересів
Компанії, вбачається, що останні діяли
до 01.02.2007 р. В свою чергу зазначені у
вказаних довіреностях особи під час
повторного розгляду справи не мають
повноважень на представлення
інтересів вказаної Компанії.

Так, в Роз'ясненнях Президії Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики розгляду справ
за участю іноземних підприємств і
організацій" від 31.05.2002 р. N 04-5/608 (з
наступ. змінами і доповнен.) зазначено,
що з метою дотримання вимог
законодавства щодо правосуб'єктності
сторін спору господарський суд вживає
заходів для встановлення статусу
іноземного підприємства чи
організації, яка є учасником судового
процесу.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.05.2014 р. розгляд справи №
23-22-15/263-06-6974 було відкладено, при цьому
зобов'язано позивача за первісним
позовом надати докази, що
підтверджують правовий статус
відповідача як юридичної особи за
законодавством країни, де створено
Компанію (у разі надання документів на
іноземній мові надати нотаріально
засвідчену копію перекладу цих
документів).

Між тим позивачем не було надано
витребуваних судом документів, також
не наведено поважних причин
неможливості надання вказаних
документів.

За п. 4.9 Постанови Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК. У
разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Однак, відсутність вказаних документів
унеможливлює встановлення судом
статусу відповідача як іноземного
підприємства. В свою чергу такі
обставини (ненадання позивачем
витребуваних судом документів без
поважних причин) перешкоджають
вирішенню спору по суті.

Тим більш з урахуванням положень
вищевказаної Конвенції, судове рішення
не може бути винесено, поки не буде
встановлено, що судовий документ було
вручено або доставлено особисто
відповідачеві і це було здійснено в
належний строк, достатній для
здійснення захисту.

Разом з тим, пунктом 6 Закону України
"Про приєднання України до Конвенції
про вручення за кордоном судових і
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах" встановлено, що
якщо виконано всі умови, зазначені у
частині другій статті 15 названої
Конвенції, суддя, незалежно від
положень частини першої статті 15
Конвенції, може винести рішення, навіть
якщо не надійшло жодного підтвердження
про вручення або безпосередню доставку
документів.

Таким чином, у випадку, передбаченому
частиною другою статті 15 Конвенції, суд
може прийняти рішення, якщо з дати
направлення документа сплинув термін,
який суддя визначив як достатній для
даної справи і який становить
щонайменше шість місяців.

У випадку прийняття рішення судом у
шестимісячний термін з дати
направлення документа за умови
відсутності доказів про вручення або
безпосередню доставку документа
нерезиденту, таке рішення може бути
скасоване на підставі статей 104, 111-10 ГПК
у зв'язку з недотриманням вимог пункту
"b" частини 2 статті 15 Конвенції про
вручення за кордоном судових і
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах.

Наразі слід зазначити, що відсутність
доказів повідомлення відповідача про
розгляд справи обумовлено
неможливості направлення відповідного
судового доручення у зв'язку з
невжиттям позивачем заходів щодо
здійснення перекладу ухвали суду про
призначення розгляду справи.

До того ж у судовому засіданні
представником позивача було заявлено
клопотання про виключення відповідача
зі складу учасників судового процесу,
що обумовлено заявленням позивачем
нових вимог про визнання переходу
права власності на безхазяйне майно до
держави в особі позивача, про що
представником були надані до суду
додаткові пояснення.

Як зазначено в п. 3.11 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", Господарським
процесуальним кодексом України,
зокрема статтею 22, не передбачено права
позивача на подання заяв (клопотань)
про "доповнення" або "уточнення"
позовних вимог, або заявлення
"додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в
разі надходження до господарського
суду однієї із зазначених заяв
(клопотань) останній, виходячи з її
змісту, а також змісту раніше поданої
позовної заяви та конкретних обставин
справи, повинен розцінювати її як:
подання іншого (ще одного) позову, чи
збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи об'єднання позовних
вимог, чи зміну предмета або підстав
позову. У будь-якому з таких випадків
позивачем має бути додержано правил
вчинення відповідної процесуальної
дії, а недотримання ним таких правил
тягне за собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові. Враховуючи вищенаведені
положення Постанови Пленуму ВГСУ,
вищевказані додаткові пояснення
позивача судом розцінено як подання
іншого позову та залишено без розгляду
з огляду на невідповідність вчиненої
позивачем процесуальної дії правилам,
визначеним в ст.ст. 54, 57 ГПК України.

Разом з тим приймаючи до уваги те, що
позивачем не надано витребуваних судом
документів, необхідних для вирішення
спору по суті, господарський суд вважає
за необхідне залишити без розгляду
первісну позовну заяву Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Компанії „Фенікс
Інтернешнл, Лімітед", треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Державна податкова інспекція у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області, та на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт",
про визнання права власності на майно
та витребування майна з незаконного
володіння.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
заявник без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору,
господарський суд залишає позовну
заяву без розгляду.

Крім того, слід зазначити, що
нез'явлення представника позивача за
зустрічним позовом перешкоджає
встановленню судом дійсних спірних
правовідносин між сторонами за
зустрічним позовом та вирішенню по
суті спору по цьому позову з огляду на
неможливість встановлення судом
статусу іноземної Компанії на
теперішній час та встановлення
повноважень Компанії щодо спірного
майна. Тим більш з урахуванням обставин
справи судом було визнано обов'язковою
явку представника Компанії.При цьому
слід зазначити, що з урахуванням
приписів ст. 64 ГПК України ухвали суду
направлялись за повідомленою
Компанією поштовою адресою, однак
ухвали суду про відкладення розгляду
справи, зокрема на 14.05.2014 р., було
повернуто без вручення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те,
що неявка представника Компанії
„Фенікс Інтернешнл, Лімітед" у судові
засідання перешкоджає вирішенню спору
по суті, господарський суд вважає за
необхідне зустрічну позовну заяву
Компанії „Фенікс Інтернешнл, Лімітед"
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт" та
на стороні відповідача - Державна
податкова інспекція у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про визнання права
власності на майно залишити без
розгляду.

Керуючись ст. 81, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до Компанії „Фенікс
Інтернешнл, Лімітед", треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Державна податкова інспекція у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області, та на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт",
про визнання права власності на майно
та витребування майна з незаконного
володіння залишити без розгляду.

2. Зустрічний позов Компанії
„Фенікс Інтернешнл, Лімітед" до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю
„Іллічівський морський рибний порт" та
на стороні відповідача - Державна
податкова інспекція у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, про визнання права
власності на майно залишити без
розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний
термін з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та
підписано 02.06.2014 р.

Суддя
Петров В.С.