номер провадження справи 9/11/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014
Справа № 908/322/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Стівідорна компанія
"Авліта" (99016, м. Севастополь,
вул.Приморська, буд. 2-Г)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "СМУ СтальТранс" (юр.
адр.: 69065, м. Запоріжжя, вул. Сортувальна,
7; факт.адр.: 69057, м. Запоріжжя,
вул. Матросова, буд. 8-Б)

про стягнення суми 1969548,60 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Каськова І.Є. (дов. №
б/н від 25.02.14); Стреляєв П.М. (директор,
наказ від 20.06.10)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача на користь позивача
штрафних санкцій в розмірі 1969548,60 грн., з
яких: сума 1506125,40 грн. - неустойка, сума
463423,20 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 06.02.2014р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/322/14,
судове засідання призначено на 04.03.2014р.
Ухвалою суду від 04.03.2014р. на підставі ст.
77 ГПК України розгляд справи
відкладено на 25.03.2014р., потім - на 04.04.2014р.

11.03.2014р. до господарського суду
від відповідача надійшла заява про
здійсненні фіксування судового
засідання. Проте, до початку судових
засідань, а саме: 25.03.2014р. та 04.04.2014р.,
подав клопотання про розгляд справи
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу. У судових же
засіданнях 25.03.2014р. та 04.04.2014р. в усній
формі зазначив, що не підтримує заяву
про здійснення фіксування судового
процесу, подану 11.03.2014р.

04.04.2014р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Справа розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Представник позивача у судові
засідання не з'являвся. Позовні вимоги
мотивовані, зокрема, наступним. 18.05.2012р.
між сторонами був укладений договір
підряду № 169/12 за умовами якого,
відповідач зобов'язався виконати
роботи по подовженню виставкових
(приймально-здавальних) шляхів № 3, 4, 5
та улаштуванню підпірних стін
залізничного полотна станції
Інженерна АТ «СК «Авліта». Пунктом 2.1.
договору визначено, що договірна ціна
складає 4634231,99 грн. Відповідно до
графіку виконання робіт роботи повинні
бути виконані до 13.10.2012р. 06.12.2012р.
відповідач повідомив позивача, що
об'єкт буде передано 20-25 грудня 2012р.
Однак, у визначений строк відповідач
роботи не виконав, об'єкт позивачу не
передав. 26.02.2013р. позивач направив
відповідачу претензію про сплату
штрафних санкцій, однак відповідачем
претензія була залишена без
задоволення. 01.03.2013р. позивач направив
відповідачу письмову відмову від
договору, а також вимагав від
відповідача направити свого
представника для прийому фактично
виконаних робіт. Однак відповідач
вимогу не виконав, представника для
здачі фактично виконаних робіт не
направив. На підставі ст.ст. 15, 16, 258 ЦК
України, ст.ст. 216-218, 230-232 ГК України,
позивач просить стягнути з відповідача
суму 1506125,40 грн. неустойки та суму 463423,20
грн. штрафу.

Відповідач у судових засіданнях
заперечив проти позову, що також
викладено у відзиві на позовну заяву,
зазначивши, зокрема, про наступне.
Графіком виконання робіт за договором
№ 169/12 від 18.05.2012р. сторонами погоджено,
що роботи здійснюються поетапно з
13.06.2012р. по 13.10.2012р. Однак, 14.09.2012р. між
сторонами було укладено додаткові
угоди до договору № 2, № 3, № 4, за якими
відповідач взявся виконувати
додаткові роботи, які не були
передбачені ані проектною
документацією, ані кошторисною
документацією. Відповідач також
зазначив, що повідомив позивача про
необхідність виконання супутніх робіт,
які призведуть до подовження строків
виконання будівельно-монтажних робіт.,
передбачених графіком виконання робіт.
14.01.2013р. відповідач листом № 3/1
повідомив позивача про необхідність
скликання комісії з приймання робіт за
договором № 169/12 від 18.05.2012р., проте,
позивачем не було вжито заходів зі
створення комісії та прийняття
виконаних робіт. 16.01.2013р. відповідачем
була отримана вимога про сплату
неустойки у сумі 926846,40 грн. Відповідач
вважає, що причиною не виконання робіт
у передбачений договором строк, стали
роботи, які не були передбачені
договором, оскільки виконання цих
робіт потребувало додаткового часу та
збільшило строк виконання основних
робіт. Також у судовому засіданні
04.04.2014р. відповідач підтримав заяву про
застосування наслідків спливу строків
позовної давності, яка надійшла до суду
04.04.2014р. Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2012р. між ПАТ "Стівідорна компанія
"Авліта" (замовник, позивач у справі) та
ТОВ "СМУ СтальТранс" (підрядник,
відповідач у справі) був укладений
договір підряду № 169/12, відповідно до
умов якого, підрядник бере на себе
зобов'язання виконати роботи по
подовженню виставкових
(приймально-здавальних) шляхів №№ 3, 4, 5
та улаштуванню підпірних стін
залізничного полотна станції
Інженерна АТ «СК «Авліта», а замовник
прийняти та оплатити виконані роботи
(п.1.1).

Відповідно до п. 14.1., п. 14.2. договору він
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

За приписами п. 1.2 договору склад та
об'єм робіт, які доручаються для
виконання підряднику, визначені
технічним рішенням, робочим проектом
та договірними цінами.

У пунктах 2.1.,2.2. договору сторонами
визначено, що договірна ціна по даному
договору складає 4634231,99 грн., в т.ч. ПДВ 20%
- 772372 грн. та є динамічною.

Пунктом 8.2. договору підрядник,
зобов'язався, зокрема, виконати своїми
силами і засобами, якісно та в
установлений строк роботи, передбачені
даним договором, відповідно до
погодженої проектно-кошторисної
документації.

Пунктом 3.1. договору сторони визначили,
що строк виконання робіт, по даному
договору, складає - 120 календарних днів,
який починається з дня перерахування
замовником першого авансового платежу
на розрахунковий рахунок підрядника,
відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 3.2. договору в строк
виконання робіт не включається час,
витрачений на організацію та
проведення роботи комісії з приводу
вводу в експлуатацію виставочних
шляхів станції Інженерна, за участю
представників Придніпровської
залізниці.

Згідно з п. 4.3. договору підрядник
приступає до виконання робіт по даному
договору, з дня перерахування
замовником на розрахунковий рахунок
підрядника авансового платежу,
відповідно до умов даного договору.

Так, пунктом п. 6.1 договору визначено, що
після підписання даного договору та
узгодження замовником проекту
виробництва робіт, на підставі
рахунків виставлених підрядником,
замовник перераховує на розрахунковий
рахунок підрядника аванс, в розмірі
виставлених підрядником рахунків,
загальна сума авансових платежів не
повинна перевищувати - 40 % від
договірної ціни даного договору.

У пунктах 7.1., 7.2. договору зазначено, що
здача виконаних робіт підрядником та
їх приймання замовником проводиться у
порядку, встановленому нормами діючого
законодавства України. Замовник, на
протязі 5 робочих днів, з дня отримання
письмового повідомлення від
підрядника про готовність до передачі
виконаних робіт, організовує їх
прийомку.

Відповідно до п. 7.7 договору акт вводу в
експлуатацію виставкових шляхів
станції Інженерна, затверджений
Придніпровською залізницею, є
підставою для проведення остаточних
розрахунків між сторонами.

Графіком виконання робіт по договору №
169/12 від 18.05.2012р., який погоджений
відповідачем, визначено, що роботи
здійснюються поетапно у загальний
період з 13.06.2012р. по 13.10.2012р.

На виконання умов договору, позивачем
13.06.2012р. було здійснено передплату в
розмірі 400000 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 2464 від 13.06.2012р.

За актом передачі будівельного
майданчику по договору № 169/12 від
18.05.2012р., станом на 14.06.2012р., позивач
передав, а відповідач прийняв
будівельний майданчик для виконання
робіт по «Подовження виставкових
шляхів та улаштування підпірних стін
залізничного полотна».

Як свідчать матеріали справи, в процесі
виконання відповідачем робіт за
договором, між сторонами відбувалася
переписка по узгодженню виникаючих
питань щодо виконання робіт.

Листом за вих. № 800/4728 від 06.12.2012р.
позивач звернувся до відповідача з
вимогою до 15 час. 00 хв. 06.12.2012р.
представити позивачу письмову
відповідь про причину порушення
підрядником строку виконання робіт по
договору.

Листом за вих. № 96 від 06.12.2012р.
відповідач повідомив позивача, що
виконання робіт ускладнено, а саме:
обмеженнями зі сторони військових
частин та проїзним шляхом житлового
масиву. Одночасно ТОВ "СМУ СтальТранс"
виконувало роботи згідно підписаних
додаткових угод № 2, № 3, № 4. Також в
листі зазначено, що ТОВ "СМУ СтальТранс"
організовує роботу у дві зміни для
можливості здачі об'єкту 20-25 грудня 2012р.
Просить врахувати додатково виконані
роботи та відповідно строк виконання
робіт без нарахування штрафних
санкцій.

З позовної заяви вбачається, що позивач
врахував прохання відповідача та надав
можливість останньому виконати роботи
у строк до 25.12.2012р.

16.01.2013р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою за вих. № 800/189 про
сплату неустойки та штрафу, оскільки
саном на 15.01.2013р. роботи підрядником не
виконані.

Згідно листа за вих. № 5 від 20.01.2013р.
відповідач просить позивача не
застосувати штрафні санкції, оскільки
ним були виконані додаткові роботи, що
призвело до затримки строків
будівництва.

Листом за вих. № 800/797 від 01.03.2013р.
позивач зазначив, що станом на 28.02.2013р.
роботи підрядником не виконані та
повідомив відповідача, що
відмовляється від договору підряду №
169/12 від 18.05.2012р. Просить відповідача
направити свого уповноваженого
представника для приймання фактично
виконаних робіт за договором.

Даний лист був залишений
відповідачем без відповіді. Відповідач
свого уповноваженого представника для
здачі-приймання фактично виконаних
робіт за договором не направив.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193
Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо
у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що
станом на 28.02.2012р. роботи за договором
підряду в повному обсязі виконані не
були.

Позивач просить стягнути з відповідача
за неналежне виконання договору в
частині строків виконання робіт
неустойку за період з 26.12.2012р. по 28.02.2013р.
в розмірі 1506125,40 грн. та штраф (10% від
ціни договору) в розмірі 463423,20 грн.

Частиною 2 ст. 883 ЦК України визначено,
що за невиконання або неналежне
виконання обов'язків за договором
будівельного підряду підрядник
сплачує неустойку, встановлену
договором або законом, та відшкодовує
збитки в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Пунктом 12.3. договору сторони
передбачили, що за порушення
підрядником строку виконання робіт, з
підрядника стягується неустойка в
розмірі 0,5% від договірної ціни даного
договору, за кожен день прострочення, а
за прострочку більш ніж 15 календарних
днів додатково стягується штраф в
розмірі 10% договірної ціни даного
договору.

В пункті 8.2. договору, зокрема,
зазначено, що підрядник зобов'язаний
сплатити штрафні санкції, відшкодувати
збитки у випадку невиконання або
неналежного виконання своїх
зобов'язань за даним договором.

Частиною 6 ст. 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 258 ЦК України встановлено
спеціальну позовну давність. Згідно
положень коментованої статті до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність в один
рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення.

Як вже зазначалось, 04.04.2014р. до
господарського суду від відповідача
надійшла письмова заява про
застосування позовної давності.

Згідно зі ст. 253 ЦК України початок
перебігу строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За приписами п. 4.3 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» якщо
відповідно до чинного законодавства
або договору неустойка (пеня) підлягає
стягненню за кожний день прострочення
виконання зобов'язання, позовну
давність необхідно обчислювати щодо
кожного дня окремо за попередній рік до
дня подання позову, якщо інший період
не встановлено законом або угодою
сторін. При цьому, однак, слід мати на
увазі положення частини шостої статті
232 ГК України, за якими нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Даний шестимісячний строк не
є позовною давністю, а визначає
максимальний період часу, за який може
бути нараховано штрафні санкції (якщо
інший такий період не встановлено
законом або договором).

В пункті ж п. 4.4.2. вказаної Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України зазначено, що за змістом
частини другої статті 264 ЦК України
переривання перебігу позовної
давності шляхом пред'явлення позову
матиме місце у разі не будь-якого
подання позову, а здійсненого з
додержанням вимог процесуального
закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому
якщо господарським судом у прийнятті
позовної заяви відмовлено (стаття 62
ГПК) або її повернуто (стаття 63
названого Кодексу), то перебіг позовної
давності не переривається. З
урахуванням положення частини
четвертої статті 51 ГПК днем подання
позову слід вважати дату поштового
штемпеля підприємства зв'язку, через
яке надсилається позовна заява (а в
разі подання її безпосередньо до
господарського суду - дату реєстрації
цієї заяви в канцелярії суду). Якщо
позовну заяву було повернуто, перебіг
позовної давності переривається з того
дня, коли заяву подано до суду з
додержанням установленого порядку.

Факт порушення зобов'язання
відповідачем суд вважає доведеним,
нарахування позивачем неустойки є
обґрунтованим та законним, однак
враховуючи заяву відповідача про
застосування позовної давності,
положення ч. 6 ст. 232 ГК України та ст. 258
ЦК України, п. 4.3 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. № 10, суд дійшов до висновку, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума 718305,96 грн.
неустойки за період з 29.01.2013р. по 28.02.2013р.
(враховуючи, що днем подання позову до
суду згідно п. 4.4.2. вказаної вище
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України - є
29.01.2014р.).

Нарахування позивачем відповідачу
штрафу в розмірі 463423,20 грн. є також
обґрунтованим та законним, однак суд
відмовляє в цій частині позовних вимог
у зв'язку зі спливом позовної давності.

За таких обставин в цілому позовні
вимоги задовольняються частково.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві, спростовуються наступним.

У судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що відповідачем
було виконано додаткові роботи за
додатковими угодами № 2, № 3 від 14.09.2012р.
та № 4 від 23.10.2013р., які не були
передбачені ані проектною, ані
кошторисною документацією, що призвело
до подовження строку виконання робіт
за основним договором на 110 днів. У
зв'язку з чим відповідач вважає, що
закінчення строку робіт за договором
підряду є 31.01.2013р. Про що також було
повідомлено позивача листом № 16 від
26.02.2013р.

Судом при цьому встановлено, що дійсно
між сторонами були укладені додаткові
угоди № 2, № 3 від 14.09.2012р. та № 4 від
23.10.2012р. до договору підряду № 169/12 від
18.05.2012р., відповідно до яких відповідач
погодився виконати додаткові роботи.
Даними додатковими угодами сторони
визначили, зокрема, предмет, строк
виконання додаткових робіт та їх
вартість.

За приписами ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Із змісту ч. 2 ст. 67 та ч. 4 ст. 179
Господарського кодексу України слідує,
що сторони вільні у виборі предмету
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.
При укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі, зокрема, вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Укладаючи додаткові угоди відповідач
був згоден із обсягом своїх прав та
обов'язків, визначених в них, а отже на
свій розсуд зобов'язався виконати
додаткові роботи у встановлені строки.

Пунктом же 3.2. договору підряду
визначено виключний випадок, який не
включається в строк виконання робіт, а
саме час, витрачений на організацію та
проведення роботи комісії стосовно
вводу в експлуатацію виставочних
шляхів станції інженерна, за участю
представників Придніпровської
залізниці.

Таким чином є безпідставним твердження
відповідача, що строк виконання
підрядних робіт подовжено на 110 днів -
до 31.01.2013р.

Крім того, відповідно до п. 3.5. договору
при наявності об'єктивних причин, які
впливають на строки виконання робіт,
сторонами складається двохсторонній
акт, в якому вказуються зазначені
причини та їх часовий проміжок.
Вказаний акт є підставою для укладання
додаткової угоди на продовження строку
виконання робіт.

Згідно п. 13.1., п. 13.2. договору останній
може бути змінений або доповнений за
взаємною згодою сторін. Всі зміни та
доповнення до даного договору повинні
бути складені у письмовій формі та
підписані сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи
угоди щодо подовження строку виконання
робіт за договором між сторонами
укладено не було. Умовами додаткових
угод № 2, № 3 від 14.09.2012р. та № 4 від
23.10.2012р. подовження строку виконання
робіт за договором підряду № 169/12 від
18.05.2012р. також не передбачено.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі
сплати судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СМУ СтальТранс" (юр.
адр.: 69065, м. Запоріжжя, вул. Сортувальна,
7; факт.адр.: 69057, м. Запоріжжя, вул.
Матросова, буд. 8-Б; ) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Стівідорна компанія
"Авліта" (99016, м. Севастополь,
вул.Приморська, буд. 2-Г; )
суму 718305 (сімсот вісімнадцять тисяч
триста п'ять) грн. 96 коп. неустойки, суму
14366 (чотирнадцять тисяч триста
шістдесят шість) грн. 12 коп. витрат зі
сплати судового збору. Видати наказ.

У задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Суддя
О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Повне рішення підписано 09.04.2014р.