м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2129/14 19.05.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІТОЛ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА"

про стягнення 77.614,98 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Медвідь М.С. - за довіреністю
від 01.01.2014 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІТОЛ" звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовною заявою від 24.01.2014 № б/н до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА" про
стягнення з останнього 77.614,98 грн
заборгованості.

Суть спору: позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем порушено грошове
зобов'язання за укладеним між ними
договором поставки товару від 17.11.2010 №
NF у зв'язку із чим у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 73.080,01 грн.
Наведена обставина призвела до
звернення позивача до господарського
суду за захистом своїх порушених прав
шляхом стягнення з відповідача
основної заборгованості в сумі 73.080,01
грн, а також позивачем заявлена вимога
про застосування до відповідача
відповідальності, передбаченої ст. 625
ЦК України, за порушення ним грошового
зобов'язання шляхом стягнення з
відповідача 3 % річних в сумі 4.534,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 прийнято позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІТОЛ" до розгляду та
порушено провадження у справі № 910/2129/14.

Відповідач скориставшись своїм правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю, з таких підстав. Відповідач,
по-перше, зазначив, що умовами договору
від 17.11.2010 № NF оплата товару
здійснюється відповідачем на протязі
семи календарних днів з моменту
реалізації товару, і по-друге, акт
звірки взаємних розрахунків не є
первинним бухгалтерським документом,
який підтверджує здійснення сторонами
господарських операцій.

Крім того, 02 квітня 2014 року
відповідачем подано до господарського
суду клопотання про застосування
наслідків спливу позовної давності.

Відповідач про дату, час і місце
розгляду даної справи повідомлений
судом належним чином, про що свідчать
наявні в матеріалах справи
повідомлення поштового зв'язку про
вручення уповноваженим особам
відповідача поштових відправлень суду.

Відповідач свого повноважного
представника в жодне судове засідання
не направив, обґрунтованих пояснень з
цього приводу до суду від відповідача
не надходило.

В судовому засіданні 19 травня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні у
матеріалах даної справи докази,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІТОЛ", як
постачальником, (далі - позивач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА", як
покупцем, (далі - відповідач) укладено
договір поставки від 17.11.2010 № NF із
Протоколом узгоджених розбіжностей до
нього (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору
позивач зобов'язується поставляти
товари по цінах і в асортименті,
вказаних у Специфікації, разом із
товаросупровідною документацією,
відповідно до поданих відповідачем та
підтверджених позивачем замовлень, а
відповідач зобов'язується приймати
такі товари і оплачувати (п. 1.1
Договору).

Ціни та товари, що поставляються,
вказуються в Специфікації і товарних
накладних, які з моменту їх підписання,
є невід'ємною частиною Договору (п. 2.1
Договору).

Як визначено сторонами у п. 5.1 Договору,
підставою для прийняття товару
відповідачем є відповідність поставки
замовленню останнього, підтвердженого
позивачем.

Згідно п. 5.2 Договору при поставці
товару, відповідач приймає товар по
кількості, шляхом перевірки фактичної
наявності товару із кількістю вказаною
транспортній накладній.

При наданні позивачем всіх належним
чином оформлених накладних і
товаросупровідних документів,
відповідач оплачує поставлений товар
через 7 (сім) календарних днів з моменту
реалізації товару (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору вказаний
правочин набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до 31
грудня 2011 року. Договір вважається
пролонгованим на один календарний рік,
якщо жодна сторона не попередила іншу
сторону про припинення його дії за один
календарний місяць до закінчення
зазначеного терміну.

Всі спори, пов'язані із виконанням,
зміною та розірванням Договору
підлягають розгляду в господарському
суді відповідно до вимог чинного
законодавства (п. 10.2 Договору в
редакції, узгодженій сторонами у
Протоколі узгодження розбіжностей).

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), які повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору (ст. 526
Цивільного кодексу України), а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин,
останні є відносинами з поставки
товару, відтак, права і обов'язки сторін
визначаються, у тому числі, положеннями
глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивач на підставі Договору та
згідно видаткових накладних,
засвідчені копії яких наявні у
матеріалах справи, поставив, а
відповідач товар на загальну суму
138.387,90 грн.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його грошового
зобов'язання за Договором, останній
оплату отриманого ним товару на
користь позивача здійснив лише
частково, а саме на суму 65.307,89 грн.
Наведена обставина призвела до
виникнення у відповідача основної
заборгованості за Договором в сумі
73.080,01 грн та звернення позивача до
господарського суду за захистом своїх
порушених прав шляхом стягнення з
відповідача суми основної
заборгованості. Сума заборгованості
підтверджується наявним в матеріалах
справи Актом звірки взаємних
розрахунків, складаного сторонами
станом на 29 серпня 2013 року (засвідчена
копія). Вказаний Акт підписано з обох
сторін спору та скріплено відбитками
їх печаток.

Крім того, враховуючи, що у
правовідносинах сторін має місце
допущене з боку відповідача порушення
грошового зобов'язання за Договором,
позивачем заявлено вимогу про
застосування до відповідача
відповідальності, передбаченої ст. 625
ЦК України, шляхом стягнення трьох
відсотків річних в сумі 4.534,97 грн.

Відносно заперечень відповідача,
викладених у його відзиві, суд
зазначає, що вони відхиляються,
оскільки відповідачем не доведено того
факту, що термін виконання його
зобов'язання, встановленого п. 6.1
Договору, не настав, тобто відповідачем
не надано суду жодного доказу,
підтверджуючого факт нереалізації
останнім товару, отриманого
відповідачем на підставі Договору за
видатковими накладними, які слугують
підставою для позову.

Щодо заявленого клопотання
відповідача про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності, суд зазначає, що воно судом
відхиляється, з урахуванням такого.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

У відповідності до частин 1, 3 ст. 264 ЦК
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Як встановлено вище, представниками
сторін спору складено і підписано Акт
звірки взаємних розрахунків, який
підтверджує наявність у відповідача
заборгованості в сумі 73.080,01 грн. Такі
дії свідчать про визнання відповідачем
боргу, а тому за правилами,
встановленими частинами 1, 3 ст. 264 ЦК
України, перебіг позовної давності
переривався і почався заново з 30 серпня
2013 року. Відтак, перебіг позовної
давності, станом на момент звернення
позивача до господарського суду за
захистом свого порушеного права, не є
таким, що сплив.

Крім того, суд відзначає, що заявлена
позивачем вимога про застосування до
відповідача відповідальності, на
підставі ст. 625 ЦК України, не є штрафною
санкцією. Передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Враховуючи, що плата трьох процентів
річних від простроченої суми не мають
характеру штрафних санкцій, тому й
спеціальна позовна давність, визначена
п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вказаної
позовної вимоги не застосовується.

Отже, виходячи з викладених вище
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю, з
урахуванням такого.

За приписами, встановленими частинами
1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати, у тому числі, оплати
товару.

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо
погашення відповідачем перед
позивачем заборгованості в сумі 73.080,01
грн, сторонами спору суду не надано.

Підсумовуючи сукупність фактичних
обставин даної справи, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 73.080,01 грн є правомірною та
такою, що підлягає задоволенню
повністю, з тих підстав, що факт
наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином останнім доведено, документально
підтверджено, і в той же час
відповідачем жодними доказами не
спростовано.

Оскільки відповідач своїми діями
порушив зобов'язання за Договором (ст.
610 Цивільного кодексу України), то він
вважається таким, що прострочив
виконання (ст. 612 Цивільного кодексу
України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на те, що відповідачем
допущено порушення у зобов'язанні за
Договором, господарський суд дійшов
висновку, що заявлена позивачем вимога
про стягнення з відповідача трьох
відсотків річних за період з 31.12.2011 по
24.01.2014 в сумі в сумі 4.534,97 грн є
правомірною, а тому підлягає
задоволенню в повному обсязі, за
розрахунками позивача, які, у свою
чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Враховуючи, що позов товариства з
обмеженою відповідальністю "ВІТОЛ"
підлягає задоволенню повністю, то
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
господарські витрати покладаються на
товариство з обмеженою
відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА" повністю.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та
статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІТОЛ" задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ФУДМЕРЕЖА" (01103, м.
Київ, Залізничне шосе, буд. 57;
ідентифікаційний код 36387249, з будь-якого
його рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІТОЛ" (65005, м. Одеса,
вул. Дальницька, буд. 43/15;
ідентифікаційний код 32178897, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) основну заборгованість в сумі
73.080,01 (сімдесят три тисячі вісімдесят)
грн 01 коп.; три відсотки річних в сумі
4.534,97 (чотири тисячі п'ятсот тридцять
чотири) грн 97 коп.; витрати по сплаті
судового збору в сумі 1.827,00 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26 травня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац