КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р. Справа№ 09/5026/1781/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Полішкевич
М.В. - за довіреністю, Мікулін А.П. -
директор,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

від прокуратури: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства України у
Черкаській області

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 08.10.2013 р.

у справі № 09/5026/1781/2012 (суддя Кучеренко
О.І.)

за позовом Приватного підприємства
"Ячмінний колос", с. Степанці
Канівського р-ну Черкаської обл.

до Канівської районної державної
адміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Головне управління
Держземагенства України у Черкаській
області,

про визнання незаконною відмови в
поновленні договору оренди та визнання
укладеною додаткової угоди,

за участі прокуратури м. Черкаси,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 р. Приватне підприємство
"Ячмінний колос" звернулось до
Господарського суду Черкаської
області з позовом до Канівської
районної державної адміністрації та, з
врахуванням заяви про зміну предмету
позову, остаточно просило визнати
незаконною відмову Канівської РДА в
поновленні договору оренди землі,
укладеного 18.08.2006 та визнати укладеною
додаткову угоду до нього в такій
редакції:

«Додаткова угода про поновлення дії
договору оренди землі від 18.08.2006
зареєстрованого за №34 зі змінами
від 02.02.2009 зареєстрованими за №02"

Канівська районна державна
адміністрація, надалі "Орендодавець", з
одного боку та приватне підприємство
"Ячмінний колос", надалі "Орендар" з
другого боку, уклали цю угоду про
поновлення дії договору оренди землі
від 18.08.2006 та зареєстрованого за
№34 зі змінами від 02.02.2009
зареєстрованими за №02 про
нижченаведене:

1. Сторони дійшли згоди поновити дію
договору оренди землі, укладеного між
ними 18.08.2006 зареєстрованого за №34
зі змінами від 02.02.2009 зареєстрованими
за № 02 на 5 років - з 19.08.2011 по 18.08.2016.

2. Ця угода є невід'ємною частиною
договору оренди землі від 18.08.2006 та
зареєстрованого за №34.»

Позовні вимоги мотивовані тим, що після
закінчення терміну дії договору оренди
землі від 18.08.2006 р., позивач продовжував
користуватися орендованою земельною
ділянкою, оскільки орендодавець не
звертався до нього з запереченнями
щодо відмови від продовження договору,
починаючи з кінця 2011 року направляв
відповідачу пропозиції про його
продовження, однак в порушення ст.33
Закону України "Про оренду землі",
відповідач ухилився від укладання
додаткової угоди до договору.

Справа розглядалась господарськими
судами неодноразово.

Останнім рішенням Господарського суду
Черкаської області від 08.10.2013 р. у
справі №09/5026/1781/2012 позов задоволено
частково, визнано укладеною додаткову
угоду до договору оренди землі від
18.08.2006 р. між Канівською районною
державною адміністрацією та ПП
"Ячмінний колос" в такій редакції:

Додаткова угода про поновлення дії
договору оренди землі від 18.08.2006
зареєстрованого за №34 зі змінами
від 02.02.2009 зареєстрованими за №02"

Канівська районна державна
адміністрація, надалі "Орендодавець", з
одного боку та приватне підприємство
"Ячмінний колос", надалі "Орендар" з
другого боку, уклали цю угоду про
поновлення дії договору оренди землі
від 18.08.2006 та зареєстрованого за
№34 зі змінами від 02.02.2009
зареєстрованими за №02 про
нижченаведене:

1. Поновити дію договору оренди землі,
укладеного між ними 18.08.2006
зареєстрованого за №34 зі змінами
від 02.02.2009 зареєстрованими за № 02
на 5 років - з 19.08.2011 по 18.08.2016.

2. Ця угода є невід'ємною частиною
договору оренди землі від 18.08.2006 та
зареєстрованого за №34.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Головне управління Держземагенства
України у Черкаській області
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення суду першої інстанції є
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм процесуального та
матеріального права. Рішення прийняте
без залучення до участі у справі
Головного управління Держземагенства
України у Черкаській області порушує
його права та законні інтереси.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач просить задовольнити
апеляційну скаргу, оскаржуване рішення
скасувати.

Позивач правом на подання відзиву на
апеляційну скаргу не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 р.
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Головне
управління Держземагенства України у
Черкаській області.

Представники позивача в судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечували, просили залишити
її без задоволення, а оскаржуване
рішення без змін.

Від відповідача та третьої особи через
канцелярію суду надійшли заява та
клопотання про розгляд справи без
участі їх представників.

Прокуратура м. Черкаси явку свого
представника в судове засідання не
забезпечила.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представників відповідача,
третьої особи та прокуратури в судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для вирішення спору
по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представників позивача, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
скасуванню з прийняттям нового рішення
про відмову у позові повністю з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.08.2006 р. між Канівською районною
державною адміністрацією
(орендодавець) та Приватним
підприємством "Ячмінний колос"
(орендар) укладений договір оренди
землі (Договір).

За умовами договору його предметом є
надання в строкове платне користування
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва без зміни її цільового
призначення, загальною площею 147,50 га
ріллі із земель резервного фонду, що
знаходиться в адміністративних межах
Степанецької сільської ради.

У відповідності до п.6 договору він
укладений строком на 5 років. Після
закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Договір зареєстрований у Канівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії центру ДЗК, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 18.08.2006 р. за №34.

Згідно акта приймання-передачі без
номера та дати відповідач передав
позивачу земельну ділянку загальною
площею 147,50 га.

02.02.2009 р. сторони уклали додатковий
договір про внесення змін до договору
оренди від 18.08.2006 р., яким виклали у
новій редакції пункт 2 договору, а саме:
"в оренду передається земельна ділянка
загальною площею 124,2811 га земель
резервного фонду: з них ріллі - 124,2811 га,
що знаходиться в адміністративних
межах Степанецької сільської ради".

Додатковий договір зареєстрований у
Канівському районному відділі
Черкаської регіональної філії центру
ДЗК, про що у Державному реєстрі земель
вчинено запис від 02.02.2009 р. за №02.

29.12.2011 р. позивач направив відповідачу
заяву, у якій просив продовжити термін
оренди сільськогосподарських земель
резервного фонду Степанецької
сільської ради терміном на 10 років.

Листом від 23.01.2012 р. №01-21/2832
відповідач відмовив позивачу,
посилаючись на те, що чинним
законодавством не визначено такого
терміну, як "продовження договору"; у
випадку закінчення терміну дії
договору оренди проводиться
поновлення договору оренди землі
шляхом укладання нового договору. У
зв'язку із недотриманням умов договору
оренди землі, а саме порушення строку
сплати орендної плати, робоча група
прийняла рішення рекомендувати голові
райдержадміністрації не поновлювати
договір оренди землі.

У своїй відповіді позивач не погодився
із доводами, викладеними у листі
відповідача від 23.01.2012 р., та виклав свої
спростування вказаних доводів.

Листом від 06.03.2012 р. №01-21/2832
відповідач вказав, що за місяць до
закінчення договору оренди (до 18.07.2011)
позивач не направив лист-повідомлення
про поновлення договору оренди землі з
доданим проектом додаткової угоди,
тому на даний час не може бути вирішено
питання про поновлення договору оренди
землі.

19.03.2012 р. позивач направив
відповідачу лист-відповідь у якому
вказав, що оскільки в період з 18 серпня
по 18 вересня 2011 року позивач не
одержував листа-попередження від
відповідача, тому договір був
поновлений на 5 річний строк із
збереженням попередніх умов.

Листом від 22.03.2012 р. №01-21/2832
відповідач відмовив у поновленні
договору та зазначив, що у разі незгоди
із рішенням вказав на можливість його
оскарження в судовому порядку.

Позивач у листі від 19.07.2012 р. №35
вказав відповідачу на протиправність і
безпідставність його відмови у
поновлені договору оренди землі та
зазначив, що направляє Канівській РДА
додаткову угоду до договору, яку
просить підписати.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки додаткова угода до договору
оренди землі про його поновлення має
бути укладена сторонами у місячний
строк в обов'язковому порядку,
відповідач неправомірно відмовився
від підписання надісланої позивачем
додаткової угоди або не заперечив
проти запропонованих позивачем умов
додаткової угоди.

Однак, з даними висновками місцевого
господарського суду колегія суддів
погодитись не може, оскільки вони
зроблені з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи, порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Так, згідно ч. ч. 6-9 ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» у разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди і за відсутності
протягом одного місяця після
закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до договору
оренди землі може бути оскаржено в
суді.

Також, законом України від 06.09.2012 р. «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності»
внесено зміни до Земельного кодексу
України, зокрема до статті 122, частиною
четвертою якої передбачено, що
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Відповідно до наказу Мінагрополітики
України від 25.01.2013 № 40 «Про внесення
змін до наказу Мінагрополітики України
від 10.05.2012 № 258», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.02.2013 за
№ 260/11792, внесено зміни до Положення про
Головні управління Держземагентства в
областях, згідно пункту 4.32 якого,
Головні управління Держземагентства в
областях наділені повноваженнями
передавати відповідно до закону
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Таким чином, з 01.01.2013 р. розпорядником
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, на яку поновлено
договір оренди оскаржуваним рішенням є
Головне управління Держземагенства
України у Черкаській області.

Згідно п. 13 договору оренди землі від
18.08.2006 р., земельна ділянка була
передана в оренду позивачу для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Втім, судом першої інстанції не взято
до уваги, що ПП «Ячмінний колос» не
зверталось до Головного управління, як
розпорядника земель
сільськогосподарського призначення
державної власності з приводу
поновлення договору оренди.

Приписами статті 116 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

В силу положень статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Однак, листом від 23.01.2012 р. №01-21/2832
Канівська райдержадміністрація
відмовила ПП «Ячмінний колос» в
поновленні договору оренди землі,
тобто норми статті 33 Закону України
«Про оренду землі» були дотримані.

Зважаючи на те, що необхідною умовою
укладення та поновлення договору
оренди земельної ділянки, яка
перебуває у державній власності, є
наявність відповідного рішення органу
виконавчої влади, зобов'язання цього
органу укласти або поновити договір
оренди земельної ділянки за
відсутності такого рішення є
порушенням його виключного,
передбаченого Конституцією України,
права на здійснення права власності
від імені Українського народу та
управління землями, яке підлягає
захисту.

Отже, при винесенні оскаржуваного
рішення суд неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи,
неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права
та прийняв рішення про права і
обов'язки осіб, що не були залучені до
участі у справі.

Крім того, як зазначено у п. 2.14
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року N 6 «Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин» із
змінами і доповненнями, за наслідками
розгляду справ за позовами до органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування щодо оскарження
(визнання незаконними) прийнятих ними
актів з питань, пов'язаних з наданням
земельних ділянок у власність чи в
користування суб'єктам господарської
діяльності (про відмову у передачі
земельної ділянки у власність чи в
користування, у продажу земельної
ділянки, у наданні дозволу і вимог на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки тощо) господарський
суд залежно від характеру спору може
зобов'язати названі органи виконати
певні дії, як цього вимагають приписи
чинного законодавства, зокрема
розглянути в установленому для даного
органу порядку питання, яке стосується
предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати
рішення з питань, віднесених до
виключної компетенції цих органів,
наприклад, про надання земельних
ділянок у власність або в користування,
укладення договорів купівлі-продажу
або оренди земельних ділянок, а також
зазначати, яке конкретно рішення
повинно бути прийнято.

Отже, з огляду на наведені приписи
чинного законодавства України у суду
першої інстанції не було підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання укладеної додаткової угоди до
договору оренди землі від 18.08.2006 р.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
у позові повністю.

Згідно п. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до приписів п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду є неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції не було залучено до
участі у справі Головне управління
Держземагенства України у Черкаській
області.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо
господарський суд прийняв рішення про
права і обов'язки осіб, що не були
залучені до участі у справі.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
Приватного підприємства "Ячмінний
колос" на користь Головного управління
Держземагенства України у Черкаській
області підлягає стягненню судовий
збір за подання апеляційної скарги у
розмірі 1218 грн.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного
управління Держземагенства України у
Черкаській області задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 08.10.2013 р. у
справі № 09/5026/1781/2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у позові
Приватного підприємства "Ячмінний
колос" до Канівської районної
державної адміністрації про визнання
незаконною відмови в поновленні
договору оренди та визнання укладеною
додаткової угоди відмовити повністю.

4. Стягнути з Приватного підприємства
"Ячмінний колос" (19031, Черкаська обл.,
Канівський р-н, с. Степанці,
ідентифікаційний код 33794156) на користь
Головного управління Держземагенства
України у Черкаській області (1800, м.
Черкаси, вул. Смілянська, 131,
ідентифікаційний код 38368935) судовий
збір за подання апеляційної скарги у
розмірі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять)
грн.

5. Видачу наказу доручити
Господарському суду Черкаської
області.

6. Матеріали справи №09/5026/1781/2012
повернути до Господарського суду
Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

М.Л. Яковлєв