ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.14р. Справа № 904/1944/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українське Фінансове Агентство
"ВЕРУС", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Чернігів

про стягнення 12 662,63 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Артьомова Ю.С.,
довіреність № 1145-О від 19.04.2013 року,
представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про солідарне стягнення з
відповідача-1: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українське
Фінансове Агентство "ВЕРУС" та
відповідача-2: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором № б/н від 02.03.2011
року у сумі 12 662,63 грн., з яких:
заборгованість за кредитом у сумі 4 900,00
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 4 527,60 грн.,
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у сумі 2 058,53
грн., заборгованість по комісії за
користуванням кредитом у сумі 1 176,50
грн. Судовий збір у сумі 1 827,00 грн.
позивач просить покласти на
відповідача-2.

02.03.2011 року відповідач-2 через систему
інтернет-клієнт-банкінг приєднався до
Умов та правил надання банківських
послуг, Тарифів банку, що розміщені у
мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.,
які разом складають договір
банківського обслуговування № б/н від
02.03.2011 року. На виконання умов договору
банківського обслуговування № б/н від
02.03.2011 року позивач надав відповідачу-2
кредитний ліміт у сумі 4 900,00 грн. зі
сплатою річних за користування
кредитом: у разі обнулення дебетового
сальдо в одну з дат з наступного 20-го до
25-го числа місяця - за ставкою 0% річних;
у разі обнулення дебетового сальдо
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню - за ставкою 24%
річних; у випадку непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня - за ставкою 48% річних.

Позивач зазначає, що відповідач-2
належним чином умови договору
банківського обслуговування № б/н від
02.03.2011 року не виконав, у зв'язку з чим у
нього виникла станом на 03.01.2014 року:

- заборгованість за кредитом у сумі 4
900,00 грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 4 527,60 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у сумі 2 058,53
грн.;

- заборгованість по комісії за
користуванням кредитом у сумі 1 176,50 грн.

З урахуванням договору поруки №
10221CNС3S007 від 11.11.2012 року сума
заборгованості підлягає стягненню з
відповідачів солідарно.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
наведених у ньому підстав.

Відповідачі відзиву на позовну заяву
та витребуваних судом документів не
надали, своїх повноважних
представників у судове засідання не
направили, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним чином
відповідно до вимог статті 64
Господарського процесуального кодексу
України за змістом якої ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою, а у разі ненадання такої
інформації - за адресою їх
місцезнаходження, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності осіб за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження вручена їм належним чином.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України, вкладених
в інформаційному листі № 01-8/482 від
13.08.2008 року, до повноважень
господарських судів не віднесено
з'ясування фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних
осіб-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Із наданої позивачем копії Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АД № 232074 вбачається, що станом на
09.04.2014 року відомості щодо припинення
діяльності відповідача-2 відсутні,
зазначена у ньому адреса
місцезнаходження співпадає з адресою,
на яку й направлялась позовна заява з
додатками та ухвали суду про розгляд
справи.

За таких обставин, а також беручи до
уваги, що відповідно до статті 33
Господарського процесуального України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Розгляд справи призначався на 22.04.2014
року, 13.05.2014 року, 26.05.2014 року.

У судовому засіданні 26.05.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2010 року фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (далі - Відповідач-2, Клієнт),
звернувся до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК" (далі - Позивач, Банк) із
заявою про відкриття банківського
поточного рахунку, за умовами якого
позивач відкрив відповідачу-2 поточний
рахунок НОМЕР_2 та на підставі
анкети-заяви від 29.12.2010 року узгодив із
ним правила здійснення електронних
платежів за допомогою банківських
програмних продуктів (а.с. 65-66 том 1).

Вказана заява про відкриття поточного
рахунку підписана Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1, а зі сторони
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК" -
уповноваженою особою, на яку покладено
обов'язок відкривати рахунки клієнтів
та контролювати правильність
присвоєння номера рахунку.

Згідно з "Умовами та Правилами надання
банківських послуг" Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "ПРИВАТБАНК", що діє на підставі
ліцензії Національного банку України
№ 22 від 05.10.2011 року, керуючись
законодавством України, публічно
пропонує широкому та необмеженому колу
осіб можливість отримання банківських
послуг, для чого публікує Умови та
Правила надання банківських послуг.

Документи, розміщені на сайті банку - це
публічна оферта, що містить умови та
правила надання послуг банком, до якої
приєднується клієнт.

02.03.2011 року Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся через Інтернет -
клієнт - банкінг Приват 24 із заявою про
відкриття поточного рахунку НОМЕР_3 та
встановлення на цьому рахунку
кредитного ліміту (а.с. 29 том 1).

Як зазначено безпосередньо у тексті
зазначеної заяви, підписавши цю заяву,
Клієнт, тобто відповідач, приєднується
і погоджується з умовами, викладеними в
"Умовах та Правилах надання
банківських послуг", Тарифах
ПриватБанку, що розміщені в мережі
Інтернет на офіційному сайті
ПриватБанку http://privatbank.ua, які разом із
заявою складають договір банківського
обслуговування.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про електронний цифровий підпис"
електронний підпис - дані в електронній
формі, які додаються до інших
електронних даних або логічно з ними
пов'язані та призначені для
ідентифікації підписувача цих даних;
електронний цифровий підпис - вид
електронного підпису, отриманого за
результатом криптографічного
перетворення набору електронних даних,
який додається до цього набору або
логічно з ним поєднується і дає змогу
підтвердити його цілісність та
ідентифікувати підписувача.
Електронний цифровий підпис
накладається за допомогою особистого
ключа та перевіряється за допомогою
відкритого ключа.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис",
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Додана позивачем до матеріалів справи
заява відповідача-2 від 02.03.2011 року є
роздруківкою електронної заяви в
системі Інтернет клієнт - банк, тому не
містить власноручного підпису
уповноваженої особи цього заявника.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах, затвердженої
постановою Національного банку
України від 12.11.2003р. № 492 (в редакції від
22.12.2010р.), банкам забороняється
відкривати та вести анонімні (номерні)
рахунки. Банки зобов'язані
ідентифікувати клієнтів, які
відкривають рахунки, а також осіб,
уповноважених діяти від їх імені, у
порядку, установленому законодавством
України, у тому числі
нормативно-правовими актами
Національного банку. Рахунок клієнту
відкривається лише після його
ідентифікації банком.

Як зазначив представник позивача у
судовому засіданні, ідентифікація
відповідача-2 стала можливою внаслідок
наявних у банку даних щодо його
електронного цифрового підпису по
рахунку № НОМЕР_5, що був відкритий за
заявою клієнта від 05.10.2010 року. Тому
заява відповідача-2 від 02.03.2011 року про
відкриття рахунку № НОМЕР_4 (а.с. 29 том 1)
про приєднання до "Умов та правил
надання банківських послуг", Тарифів
Банку, що розміщені в мережі Інтернет
на сайті http://privatbank.ua, які разом із цією
заявою складають договір банківського
обслуговування № б/н від 17.03.2011 року з
умовами щодо надання послуг
кредитування (далі - Договір), була
прийнята до виконання із встановленням
банківського ліміту.

Відповідно до частини другої статті 639
Цивільного кодексу України, якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.18.1.1 Умов передбачено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або у письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплати процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) (п. 3.18.1.8 Умов).

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подачі клієнтом
до банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного Ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами (пункт 3.18.6.1 Умов).

На виконання умов договору № б/н
банківського обслуговування від 02.03.2011
року Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк" надавалися Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти
у межах встановленого ліміту у сумі 4
900,00, які використовувалися Клієнтом, що
підтверджується випискою з рахунку №
НОМЕР_4 (а.с.43 том 1).

Відповідно до розділу 3.18.4. Умов за
користування кредитом у період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом із
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48 %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.1.17 Умов при
перерахуванні клієнтом з поточного
рахунку коштів за рахунок кредитного
ліміту на будь-які рахунки або
пластикові картки, утримувачем яких є
сам власник поточного рахунку або
пов'язані з ним фізичні особи (за
виключенням зарахувань заробітної
плати), із суми кожного проведеного за
рахунок кредитного ліміту
перерахувань, стягується комісійна
винагорода у розмірі 3% від суми
перерахувань.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
належним чином умови договору № б/н
банківського обслуговування від 02.03.2011
року не виконав, у зв'язку з чим
позивачем нарахована та заявлена до
стягнення заборгованість зі сплати
кредиту станом на 03.01.2014 року у сумі 4
900,00 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом у сумі 4527,60
грн. за період з 28.03.2011 року по 03.01.2014
року, пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором у сумі 2 058,53
грн. за період з 05.04.2011 року по 03.01.2014
року, заборгованість по комісії за
користування кредитом у сумі 1 176,50 грн.
за період з 01.04.2011 року по 03.01.2014 року.

Причиною виникнення спору є неналежне
виконання відповідачем умов договору
№б/н банківського обслуговування від
02.03.2011 року в частині своєчасного
повернення кредиту, сплати відсотків
за користування кредитом, комісії та
пені за прострочення виконання
зобов'язань.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (стаття 1054
Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором
(стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов, банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

З огляду на приписи умов договору № б/н
банківського обслуговування від 02.03.2011
року та "Умов та правил надання
банківських послуг" строк повернення
кредиту у сумі 4900,00 грн., сплати
відсотків за користування кредитом у
сумі 4 527,60 грн. та сплати комісії за
користування кредитом у сумі 1 176,50 грн.
є таким, що настав.

Доказів сплати зазначених грошових
коштів відповідач-2 суду не надав,
доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення на
користь позивача заборгованості
відповідача-2 за кредитним договором
кредит у сумі 4 900,00 грн., сплати
відсотків за користування кредитом у
сумі 4 527,60 грн. та сплати комісії за
користування кредитом у сумі 1 176,50 грн.

Згідно з частиною першою статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
статті 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(стаття 548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись відповідно до
договору неустойкою (штрафом, пенею).
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми не своєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. У випадку
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Позивачем розрахована та заявлена до
стягнення пеня за прострочення
виконання кредитного зобов'язання у
сумі 2 058,53 грн. за період з 05.04.2011 року по
03.01.2014 року.

Пеня нарахована відповідно до умов
договору та підлягає стягненню на
користь позивача.

Таким чином, на користь позивача
підлягає стягненню сума 12 662,63 грн. (4 900,00
грн. заборгованості за кредитом + 4 527,60
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом + 2 058,53 грн. пені +
1 176,50 грн. заборгованості по комісії за
користуванням кредитом).

11.11.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українське
Фінансове Агентство "ВЕРУС" (далі -
Поручитель, Відповідач-1) і Публічним
акціонерним товариством Комерційний
Банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Кредитор) був
укладений договір поруки № 10221CNС3S007.
Предметом цього договору є надання
поруки поручителем перед кредитором за
виконання Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 усіх своїх обов'язків за
договором банківського обслуговування
від 02.03.2011 року, згідно з яким кредитор
надав боржнику кредитний ліміт на
поточний рахунок № НОМЕР_4 (п.1
договору).

Пунктом 2 договору поруки встановлено,
що поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
договором банківського обслуговування
у тому ж розмірі, що і боржник,
включаючи сплату кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом,
винагороди, штрафів, пені та інших
платежів, відшкодування збитків,
зазначених у договорі банківського
обслуговування.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки
передбачено, що за кредитним договором
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

У випадку невиконання боржником
будь-якого обов'язку, передбаченого
пунктом 1 цього договору, кредитор
направляє на адресу поручителя
письмову вимогу із зазначенням
невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати
обов'язок, зазначений у письмовій
вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти)
календарних днів з моменту отримання
вимоги, зазначеної в пункті 5 цього
договору.

За пунктом 8 договору поруки договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

Строк, у межах якого сторони можуть
звернутися до суду з вимогою про захист
свого порушеного права або законного
інтересу за цим договором,
встановлюється протягом п'яти років (п.
9 договору поруки).

Відповідно до частини четвертої статті
559 Цивільного кодексу України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

29.12.2013 року позивач звернувся до
відповідача-1 з претензією № 10221CNС3S007
від 06.12.2013 року про сплату боргу (а.с. 46,49
том 1), яка останнім залишена без
відповіді. Жодних заходів щодо
добровільного погашення
заборгованості за спірним кредитним
договором відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов
договору поруки позивач набув право
вимоги до поручителя як солідарного
відповідача щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Отже, у ході вирішення спору
встановлений факт наявності
заборгованості Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за договором
банківського обслуговування від 02.03.2011
року у сумі 12 662,63 грн., яка з урахуванням
договору поруки № 10221CNС3S007 від 11.11.2012
року підлягає стягненню з відповідачів
солідарно.

На підставі викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС"
(49019, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Заводська, буд. 9, ідентифікаційний код
34562954) та Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (14034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570)
4 900,00 грн. заборгованості за кредитом, 4
527,60 грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 2 058,53 грн. пені, 1
176,50 грн. заборгованості по комісії за
користуванням кредитом, 1 827,00 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 року.

Суддя І.І. Колісник