ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.Справа № 922/1743/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк
Т.О.

розглянувши справу

за позовом ДП "Зміївське лісове
господарство", м. Зміїв до ТОВ
"Зміївський машинобудівний завод", м.
Зміїв про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Литвин В.М., за дов.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ДП "Зміївське
лісове господарство" про стягнення з
ТОВ "Зміївський машинобудівний завод"
суми попередньої оплати у розмірі 13 799,85
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просить суд
їх задовольнити, надав витребувані
ухвалою суду документи, які долучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився,
витребуваних судом документів не
надав, про час та місце слухання справи
був повідомлений, про причини неявки
суду не повідомив.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог або
заперечень на позов, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку статті
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, встановив наступне:

31.10.2012 року між ДП "Зміївське лісове
господарство" (позивач по справі,
Покупець) та ТОВ "Зміївський
машинобудівний завод" (відповідач по
справі, Продавець) було укладено
договір продажу №СБ/12/038/129, згідно
якого Продавець передає у власність
Покупця Товар (суміш відходів - камінь
залізобетонний бій) в кількості 500
куб.м., а Покупець зобов'язується
повністю оплатити переданий Товар.
Загальна сума Договору склала 32 004,00
грн. з ПДВ.

Відповідно до п.3.3. Договору, порядок
розрахунків: 100% передплата.

На виконання умов договору позивач
здійснив передплату у сумі 15 000,00 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких містяться в
матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме накладних (копії в матеріалах
справи) відповідач частково поставив
позивачеві товар на загальну суму 1 200,15
грн.

Позивач направив на адресу відповідача
претензію вих.№10-01/932 від 01.10.2013 року з
вимогою погашення боргу у розмірі 13 799,85
грн., на яку відповідач надав відповідь
№309 від 14.10.2013 року про згоду з
претензією та поверненням суми боргу,
але до теперішнього часу кошти не
повернув.

Надаючи правову оцінку вище викладеним
обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно статті 525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом та припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених законом
або договором, а згідно статті 599
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків. (п.3 ст.
612 ЦК України)

У разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, (п.1.
ст. 615 ЦК України)

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати, (п. 2 ст. 693 ЦК
України).

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги те, що товар за договором
відповідачем на адресу позивача
поставлено не було, суд вважає позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми попередньої оплати в
розмірі 13 799,85 грн., обґрунтованими
наданими до матеріалів справи
документами та підлягаючими
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 49, 66, 75, 82-85 ГПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зміївський
машинобудівний завод" (63401, Харківська
обл., м.Зміїв, вул. 50 років Комсомолу, 115,
) на користь Державного
підприємства "Зміївське лісове
господарство" (63404, Харківська обл.,
м.Зміїв, вул.Радянська, 7, ) суму попередньої оплати в розмірі
13 799,85 грн., судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/1743/14