м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4832/14 22.05.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Альфа
до Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
про відшкодування шкоди 4 762, 80 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Амєліна О.О.
від відповідача: Мельніченко О.Д.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» (далі-позивач) звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія»
(далі-відповідач) про стягнення суми
збитків в порядку регресу у розмірі 4 762,
Позовні вимоги обґрунтовані виплатою
страхового відшкодування за договором
страхування ризиків, пов'язаних з
експлуатацією наземного транспортного
засобу №046.0314156.006 від 27.07.2012 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 10.04.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
08.04.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
відзив на позов, в якому просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
та зазначив, що вина у нездійсненні
відповідачем страхового відшкодування
за результатами розгляду регресної
виключно на позивачеві, внаслідок
невиконання останнім вимог закону.
Також подав клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку із
зайнятістю представників відповідача
в інших судових засіданнях.
Розгляд справи відкладався в порядку
п.п. 1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
20.05.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
додаткові письмові пояснення.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.05.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «Альфа
Страхування» та ОСОБА_3 укладено
договір добровільного страхування
ризиків, пов'язаних з експлуатацією
наземного транспортного засобу
№046.0314156.006, відповідно до якого було
застраховано майнові інтереси
страхувальника, щодо користування
транспортним засобом - «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України
«Про страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу
України, страхування - це діяльність
спеціально уповноважених державних
організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором страхування
одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено судом, 25.07.2013 р. в м. Києві
по б-ру. Чоколівському, 36 сталася
дорожньо-транспортна пригода з участю
автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер
НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_4

При цьому, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено застрахований у Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Альфа Страхування»
автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1.

У відповідності до постанови
Солом'янського районного суду м. Києва
від 09.08.2013 р. ОСОБА_4 визнано винним у
скоєні правопорушення, що сталося
25.07.2013 р. в м. Києві по б-ру.
Чоколівському, 36 за участю автомобіля
«Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 та
автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер
НОМЕР_2.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до звіту №7116 про визначення
вартості матеріального збитку
транспортного засобу «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1 від 30.07.2013 р.
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1 склала 6 666, 24 грн., а згідно акту
виконаних робіт згідно наряду №1399 від
21.08.2013 р. вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1 склала 7 550, 00
грн.

28.08.2013 р. позивачем було складено
страховий акт №2805.206.13.02.02 згідно якого
виплата страхового відшкодування
складає 5 762, 80 грн.

Відповідно до зазначеного вище звіту,
акту виконаних робіт та страхового
акту позивачем було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 5 762, 80 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 17154 від 19.08.2013 р. з урахуванням витягу
з відомості №258 від 19.08.2013 р. виплат
страхового відшкодування та платіжним
дорученням №18048 від 02.09.2013 р. з
урахуванням витягу з відомості № 272 від
02.09.2013 р. виплат страхового
відшкодування (копії у матеріалах
справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Альфа Страхування» зазначає,
що у зв'язку з тим, що останнім було
здійснено виплату страхового
відшкодування власнику пошкодженого
транспортного автомобіля «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1, позивач
відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
«Про страхування», набув право
зворотної вимоги до осіб,
відповідальних за завдану шкоду. Тож,
враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду перед
третіми особами, завдану внаслідок
експлуатації транспортного засобу
«Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Українська
охоронно-страхова компанія» за полісом
№АС/445574, а також з огляду на те, що водія
автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер
НОМЕР_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення, позивач просить
стягнути з останнього шкоду, завдану з
вини водія застрахованого
транспортного засобу в розмірі 4 762, 80
грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу; потерпілі - треті юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортним засобом заподіяна шкода,
цивільно-правову відповідальність за
яку несе власник цього транспортного
засобу; забезпечений транспортний
засіб - наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах;

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

На момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок
експлуатації автомобіля «Daewoo Lanos»,
державний номер НОМЕР_2 була
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Українська
охоронно-страхова компанія» за полісом
№АС/445574.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За таких обставин, у зв?язку із
настанням страхового випадку -
пошкодженням ОСОБА_4, автомобіля «Chevrolet
Aveo», державний номер НОМЕР_1 у
відповідача виник обов'язок
відшкодувати останньому витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом,
вартість страхового відшкодування
автомобіля автомобіля «Chevrolet Aveo»,
державний номер НОМЕР_1, було сплачено
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» на підставі договору
страхування.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду
на те, що позивач виплатив страхове
відшкодування застрахованого
автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номер
НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяну
шкоду, тобто, у даному випадку - до
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія».

Крім того, позивачем направлялась
відповідачеві регресна вимога № 2805/05213
від 28.10.2013 р., в якій позивач просить
здійснити грошове відшкодування в
порядку регресу, отримання якої
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції відповідача 29.10.2013р. та
не заперечується останнім (копія в
матеріалах справи).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Альфа Страхування»
задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (03056, м.
Київ, вул. Борщагівська, буд. 145,
ідентифікаційний код - 23734213), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» (01025, м. Київ, вул.
Десятинна, буд 4/6, ідентифікаційний код
- 30968986) 4 762 (чотири тисячі сімсот
шістдесят дві) грн. 80 коп. - страхового
відшкодування та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 23.05.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.