ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 р.
Справа № 914/711/14

за позовом: Червоноградського міського
центру зайнятості, м. Червоноград
Львівської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горизонт", м.
Червоноград Львівської області;

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області, м.Львів

про: стягнення 9070,23 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Попко Р.І. -
представник, Годісь З.Ю. - директор.

від третьої особи: не з'явився;

В судовому засіданні 19.05.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору:

Позов заявлено Червоноградським
міським центром зайнятості (м.
Червоноград) до Товариства з
додатковою відповідальністю "Дослідно
- механічний завод "Горизонт"
(м.Червоноград) про стягнення 9070,23 грн.
боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач не відшкодовує позивачу
витрати на газопостачання пропорційно
займаної на підставі договору оренди
площі.

Ухвалою суду від 05.03.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд справи
призначено на 20.03.02.2014 року. Вимоги до
сторін по підготовці справи до
розгляду в судовому засіданні
висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому
числі визнано обов'язковою участь
повноважних представників сторін в
судове засідання.

Ухвалами господарського суду від 20.03.2014
року, 09.04.2014 року та 28.04.2014 року розгляд
справи відкладався з підстав,
викладених у відповідних ухвалах.

Ухвалою від 28.04.2014 року строк розгляду
справи було продовжено на 15 днів.

В судове засідання 19.05.2014 року позивач
явку повноважного представника не
забезпечив, подав клопотання № 1257/02 від
19.05.2014 року (вх.№ 21370/14 від 19.05.2014 року)
про відкладення розгляду справи у
зв'язку із відсутністю директора.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, позовні вимоги заперечив, з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву (вх. № 18505/14 від 28.04.2014
року).

Представник третьої особи в судовому
засіданні 28.04.2014 р. надав усні пояснення
по предмету спору.

Суд відхилив клопотання позивача про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
наступним:

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28
Господарського процесуального
кодексу, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32 - 34
Господарського процесуального
кодексу), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Крім того, у відповідності до ст. 69 ГПК
України, спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви. У виняткових випадках
за клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне:

01.06.2003 року між Червоноградським
міським центром зайнятості
(орендодавцем згідно договору) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю - фірмою «Горизонт»
(орендарем згідно договору) було
укладено договір про оренду приміщення
№ 5, відповідно до п.1.1 якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне володіння та
користування нерухоме майно (об'єкт
оренди), що знаходиться за адресою: вул..
Паркова 4а, м. Червоноград Львівської
області, загальною площею 128 кв.м. під
кафе-бар фірми для організації
громадського харчування.

Орендар користується об'єктом оренди
(п.1.1,1.2 Угоди) протягом терміну дії
угоди (п.1.3 договору). Відповідно до п. 8.1
договору, він діє з 01.06.2003 року по 01.06.2008
року, строком 5 років.

31.07.2009 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Львівській області
(орендарем згідно договору) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю фірмою «Горизонт»
(орендарем згідно договору) було
укладено договір оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна, що
належить до державної власності № 91,
відповідно до п.1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування держане окреме
індивідуально визначене майно -
вбудовані нежитлові приміщення,
загальною площею 155,3 кв.м., які
знаходяться в підвалі двоповерхової
будівлі, за адресою: вул. Паркова 4а, м.
Червоноград Львівської області, що
знаходяться на балансі
Червоноградського міського центру
зайнятості.

Орендар прийняв орендоване майно на
підставі акту приймання - передавання
№ 91/2009 від 31.07.2009 року.

28.08.2012 року сторони уклали договір про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна від 31.07.2009 року, яким
внесли зміни в п. 1.1 договору, а саме:
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
держане нерухоме майно - нежитлові
вбудовані приміщення (№ 16-22,22-25, І за
планом БТІ), загальною площею 157,1 кв.м.,
що розташовані в підвалі двоповерхової
адміністративної будівлі, літ. «А-2», що
знаходяться за адресою: вул. Паркова 4а,
м. Червоноград Львівської області, і
перебувають на балансі
Червоноградського міського центру
зайнятості.

Пунктом 5.10 договору № 91 від 31.07.2008 року
орендар зобов'язався здійснювати
витрати, пов'язані з утриманням
орендованого майна. Протягом 15 робочих
днів після підписання цього договору
укласти з балансоутримувачем
орендованого майна договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна, плати податку на
землю та надання комунальних послуг
орендарю

31.07.2009 року балансоутримувач -
Червоноградський міський центр
зайнятості та орендар - ТзОВ
«Горизонт» уклали договір № 30,
відповідно до п. 1.1 якого оредар
зобов'язався здійснювати
відшкодування витрат
балансоутримувача пов'язаних з оплатою
податку на землю на підставі договору
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 91.

Позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення із відповідача
заборгованості за газопостачання в
розмірі 9070,23 грн. за період з 06.12.2012 року
по 25.03.2013 року.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини (відповідно
до п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків,
відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України.

Як встановлено судом, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків між сторонами є договір
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 91 від 31.07.2009 року,
відповідно до п. 1.1 якого позивач
передав, а орендар прийняв в строкове
платне користування держане окреме
індивідуально визначене майно -
вбудовані нежитлові приміщення,
загальною площею 155,3 кв.м., що
знаходяться за адресою, вул. Паркова, 4а
у м. Червонограді.

Як зазначено у п. 1. ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Так, пунктом 5.10 договору № 91 від 31.07.2009
року сторони визначили, що орендар
зобов'язується здійснювати витрати
пов'язані з утриманням орендованого
майна та протягом 15 робочих днів після
підписання цього договору укласти з
балансоутримувачем орендованого майна
договір про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна, плати податку на
землю та надання комунальних послуг
орендарю.

Однак, як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
між балансоутримувачем
(Червоноградським міським центром
зайнятості) та відповідачем було
укладено лише договір № 30 на
відшкодування орендарем витрат
пов'язаних з оплатою податку на землю
балансоутримувачу.

Також представники сторін підтвердили
факт неукладення договору про
відшкодування витрат
балансоутримувача за надані послуги
газопостачання.

Відповідно до ч. 3 ст. 639 ЦК України, якщо
сторони домовились укласти у письмовій
формі договір, щодо якого законом не
встановлена письмова форма, такий
договір є укладеним з моменту його
підписання сторонами.

Червоноградський міський центр
зайнятості уклав із Червоноградським
УЕГГ ПАТ «Львівгаз» договір про
постачання природного газу за
врегульованим тарифом № 81/265 від 06.12.2012
року, проте в матеріалах справи
відсутні докази підписання обома
сторонами договору про відшкодування
відповідачем позивачу витрат на
послуги з газопостачання. Наявні в
матеріалах справи рахунки на оплату
послуг з газопостачання не можуть бути
підставою для стягнення заявленої суми
позовних вимог без укладення між
сторонами договору про відшкодування
відповідачем позивачу витрат на
послуги з газопостачання.

До матеріалів справи долучено проект
договору від 06.12.2012 року між
балансоутримувачем - Червоноградським
міським центром зайнятості та
орендарем - ТзОВ «Горизонт» про
відшкодування витрат
балансоутримувача на надання послуг
орендарю щодо газопостачання № 83,
відповідно до п.1.1 якого
балансоутримувач забезпечує
теплопостачання будівля, що
знаходиться за адресою: Львівська
область, м. Червоноград, вул. Паркова, 4а
загальною площею 1108,4 кв.м., а орендар
бере участь у витратах
балансоутримувача на газопостачання
пропорційно займаної площі в цій
будівлі, у зв'язку із відсутністю в
орендаря лічильника з обліку спожитого
газу окремим споживачем.

Докази передачі на вирішення суду
переддоговірного спору, який виник між
сторонами, в матеріалах справи
відсутні.

Із врахуванням викладеного, позовні
вимоги про стягнення із відповідача
9070,23 грн. заборгованості за
газопостачання суд вважає
безпідставними, необгрунтованими та
такими, що не підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
4, 33, 34, 35, 44, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя
Король М.Р.