КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" травня 2014 р. Справа №30/201

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова
С.А.

суддів: Самсіна
Р.І.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
Державної судової адміністрації
України

на рішення Господарського суду міста
Києва від 06.03.2014 року

у справі № 30/201 (головуючий суддя
Ващенко Т.М. судді Підченко Ю.О.,
Літвінова М.Є.)

за позовом Управління спільної
комунальної власності територіальних
громад Вінницької області

до відповідача: Державної судової
адміністрації України

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Вінницької обласної
ради

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Вінницького
апеляційного адміністративного суду

про стягнення 42521,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 06.03.2014 року у справі № 30/201
(головуючий суддя Ващенко Т.М. судді
Підченко Ю.О., Літвінова М.Є.) було
частково задоволено позовні вимоги
Управління спільної комунальної
власності територіальних громад
Вінницької області до Державної
судової адміністрації України про
стягнення 42521,81 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Державна судова адміністрації України
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення та відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Гончарову С.А.

На підставі ст.ст. 4-6, 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
р. № 30, згідно п.2.1. рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р.,
сформовано для розгляду даної
апеляційної скарги колегію суддів у
складі Гончаров С.А. (головуючий),
Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги, апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського
процесуального кодексу України до
скарги додаються, зокрема, докази
надсилання копії скарги іншій стороні
у справі.

До апеляційної скарги не додано жодних
доказів, які б свідчили про її
направлення на адреси позивача та
третіх осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано доказів надсилання
її копії іншій стороні.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 94
Господарського процесуального кодексу
України до апеляційної скарги
додаються докази, зокрема, сплати
судового збору.

Жодних доказів сплати судового збору
до апеляційної скарги не подано.
Апелянтом подано до суду клопотання,
відповідно до якого останній просить
звільнити від сплати судового збору.

Звільнення від сплати судового збору є
предметом регулювання ст. 8 Закону
України «Про судовий збір». Так, згідно
частиною 2 зазначеної норми про
передбачено, що, враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
звільнити її від сплати судового збору.

Як відзначено у п. 3.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»:

- єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін;

- клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі;

- при цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Жодних належних доказів на
підтвердження того, що майновий стан
апелянта перешкоджав (перешкоджає)
сплаті судового збору у встановленому
порядку і розмірі, до скарги не подано,
а викладені у заяві доводи не можуть
бути прийняті судом як обставини
неможливості сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі за
розгляд поданої апеляційної скарги на
судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі,
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення прийнято 06.03.2014 року. повний
текст оскаржуваного рішення складено
11.03.2014 року, отже, останнім днем строку
на подання апеляційної скарги на
вказану ухвалу, відповідно до вимог ст.
93 ГПК України, є 21.03.2014 року.

Апеляційну скаргу передано апелянтом
до органу поштового зв'язку 25.04.2014 року,
тобто з пропуском встановленого строку
на подання апеляційної скарги.

У відповідності до п.6 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України" апеляційна скарга, яка
подана після закінчення строків,
установлених ст.93 ГПК України,
залишається без розгляду, якщо
апеляційний господарський суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для відновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути
викладено в апеляційній скарзі чи в
окремому документі, і в останньому
випадку її має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою. Якщо апеляційна
скарга подається з пропуском строку,
встановленого для її подання без
клопотання про відновлення такого
строку, то скарга повертається на
підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК України.

У матеріалах, доданих до апеляційної
скарги, відсутнє клопотання про
відновлення пропущеного строку для
подання апеляційної скарги. Не містить
такого клопотання також і текст
апеляційної скарги.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає
про те, що ним не було пропущено строк
на апеляційне оскарження з огляду на
дату отримання ним оскаржуваного
рішення 16.04.2014 року.

Проте, такі твердження апелянта про
подання ним апеляційної скарги у
встановлений строк спростовуються
положеннями чинного законодавства
України, зокрема, ч. 1 ст. 93 ГПК України,
яка передбачає подання апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду протягом п'яти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом. Судова колегія
зауважує, що господарським
процесуальним законодавством не
передбачено обчислення строку
апеляційного оскарження з огляду на
дати отримання оскаржуваного рішення
або ухвали.

У даному випадку можливість вчасного
подання апеляційної скарги залежала
виключно від волевиявлення самого
скаржника, тобто мала суб'єктивний
характер. Наведені ж скаржником
причини пропуску строку на апеляційне
оскарження не можуть бути визнані
судом поважними з наведених вище
обставин.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України,
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга підлягає поверненню скаржнику
без розгляду на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
97 Господарського процесуального
кодексу України.

При цьому, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ч.4 ст.97 ГПК України після усунення
встановлених у вказаній ухвалі
недоліків, дана апеляційна скарга може
бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України на рішення
Господарського суду міста Києва від
06.03.2014 року у справі № 30/201 повернути
скаржнику.

2. Матеріали справи № 30/201 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала