РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Справа № 924/1004/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя
Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.

при секретарі Макаревич В.М.

за участю представників сторін:

від позивача 1: представник не з'явився

від позивача 2: представник не з'явився

від відповідача: представник не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача 1:
Управління комунального майна
Хмельницької міської ради та позивача
2: Міського комунального підприємства
по утриманню нежитлових приміщень
комунальної власності на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 15 жовтня 2013 року в справі №
924/1004/13 (суддя Шпак В.О.)

за позовом Управління комунального
майна Хмельницької міської ради

та Міського комунального підприємства
по утриманню нежитлових приміщень
комунальної власності м. Хмельницький

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "СХУХІТ"

про дострокове розірвання договору
оренди

та зобов'язання звільнити орендоване
приміщення

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна
Хмельницької міської ради (надалі -
Позивач 1) та Міське комунальне
підприємство по утриманню нежитлових
приміщень комунальної власності
(надалі - Позивач 2) звернулися в
господарський суд Хмельницької
області з позовною заявою (а.с. 2-3) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Схухіт» (надалі -
Відповідач), в якій просить достроково
розірвати договір оренди нежитлового
приміщення по вулиці Купріна, 61
(загальною площею 186,2 кв.м., корисною
площею 179,0 кв.м.) у м. Хмельницькому від 28
жовтня 2011 року та зобов'язати
Відповідача звільнити нежитлове
приміщення та передати приміщення
балансоутримувачу - Позивачу 2.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 15 жовтня 2013
року (а.с. 78-80) з підстав,
вказаних у цьому рішенні, в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із винесеним
рішенням суду першої інстанції Позивач
1 та Позивач 2 звернулися з апеляційною
скаргою (а.с. 86) до Рівненського
апеляційного господарського суду, в
якій, з підстав, вказаних у цій
апеляційній скарзі, просить рішення
господарського суду Хмельницької
області від 15 жовтня 2013 року по справі
№ 924/1004/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким повністю задоволити
позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що місцевим господарським судом
прийнято рішення з порушення норм
процесуального та матеріального права.
Крім того, Позивач 1 та Позивач 2, як на
підставу скасування рішення суду
посилається на те, що дана перевірка
проводилась під час проведення
орендарем ремонтних робіт, що
унеможливлює підтвердити технологічні
процеси і використання лакофарбових
процесів із використанням
лакофарбованих матеріалів, технічних
розчинників та інших хімічних речовин
із різким запахом.

Ухвалою суду від 7 листопада 2014 року
(а.с. 85) апеляційну скаргу Позивача 1 та
Позивача 2 прийнято до провадження та
призначено її до розгляду на 4 грудня 2013
року на 15 годину 50 хвилин.

Відповідач подав відзив на апеляційну
скаргу (а.с. 99-100), в якому з підстав
висвітлених в цьому відзиві, заперечує
проти доводів зазначених в апеляційній
скарзі та просить залишити рішення
господарського суду Хмельницької
області без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 4 грудня 2013
року (а.с. 113), з підстав,
висвітлених в даній ухвалі, було
зупинено апеляційне провадження у
справі № 924/1004/13 до набрання законної
сили рішенням у справі № 686/20967/13-а.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від 11
квітня 2014 року (а.с. 119), з підстав,
висвітлених в даній ухвалі, було
поновлено апеляційне провадження по
справі та призначено до розгляду на 14
травня 2014 року на 15 годину 30 хвилин.

Голова Рівненського апеляційного
господарського суду, своїм
розпорядженням від 13 травня 2014
року (а.с. 123), з підстав вказаних у ньому,
вніс зміни до складу колегії суддів,
окрім заміни головуючого судді,
визначив колегію в складі: головуючий
суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова
Т.Л., суддя Бучинська Г.Б..

Представники Позивача 1, Позивача
2, Відповідача в судове засідання від 14
травня 2014 року не з'явилися. Про дату,
час та місце розгляду справи Позивач 1,
Позивач 2, Відповідач були належним
чином повідомлені, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 120-122). Причини неявки
своїх повноважних представників
Позивач 1, Позивач 2, Відповідач не
повідомили. Водночас, в ухвалі
Рівненського апеляційного
господарського суду не було визначено
явку сторін обов'язковою.

Враховуючи вищеописане та приписи
статті 101, частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів визнала за
можливе здійснити розгляд апеляційної
скарги за відсутності представників
Позивача 1, Позивача 2, Відповідача за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали та
обставини справи, апеляційну скаргу,
відзив на апеляційну скаргу,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
місцевим господарським судом при
винесенні рішення норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Хмельницької області від 15 жовтня 2014
року по справі № 924/1004/13 слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу Позивача 1
та Позивача 2 - без задоволення. При
цьому апеляційний господарський суд
виходив з такого.

28 жовтня 2011 року на виконання рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради № 958 від 8 вересня 2011 року
та наказу управління комунального
майна від 30 вересня 2011 року № 141 між
Позивачем 1, Відповідачем, Позивачем 2
було укладено договір оренди
нежитлового приміщення по вул. Купріна,
61 загальною площею 186,2 кв.м, корисною
площею 179,0 кв.м у м. Хмельницькому
(надалі - Договір; а.с. 7-9), що належить до
комунальної власності.

Згідно умов Договору та акту
прийому-передачі (а.с. 10), Позивач 1 та
Позивач 2 передали, а Відповідач
прийняв в оренду нежитлове приміщення
по вул. Купріна, 61 загальною площею 186,2
кв.м, корисною площею 179,0 кв.м у м.
Хмельницькому строком до 28.09.2014 року
під виробничу майстерню.

Відповідно до пункту 5.1 Договору
Відповідач зобов'язався
використовувати орендоване майно
відповідно до його призначення та умов
Договору, виконуючи заходи щодо
дотримання спокою, безпечних і
нешкідливих умов проживання мешканців
поруч з приміщенням, переданим в
оренду.

20 лютого 2013 року на ім'я міського голови
надійшло колективне звернення
мешканців будинку № 61 по вул.
Купріна щодо заборони шкідливого
виробництва, виготовлення меблів та
порізки скла в даному будинку.

Рішенням зборів від 6 березня 2013 року
(протокол; а.с. 15) з місцевої ініціативи
мешканців будинку № 61 по вул. Купріна
було вирішено звернутись до
Хмельницької міської ради з проханням
відмінити рішення виконавчого
комітету щодо надання нежитлового
приміщенні по вул. Купріна 61 в оренду
Відповідача.

27 березня 2013 року на засіданні
постійної комісії з питань
приватизації та використання майна
територіальної громади міста було
розглянуто питання місцевої
ініціативи жителів будинку по вул.
Купріна, 61 та направлено звернення на
прокуратуру міста (а.с. 14) для перевірки
фактів, викладених в місцевій
ініціативі мешканців будинку по вул.
Купріна, 61.

12 червня 2013 року сесія міської ради,
розглянувши місцеву ініціативу
жителів будинку № 61 по вул. Купріна, та
враховуючи пропозицію постійної
комісії з питань приватизації та
використання майна територіальної
громади міста, прийняла рішення щодо
підтримання місцевої ініціативи
жителів будинку №61 по вул. Купріна
підтримати та доручила Позивачу 1,
Позивачу 2 вжити заходів щодо
розірвання Договору з Відповідачем.

В зв'язку з чим Позивач 1 та Позивач 2
звернулися до суду з позовом до
Відповідача про дострокове розірвання
Договру.

Дослідивши дані правовідносини в
сукупності з матеріалами справи
колегія суду зазначає, що оренда
державного та комунального майна є
різновидом майнового найму, і при
розгляді справи застосовуються норми
як Закону України „Про оренду
державного та комунального майна", так
і норми Цивільного та Господарського
кодексів України.

В силу пунктів 1, 6 статті 283
Господарського кодексу України: за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності; до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України: за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Статтею 2 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
визначено, що: орендою є засноване на
договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно пунктів 1, 7 статті 193
Господарського кодексу України:
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до статті 651 Цивільного
кодексу України: зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом; договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом;
істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Аналогічне положення міститься в
статті 188 Господарського кодексу
України.

За змістом частини 3 статті 26 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з підстав, передбачених
законодавчими актами України.

Поряд з цим, статтею 783 Цивільного
кодексу України встановлено, що
наймодавець має право вимагати
розірвання договору найму, якщо:
наймач користується річчю всупереч
договору або призначенню речі; наймач
без дозволу наймодавця передав річ у
користування іншій особі; наймач своєю
недбалою поведінкою створює загрозу
пошкодження речі; наймач не приступив
до проведення капітального ремонту
речі, якщо обов'язок проведення
капітального ремонту був покладений на
наймача.

Позивачі як на підставу розірвання
договору посилаються на пункти 9.6 та 5.1
Договору, котрими передбачено право
Позивачів щодо дострокового
розірвання Договору у випадках
неефективного використання майна,
використання його не за призначенням,
передачі третій особі без дозволу
Позивачів, несвоєчасної сплати
орендної плати, як передбачено
Договором та чинним законодавством
України, та в інших випадках порушення
умов Договору з боку Відповідача;
Відповідач зобов'язаний
використовувати орендоване майно
відповідно до його призначення та умов
Договору, виконуючи заходи щодо
дотримання спокою, безпечних і
нешкідливих умов проживання мешканців
поруч з приміщенням, переданим в
оренду.

Поряд з цим, дослідивши умови Договору
(пункт 1.1 Договору), колегія суду
зазначає, що вказане приміщення
передавалось Відповідачу саме під
виробничу майстерню.Дане
опосередковано свідчить про
використання Відповідачем приміщення
саме за цільовим призначенням.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 5 березня 2014 року у справі
№ 686/20967/13-а (за адміністративним
позовом Відповідача до Хмельницької
міської ради про визнання нечинним
рішення Хмельницької міської ради та
зобов'язання скасувати рішення сесії)
визнано нечинним і скасовано рішення
двадцять п'ятої сесії Хмельницької
міської ради № 16 від 12 червня 2013 року
(а.с.117-118).

Проаналізувавши дану постанову
колегія звертає увагу на наступні
встановлені Хмельницьким міскрайонним
судом Хмельницької області факти:

"Суд вважає вказане рішення не чинним,
оскільки при його прийнятті не було
враховано, що 27.03.2013 року на засіданні
постійної комісії з питань
приватизації та використання майна
територіальної громади міста було
розглянуто питання місцевої
ініціативи жителів будинку по вул.
Купріна 61 та направлено звернення на
прокуратуру міста для перевірки
фактів, викладених в місцевій
ініціативі мешканців будинку по вул.
Купріна 61, а саме щодо заборони
шкідливого виробництва меблів ТОВ
"СХУХІТ" в орендованому приміщенні на
першому поверсі будинку". На виконання
вказаного було здійснено перевірку
фактів викладених в місцевій
ініціативі, які були направлені до
міської ради, та не взяті до уваги при
прийнятті оскаржуваного рішення, а
саме: що факти, викладені в місцевій
ініціативі мешканців будинку по вул..
Купріна 61, а саме щодо шкідливого
виробництва з виготовлення меблів та
порізки скла не знайшли свого
підтвердження, про що свідчать:
відповідь прокуратури від 26.04.2013 року
про те, що ніякого шкідливого
виробництва немає, технічних процесів
із використання лакофарбових
матеріалів та хімічних речовин із
різким запахом в ході обстеження не
виявлено; акт
санітарно-епідеміологічного
обстеження об'єкта м. Хмельницький від
12.04.2013 року - де встановлено, що
технологічних процесів із
використанням лакофарбових
матеріалів, технічних розчинників та
інших хімічних речовин із різким
запахом в ході обстеження не виявлено;
акт обстеження нежитлового приміщення
по вул.. Купріна 61 від 29.05.2013 року ЖЕКом
№5 - де встановлено, що технологічних
процесів із застосуванням хімічних
речовин із різким запахом не виявлено;
акт міського комунального
підприємства по утриманню нежитлових
приміщень комунальної власності від
29.03.2013 року відповідно до якого ніяких
порушень не виявлено; затверджений
висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 31.01.2012 року де зазначено, що за
результатами державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
відповідає вимогам діючого
санітарного законодавства України."

Отже, виходячи з усього
вищезазначеного колегія суду зауважує,
що Відповідачем використовувалося
орендоване приміщення за цільвим
призначеннм відповідно до умов
Договору без порушенням його умов.

Колегія суду вважає безсумнівними
встановлені постановою суду у справі
№ 686/20967/13-а факти, при цьому ці
факти не можуть ставитися судом під
сумнів та є такими, які не потребують
додаткового доведення зазначених
обставин.

З огляду на це, суд апеляційної
інстанції зауважує, що неприпустимим є
існування судового рішення та
встановлення фактів, які б суперечили
фактам, встановленим судом у
вищезазначеній справі.

Дана правова позиція (щодо
застосування статті 35 Господарського
процесуального кодексу України шляхом
визнання фактів, встановлених судовими
інстанціями у інших справах такими, що
не потребують доказування) висвітлена
і в постанові Вищого господарського
суду України від 21 листопада 2012 року по
справі № 10/28/2011/5003.

Поряд з тим, колегія суду
дослідивши протокол від 6 березня 2013
року та заяву мешканців будинку 61 по
вулиці Купріна зазначає про
відсутність підписів самих же
мешканців будинку, хоча в даних
документах є графа «підписи присутніх
на зборах мешканців будинку 61 по вулиці
Купріна. Дане, в свою чергу, позбавляє
суд можливості ідентифікувати осіб
присутніх та даних зборах та дійсність
їхнього волевиявлення.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що: кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

З огляду на усе вищеописане у даній
судовій постанові, колегія суддів
вважає, що посилання Позивачів,
висвітлені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, документально не
підтвердженими (стосовно порушення
відповідачем умов Договору щодо
цільового використання приміщення),
такими, що не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, а відтак,
Позивач 1 та Позивач 2, в порушення вимог
статтей 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України, не
довів тих обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
позовних вимог та заперечень,
висвітлених в апеляційній скарзі.

Враховуючи усе вищевказане, колегія
апеляційного господарського суду
констатує недоведеність Позивачем 1 та
Позивачем 2 підставності своїх
позовних вимог щодо дострокового
розірвання Договору, а тому відмовляє у
позові.

З огляду на усе вищевисвітлене у даній
судовій постанові, Рівненський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Хмельницької
області слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу Позивача 1 та
Позивача 2 - без задоволення.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд залишає за Позивачем 2.

Керуючись статями 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
комунального майна Хмельницької
міської ради та Міського комунального
підприємства по утриманню нежитлових
приміщень комунальної власності м.
Хмельницький - залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 15 жовтня 2013
року в справі № 924/1004/13 -
залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

5. Справу № 924/1004/13 повернути
господарському суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Бучинська Г.Б.