м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6143/14 28.05.14

За позовом Прокурори Печерського
району м. Києва в інтересах держави в
особі

1) Печерської районної в місті
Києві державної адміністрації;

2) Комунального підприємства
Печерського району м. Києва «Дирекція з
управління нежитловим фондом
Печерського району м. Києва»

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 146 388,32 грн.

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від прокуратури Половенко Л.В.
- за посвідчення № 002638 від 05.09.2012

від позивача-1 не з'явився

від позивача-2 Богомаз А.К.
- представник за довіреністю № 1 від
08.01.14

від відповідача не
з'явився

В судовому засіданні 28.05.14 в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Заступника
прокурора Печерського району м. Києва в
інтересах держави в особі Печерської
районної в місті Києві державної
адміністрації (позивач-1) та
Комунального підприємства Печерського
району м. Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м. Києва» (позивач-2) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 146 388,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що відповідачем
неналежним чином виконувалися умови
договору оренди нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної
громади Печерського району м. Києва №
860/602 від 17.04.2010 р., внаслідок чого
рішенням Господарського суду м. Києва
від 22.08.2012 р. у справі № 5011-32/7739-2012 було
зобов'язано Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення
за договором № 860/602 від 17.04.2010 р. та
повернути орендодавцю (позивачу-2).
Відповідно до п. 4.13 договору оренди
орендар сплачує орендну плату до дня
фактичної передачі орендодавцю об'єкту
оренди за актом приймання-передачі.
Оскільки, відповідач майно не повернув
та продовжує ним користуватися,
відповідно орендодавцем нарахована
орендна плата за період з 01.08.2012 р. по
19.03.3014 р. у сумі 146 388,32 грн., яка не
оплачена відповідачем, а тому позивач
звернувся до суду за захистом
порушеного права.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/6143/14 та призначено справу до
розгляду у судовому засіданні на
28.05.2014.

У судове засіданні 28.05.2014 з'явилися
представники прокуратури та позивача-2,
вимоги ухвали суду виконали, позовні
вимоги підтримали та просили суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач-1 у судове засідання не
з'явився, вимоги ухвали суду не виконав,
обґрунтованих клопотань щодо своєї
неявки не направляв, хоча про час і
місце судових засідань був
повідомлений належним чином, оскільки
ухвала суду направлялась на адресу
позивача-1, що вказана в позовній заяві -
01010 м. Київ, вул. Суворова, 15, буд. а її
отримання позивачем-1 підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 762.

Відповідач в судове засідання 28.05.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення №
290.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представників позивача-1, відповідача
та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

Відповідно до Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» об'єктом оренди є нерухоме майно
(будівлі, споруди, приміщення) (п. 1 ст. 4
Закону) орендодавцями є органи,
уповноважені органами місцевого
самоврядування, управляти нерухомим
майном, яке перебуває у комунальній
власності (ст. 5 Закону).

17 квітня 2010 р. між Комунальним
підприємством «Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду
Печерської районної у місті Києві
ради» (надалі - позивач -2, орендодавець)
та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(надалі- відповідач, орендар) було
укладено договір № 860/602 оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади Печерського
району м. Києва (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець на підставі
розпорядження голови Печерської
районної у місті Києві державної ради
№66-р від 17.04.2009 р. (при переукладенні
договору оренди на новий термін чи
продовженні терміну дії договору
оренди) на підставі протокольного
рішення комісії з питань користування
та відчуження комунального майна
Печерської районної у місті Києві ради
(протокол № 3 від 04.03.2010) орендодавець
передає, а орендар приймає в орендне
користування нежитлове приміщення
(об'єкт оренди) за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 75,2 підвал для
розміщення складу непродовольчих
товарів.

Згідно з п. 1.4. статуту Комунального
підприємства Печерського району м.
Києва «Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
м. Києва» останній є правонаступником
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Печерської районної у
місті Києві ради».

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідачем в порушення умов договору
не було у повному обсязі сплачено
вартість послуг оренди приміщень за
період з 01.08.2012 р. по 19.03.3014 р. у сумі в
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем-2 в
розмірі 146 388,32 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
прокуратури підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

У ст. 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до ст. 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами п. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно зі ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

У п. 3.2.1. договору сторони передбачили,
що орендодавець зобов'язаний передати
орендарю об'єкт оренди по акту
прийому-передачі у день укладення
договору оренди.

Відповідно до акту прийому-передачі
від 17.04.2010 орендодавець передав, а
орендар прийняв в користування
об'єкт оренди.

У відповідності до приписів ст. 10
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» термін, на який
укладається договір оренди є істотною
умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

У п. 9.1. договору сторонами встановлено
термін його дії з 17.04.2010 по 17.04.2011.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 22.08.2012 р. у справі № 5011-32/7739-2012
позовні вимоги Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Печерської районної у місті Києві
ради» задоволено, зобов'язано Фізичну
особу - підприємця ОСОБА_1 протягом
30-денного строку з дня набрання
рішенням законної сили звільнити
нежитлове підвальне приміщення в буд.
АДРЕСА_1, загальною площею 75,2 кв. м. та
нежитлове приміщення, загальною площею
122,1 кв. м., в т. ч. 1, 4 кв. м. на першому
поверсі, 120, 7 кв. м. у підвалі, що
знаходиться з адресою: АДРЕСА_1, шляхом
виселення та повернути його на адресу
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Печерської районної у
м. Києві ради».

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» строки внесення
орендної плати визначаються у
договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України з наймача справляється
плата, за користування майном, розмір,
якої встановлюється договором оренди.

Згідно п. 4.1. договору за користування
об'єктом оренди орендар сплачує
орендодавцю орендну плату, незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності, розрахунок якої
здійснюється на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
орендної плати за користування майном
територіальної громади Печерського
району м. Києва, що затверджена
рішенням Печерської районної у місті
Києві ради № 105 від 12.06.2003, зі змінами та
доповненнями до неї, внесеними
рішенням районної ради № 14 від 19.10.2006, і
яка разом з ПДВ за перший місяць оренди
становить:1068,92 грн.

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції, опублікований у поточному
місяці (п. 4.2. договору).

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу
України визначає, що плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Пунктом 4.5. договору визначено, що
платежі за поточний місяць, що
зазначені у п. 4.1. цього договору,
вносяться орендарем на рахунок
орендодавця до 20 числа поточного
місяця.

Згідно п. 4.13. договору орендар сплачує
орендну плату до дня фактичної
передачі орендодавцю об'єкту оренди по
акту приймання-передачі.

Тобто, умовами договору передбачено, що
зобов'язання орендаря по сплаті
орендних платежів припиняються лише
по поверненню орендованого приміщення.

За умовами договору підтвердженням
передачі та відповідно звільнення
відповідачем приміщення є підписаний
обома сторонами акт приймання-передачі
орендованого приміщення. В матеріалах
справи такий акт відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Всупереч вищеназваному договірному
зобов'язанню відповідач не виконав
своїх обов'язків в частинні внесення
орендної плати за користування у
період з 01.08.2012 року по 19.03.2014 2014 року, в
результаті чого виникла
заборгованість, що за обґрунтованими
розрахунками позивача-2, які неоспорені
відповідачем, становить 146 388,32 грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» однією із істотних умов
договору оренди та основним обов'язком
орендаря є сплата орендних платежів з
урахуванням індексу інфляції.

Статтею 18 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
визначається, що орендар зобов'язаний
вносити орендну плату своєчасно і у
повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно п. 3.4.10. договору відповідач
зобов'язався щомісяця сплачувати
орендну плату.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України), якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги
прокуратури про стягнення з
відповідача заборгованості зі сплати
орендної плати у розмірі 146 388,22 грн. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача в
дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
Печерського району м. Києва «Дирекція з
управління нежитловим фондом
Печерського району м. Києва» (01010, м.
Київ, пров. Січневий, 9,
ідентифікаційний код 35692211)
заборгованість з орендної плати у
розмірі 146 388 (сто сорок шість тисяч
триста вісімдесят вісім) грн 32 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 2 927 (дві тисячі
дев'ятсот двадцять сім) грн. 76 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.