ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

20 травня 2014 року
Справа № 913/517/14

Провадження №1пд/913/517/14

За позовом позивача - Луганського
міського комунального підприємства
"Теплокомуненерго"

до відповідача - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Гудок", м. Луганськ

про спонукання відповідача укласти
договір

Головуючий Зюбанова Н.М.

Суддя Середа А.П.

Суддя Фонова О.С.

Секретар судового засідання Вороніна
О.С.

В засіданні брали участь:

від позивача - Варака І.В., юрисконсульт
за довіреністю від 03.07.2013 №82-д;
Айрапетян Д.Ю., юрисконсульт за
довіреністю від 14.10.2013 №1111-д;

від відповідача - Божинов І.Б.,
представник за довіреністю від 23.04.2014
б/н;

Суть спору: про спонукання відповідача
укласти договір № 909-ТЭ/9-13 на поставку
теплової енергії в редакції позивача.

Розпорядженням виконуючого
обов'язки голови суду від 07.05.2014 по цій
справі на підставі статей 24, 25 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", статті 46 Господарського
процесуального кодексу України
призначено колегію у складі суддів:
Зюбанова Н.М. - головуючий у колегії,
Середа А.П., Фонова О.С.

З урахуванням п. 3.8 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зі змінами та
доповненнями, розгляд спору почався
спочатку у зв'язку з призначенням
колегіального розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд
дійшов до наступного.

Так, загальний порядок
укладання господарських договорів
визначений ст. 181 ГК України та полягає
у наступному. Господарський договір за
загальним правилом виклада ється у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скрі пленого печатками.
Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний доку мент, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформлює
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору у т.ч. на підставі типового
договору, затвердженого Кабінетом
Міністрів України, а ч. 7 вказаної
статті передбачено, що господарські
договори укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Згідно п. 4 Правил користування
тепловою енергією, затв. постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №
1198, користування тепловою енергією
допускається лише на підставі договору
купівлі-продажу теплової енергії між
споживачем і теплопостачальною
організацією. Договори укладаються
відповідно до типових договорів. Форми
типових договорів затверджуються
центральним органом виконавчої влади у
сфері теплопостачання.

Також згідно з п. 1 ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Як свідчать матеріали справи, у грудні
2013 року позивач - Луганське міське
комунальне підприємство
"Теплокомуненерго" - надіслав на адресу
відповідача проект договору № 909-ТЭ/9-13
на поставку теплової енергії від 23.12.2013
з додатками та пропозицією укладання
договору у строки, передбачені
законодавством, але відповідач договір
не уклав, про причини відмови не
повідомив.

Оскільки встановлений строк для
надіслання відповіді сплинув, позивач
звернувся до суду, тому між сторонами у
справі є спір на стадії укладення
договору на поставку теплової енергії,
можливість передачі якого до суду
передбачена ст. 187 ГК України (договір є
обов'язковим на підставі закону).

Відповідач за листом від 29.04.2014 у
відзиві на позовну заяву та додаткових
запереченнях за листом від 07.05.2014 проти
її задоволення заперечує, посилаючись
на те, що ОСББ "Гудок" не є
балансоутримувачем будинку та
споживачем відповідних послуг,
Статутом об'єднання не передбачено
надання житлово комунальних послуг
мешканцям будинку та за чинним
законодавством відсутня пряма
вказівка щодо необхідності укладання
такого договору. У додаткових
запереченнях за листом від 07.05.2014
відповідач зазначає, що на загальних
зборах об'єднання не приймалось
рішення про наміри власників квартир
бути колективним замовником послуг з
поставки теплової енергії від позивача
та правлінню не надавались
повноваження на укладання цього
договору.

Позивач у письмових поясненнях за
листами від 05.05.2014 та 07.05.2014 в
обґрунтування своїх доводів
посилається на відповідні приписи
Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" від 29.11.2001 № 2866-ІІІ, зокрема, за
ст. 10 Закону саме до компетенції
правління відноситься укладання
договорів із суб'єктами
підприємництва, які виконують роботи,
надають послуги. Також позивач звертає
увагу суду на те, що згідно мети
створення об'єднання, визначеної п. 2
Статуту, воно фактично виконує функції
управителя, а у відповідності до ч. 6 ст.
19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
№ 1875-ІV особливими учасниками відносин
у сфері житлово-комунальних послуг є
балансоутримувач та управитель, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін, суд вважає
вимоги позивача необгрунтованими, а
позов таким, у задоволенні якого слід
відмовити,, виходячи з наступних
підстав.

Так, правове регулювання
правовідносин, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням та використанням теплової
енергії здійснюється Законом України
"Про теплопостачання". За приписами ст. 2
вказаного Закону теплова енергія - це
товарна продукція, що виробляється
на об'єктах сфери теплопостачання
для опалення, підігріву питної води,
інших господарських і технологічних
потреб споживачів, призначена для
купівлі-продажу. Основними обов'язками
споживача теплової енергії та
теплопостачальної організації є
своєчасне укладання договору на
постачання теплової енергії.

У той же час, спірні правовідносини
регулюються Законом України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
№ 1875-ІV, згідно зі ст. 13 якого залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на комунальні послуги, у
т.ч. з централізованого опалення.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач користується послугами по
наданню теплової енергії, що
виробляється Луганським МКП
"Теплокомуненерго", по опаленню будинку
№ 8, який розташований за адресою: м.
Луганськ, вул. 41-ий квартал. За таких
обставин мешканці цього будинку є
споживачами житлово-комунальних
послуг, які забезпечують їх
перебування у квартирах за відповідним
переліком (арк.. справи 37).

Відповідно до абз. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" наведені нижче терміни
вживаються в такому значенні:

- балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом;

- виконавець - суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору;

- виробник - суб'єкт господарювання,
який виробляє або створює
житлово-комунальні послуги;

- точка розподілу - місце передачі
послуги від однієї особи до іншої,
облаштоване засобами обліку та
регулювання.

Таким чином, виходячи з матеріалів
справи, позивач є виробником
житлово-комунальної послуги, який
постачає теплоносій у вигляді гарячої
води на обігрів житлового будинку за
адресою: м. Луганськ, вул. 41-ий квартал,
б. 8.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 №
2866-ІІІ, - об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку - це
юридична особа, створена власниками
для сприяння використанню їхнього
власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна.

У статті 4 цього Закону зазначено, що
об'єднання створюється для
забезпечення і захисту прав його
членів та дотримання їхніх обов'язків,
належного утримання та використання
неподільного і загального майна,
забезпечення своєчасного надходження
коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та
статутними документами.

Об'єднання створюється як організація
для здійснення функцій, визначених
законом.

Основна діяльність об'єднання полягає
у здійсненні функцій, що забезпечують
реалізацію прав власників приміщень на
володіння та користування спільним
майном членів об'єднання, належне
утримання будинку та прибудинкової
території, сприяння членам об'єднання в
отриманні житлово-комунальних та інших
послуг належної якості за
обґрунтованими цінами та виконання
ними своїх зобов'язань, пов'язаних з
діяльністю об'єднання.

Так, у ході розгляду справи судом було
досліджено Статут ОСББ "Гудок", який
передбачає метою діяльності
об'єднання, у т.ч. забезпечення
мешканців будинку комунальними та
іншими послугами (п. 2.1), для чого у
розділі "Органи управління Об'єднання"
до компетенції правління віднесено
укладання договорів з підприємствами,
які надають житлово-комунальні
послуги, виконують будівельні роботи
тощо, та здійснення контролю за
виконанням (п. 11.11.4 Статуту).

Поряд з цим, суд дійшов висновків, що
вимоги позивача не узгоджуються з
приписами законів "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
№ 1875-ІV та "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 №
2866-ІІІ.

У відповідності до ст. 22 Закону від
29.11.2001 № 2866-ІІІ, яка регулює питання
оплати комунальних послуг членами
об'єднання, у разі, якщо правління
об'єднання самостійно здійснює функції
управителя, воно за договором з
постачальниками комунальних послуг
може бути колективним замовником
(абонентом) таких послуг. Згідно зі ст. 19
цього ж Закону законодавцем
передбачено, що особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Як свідчить зміст Статуту ОСББ "Гудок",
його фінансові документи, протокол № 1
установчих зборів співвласників
квартир від 11.04.2003, відповідач не є
балансоутримувачем будинку, а також
управителем, який визначений у порядку,
передбаченому п. 1.4 Правил управління
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, затв. наказом Міністерства з
питань ЖКГ України від 02.02.2009 № 13,
зареєстр. в Міністерстві юстиції
України 27.04.2009 за № 377/16393.

Суд також звертає увагу сторін на
необхідність застосування при
розгляді даної справи господарським
судом на підставі ст. 11128 ГПК України
рішення Верховного Суду України у
подібних правовідносинах по справі №
28/5005/640/2012 від 20.11.2012, у якій
наголошується, що оскільки на балансі
відповідача не перебуває будь-яких
житлових будівель, останній не
відноситься до суб'єктного складу осіб,
з якими відповідно до закону
підприємства питного водопостачання
безпосередньо повинні укладати
договори про надання відповідних
послуг.

Щодо приписів Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
№ 1875-ІV у редакції Закону від 1198-VІІ від
10.04.2014, то ст. 29 доповнено новою
частиною, а саме: договір про надання
послуг з централізованого опалення,
послуг з централізованого постачання
холодної води, послуг з
централізованого постачання гарячої
води, послуг з водовідведення (з
використанням внутрішньо будинкових
систем) у багатоквартирному будинку
укладається між власником квартири,
орендарем чи квартиронаймачем та
виконавцями цих послуг.

У відповідності до п. 1.4 Порядку
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді, затв. наказом
Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005
№ 60, зареєстр. в Міністерстві юстиції
України 19.05.2005 за № 541/10821, виконавець
житлово-комунальних послуг
визначається органами місцевого
самоврядування, крім випадків коли
власник (власники) житлових будинків
бажає (бажають) визначити виконавця
житлово-комунальних послуг самостійно.

Як свідчать матеріали справи, ні
позивач, ні відповідач не визначені
виконавцями послуг у будинку № 8, в м.
Луганськ по вул. 41-ий квартал.

В обгрунтування позову позивач
посилається на рішення Луганської
міської ради від 24.04.2014 № 42/24 "Про деякі
питання щодо надання пільг та субсидій
мешканцям житлових будинків, у яких
створено об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
(житлово-будівельні кооперативи), у
додатку до якого до Переліку об'єднань
співвласників багатоквартирних
будинків та житлово-будівельних
кооперативів, які виконують функції
управителя в т.ч. вказано ОСББ "Гудок".

Але у зв'язку з тим, що матеріалами
справи не підтверджується наявність у
відповідача статусу управителя, суд не
приймає до уваги вказане рішення на
підставі ч. 2 ст. 4 ГПК України.

За таких обставин у задоволенні позову
слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір в сумі 1218 грн. 00 коп. покладається
на позивача.

У судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову
Луганського міського комунального
підприємства "Теплокомуненерго" до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Гудок", м.
Луганськ про спонукання відповідача
укласти договір № 909-ТЭ/9-13 на поставку
теплової енергії в і д м о в и т и.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складене
26.05.2014.

Головуючий
Н.М.Зюбанова

Суддя
А.П.Середа

Суддя
О.С.Фонова