ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 922/1117/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Бояр
В.В.

розглянувши справу

за позовом Першого заступника
прокурора м. Харкова в інтересах
держави в особі : 1. Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, м. Харків 2. Печенізької
селищної ради Печенізького району у
Харківській області, смт. Печеніги
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліс - 2003", м. Харків
про стягнення 28 958,74 грн. за участю
представників:

прокурора - Зливка К.О., службове
посвідчення № 013773 від 06.12.2012 року;

першого позивача - Сосіна І.О.,
довіреність № 01/01-26/05-14 від 08.01.2014 року;

другого позивача - не з'явився;

відповідача - Ул'янова Д.В., довіреність
від 08.05.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора м. Харкова в
інтересах держави в особі: 1. Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, 2. Печенізької селищної ради
Печенізького району у Харківській
області, смт. Печеніги (позивачі)
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліс - 2003", м. Харків,
про стягнення 28 958,74 грн. В
обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на результати
позапланової перевірки Державної
екологічної інспекції у Харківській
області щодо дотриманням відповідачем
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони земельних ресурсів та
видалення зелених насаджень, за
результатами якої виявлено порушення з
боку відповідача вимог
природоохоронного законодавства, з
урахуванням чого просить прокурор суд
стягнути з відповідача шкоду,
заподіяну державі внаслідок
засмічення земельних ділянок у розмірі
28958,74 грн. Також до стягнення заявлені
судові витрати.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26 березня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/1117/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 15 квітня 2014 року о 10:40.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 квітня 2014
року розгляд справи вирішено відкласти
на 13 травня 2014 року об 11:00, відповідно до
приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 травня 2014
року клопотання прокурора про
продовження строку розгляду справи (вх.
№ 15510 від 13.05.2014р.) задоволено, строк
розгляду справи продовжено на
п'ятнадцять днів, до 09 червня 2014 року
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи (вх. № 15513
від 13.05.2014р.) задоволено та розгляд
справи відкладено на 27 травня 2014 року о
15:20, відповідно до приписів ст. 77 ГПК
України.

26 травня 2014 року через канцелярію суду,
до матеріалів справи від першого
позивача надійшли заперечення на
відзив (вх. № 17249) з додатковими
документами, які досліджено та
долучено судом до матеріалів справи.

27 травня 2014 року через канцелярію суду,
до матеріалів справи від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву (вх. №
17693) з додатковими документами, які
досліджено та долучено судом до
матеріалів справи.

Прокурор в призначене судове засідання
з'явився, заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
наполягає на їх задоволенні.

Перший позивач в призначене судове
засідання з'явився, заявлений
прокурором позов підтримав.

Другий позивач в призначене судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, про розгляд
справи повідомлений своєчасно та
належним чином про що свідчить наявне в
матеріалах справи поштове
повідомлення з датою (20.05.2014р.) та
відміткою про вручення другому
позивачу ухвали суду від 13.05.2014 року.

Відповідач в призначене судове
засідання з'явився, проти позову
заперечив повністю з підстав,
викладених наданому раніше відзиві на
позовну заяву.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та надання
доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглядає справу за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, вислухавши пояснення
прокурора, представників першого
позивача та відповідача, суд встановив
наступне.

На підставі направлення на перевірку
від 19.06.2013 року та наказу від 18.06.2013 року
№ 814/01-03 Державною екологічною
інспекцією у Харківській області з 19
червня по 20 червня 2013 року проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони земельних ресурсів та
видалення зелених насаджень в
діяльності відповідача.

За результатами перевірки складено
відповідний Акт перевірки № 814/01-03 від
19.06.2013 - 20.06.2013 та акт обстеження
засміченої земельної ділянки (до акту
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства) №
814/03-01/зас. від 19.06.2013 року.

Так, в ході перевірки встановлено, що
основними видами діяльності
відповідача є надання в оренду
власного чи орендованого нерухомого
майна; надання допоміжних послуг у
лісовому господарстві; будівництво
доріг і автострад; електромонтажні
роботи; неспеціалізована оптова
торгівля.

Під час вищенаведеної перевірки
встановлено, що відповідач в своїй
діяльності використовує три земельні
ділянки рекреаційного призначення на
території смт. Печеніги, Печенізького
району Харківської області на підставі
договорів оренди земельної ділянки
загальною площею 9,900 га від 02.08.2006 року,
зареєстрованого за № 28 від 07.08.2006
року, договір оренди земельної ділянки
загальною площею 9,900 га від 02.08.2006 року,
зареєстрованого за № 29 від 07.08.2006
року та договір оренди земельної
ділянки загальною площею 9,900 га від
02.08.2006 року, зареєстрованого за №
27 від 07.08.2006 року.

При обстеженні орендованої земельної
ділянки відповідача, відповідно до
акту обстеження засміченої земельної
ділянки (до акта перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства) № 814/03-01/засм.2 від 19.06.2013
року зафіксовано факт засмічення
земельної ділянки без твердого
покриття загальною площею 171,76 м2, яка
перебуває у користуванні відповідача -
ТОВ "Ліс - 2003" розташованої за адресою:
Харківська область, Печенізький район,
смт. Печеніги, ліворуч від дамби на
земельній ділянці Печенізького
водосховища біля участку № 44
побутовими відходами, відходами
пластмаси, будівельними відходами та
плівкою поліетиленовою.

За наслідками виявлених порушень
природоохоронного законодавства
державним інспектором Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, складені протокол про
адміністративне правопорушення № 002029
від 22.07.2013 року та постанова про
накладення адміністративного
стягнення № 06-23-472 від 22.07.2013 року,
згідно яких директора ТОВ "Ліс - 2003"
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення, передбачене приписами
статті 82 КУпАП та накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 867,00 грн.

Відповідно до квитанції № 6577.76.2 від
22.07.2013 року штраф сплачено повністю, що
свідчить про визнання відповідачем
скоєного ним правопорушення.

За результатами перевірки Державною
екологічною інспекцією у Харківській
області внесено припис № 06-22-115 від
25.06.2013 року щодо усунення виявлених
порушень, згідно з п. 2 якого ТОВ "Ліс -
2003" зобов'язано не допускати засмічення
земельних ділянок прибрежно захисної
смуги Печенізького водосховища.

У зв'язку із виявленими порушеннями
Державною екологічною інспекцією у
Харківській області відповідно до
Методики визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища 04.04.2007 року № 149, 18.04.2013 року
розраховано розміри шкоди, спричиненої
засміченням земельної ділянки
відходами площею 171,76 кв.м. у розмірі
28958,74 грн. та пред'явлено претензію від
13.08.2013 року за № 205 для сплати шкоди у
добровільному порядку.

Прокурор в позовній заяві зазначає, що
ТОВ "Ліс - 2003" заперечення на претензії
Державної екологічної інспекції у
Харківській області до Державної
екологічної інспекції у Харківській
області не направлялись.

Зазначена шкода, спричинена державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки, до теперішнього часу
відповідачем - ТОВ "Ліс - 2003" не
відшкодована.

Відповідач проти позову заперечує
повністю, і не погоджується із сумою
розрахованої шкоди, що заподіяна
державі внаслідок засмічення
земельних ресурсів, що є
необґрунтованим у зв'язку з наступним.

Засмічення земельної ділянки довжиною
22,6м, шириною 7,6м, висотою 0,30 м.
побутовими відходами, відходами
пластмасу, плівки поліетиленової та
будівельними відходами, є порушенням
ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
та статей 35,93 Закону України "Про
охорону земель". Зазначене порушення
законодавства про відходи також
зафіксовано у акті обстеження
засміченої земельної ділянки від 19.06.2013
року № 814/03-01/засм2.

Враховуючи виявлені порушення
природоохоронного законодавства та на
підставі п. 5 "Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства"
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 року за № 171 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України за № 285/2725 від 05.05.1998 року (в
редакції 2007 року згідно з наказом
Мінприроди України від 04.04.2007 №149,
(далі-Методики), державним інспектором
з охорони навколишнього природного
середовища Харківської області
розраховано шкоду заподіяну державі
внаслідок засмічення земельних
ресурсів, загальний розмір якої склав
28958,74 грн.

Відповідно до 5.1. Методики, розміри
шкоди обчислюються уповноваженими
особами, що здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства, на
основі актів перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт засмічення земель, протягом шести
місяців з дня виявлення порушення.

В даному випадку це Акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства № 814/01-03, акт обстеження
засміченої земельної ділянки від 19.06.2013
року № 814/03-01/засм2, припис від 25.06.2013 р. №
06-22-115, протокол про адміністративне
правопорушення № 002029 від 22 липня 2013
року та постанова про накладення
адміністративного стягнення № 06-23-472
від 22 липня 2013 року.

Пункт 5.2. Методики регламентує, що
основою розрахунків розміру шкоди від
засмічення земель є нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, що засмічена.

В даному випадку, Державною
екологічною інспекцією у Харківській
області використана грошова оцінка
земельної ділянки вказана у договорі
оренди земельної ділянки (№ 28) -
222397,70 грн. за 9,9000 га, яка проіндексована
на коефіцієнт 1,254 згідно листа
Державного агентства земельних
ресурсів України від 10.01.2013р. №326/22/7-13.

Так, нормативно грошова оцінка 1 кв.м.
складає (222397,70*1,254)/99000=2,81 грн/кв.м.

Пункт 5.3. Методики, відходи, що
спричинили засмічення земельної
ділянки, класифікуються за 4 класами
небезпеки згідно з ДСанПіН 2.2.7.029-99
"Державні санітарні правила і норми.
Гігієнічні вимоги щодо поводження з
промисловими відходами та визначення
класу їх небезпеки для здоров'я
населення", що затверджені постановою
Головного державного санітарного
лікаря України від 01.07.99р. N 29, чинними
нормативними документами у сфері
поводження з відходами (додаток 5).

В даному випадку це 4 клас небезпеки -
малонебезпечні, тобто Кнв=1.

Пункт 5.4. Методики, віднесення відходів,
що спричинили засмічення земельної
ділянки, до категорії небезпечних
(токсичних) відходів здійснюється у
відповідності до чинних нормативних
документів у сфері поводження з
відходами, затверджених у
встановленому порядку, переліків
небезпечних (токсичних) відходів тощо.

Пункт 5.8.1. Методики, якщо за шкалою
еколого-господарського значення
земель (додаток 2) земельна ділянка, що
зазнала засмічення, може бути
класифікована за декількома
категоріями земель чи особливостями
охорони, для розрахунків обирається
коефіцієнт еколого-господарського
значення земель (Кег) з максимальним
значенням серед відповідних
коефіцієнтів.

На підставі викладеного, суд зазначає,
що Державна екологічна інспекція у
Харківській області здійснила
розрахунок розміру шкоди внаслідок
засмічення земельних ресурсів у
відповідності до вимог Методики.

Щодо тверджень відповідача, що
матеріали адміністративної справи
складеної відносно директора
підприємства (протокол та постанова
про накладення адміністративного
стягнення) не можуть визнаватися
належними доказами, у зв'язку з тим що у
графі яким передбачено розмір
заподіяної шкоди стоять прочерки,
зазначаємо про наступне.

Протокол про адміністративне
правопорушення та постанова про
накладення адміністративного
стягнення, які складені в порядку
КУпАП, винесені відносно фізичної
(посадової) особи, а саме: директора ТОВ
"Ліс-2003" ОСОБА_3, а шкода (претензії)
пред'явлена юридичній особі - ТОВ
"Ліс-2003", таким чином не зазначається у
вказаній графі сума шкоди заподіяна
діями юридичної особи.

Також суд звертає увагу, що наявність
на території відповідача засмічення
підтверджується поясненнями директора
ТОВ "Ліс-2003" від 20.06.2013.

Зважаючи на вищевикладене, всі
заперечення відповідача викладені у
відзиві на позов є безпідставними.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відходи"
відходи - це будь-які речовини,
матеріали та предмети, що утворюються у
процесі людської діяльності і не мають
подальшого використання за місцем
утворення чи виявлення та яких їх
власник повинен позбутися шляхом
утилізації чи видалення.

Статтею 55 Закону України „Про охорону
навколишнього природного середовища"
визначено, що розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людей.

Відповідно до ст. 42 Закону України „Про
відходи", ст. 111 Земельного кодексу
України за псування
сільськогосподарських угідь та інших
земель, їх забруднення хімічними та
радіоактивними речовинами і стічними
водами, засмічення промисловими,
побутовими та іншими відходами винні
особи несуть дисциплінарну,
адміністративну, цивільну чи
кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про
відходи" забороняється
несанкціоноване скидання і розміщення
відходів, у тому числі побутових, у
підземних горизонтах, на території
міст та інших населених пунктів, на
територіях природно-заповідного фонду,
на землях природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення, в
межах водоохоронних зон та зон
санітарної охорони водних об'єктів, в
інших місцях, що може створювати
небезпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
людини.

Відповідно до ч.4, 5 ст. 68 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів.

Згідно з ст. 69 вказаного Закону шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Конституції України
земля, її надра, атмосферне повітря,
водні та інші природні ресурси, які
знаходяться в межах території України,
природні ресурси її континентального
шельфу, виключної (морської)
економічної зони є об'єктами права
власності Українського народу, згідно
зі ст. 14 Конституції України земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави.

Згідно з п. 3.2 Методики, землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Згідно з абзацами 2 та 11 ст. 1 Закону
України "Про відходи", відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення. Утилізація відходів - це
використання відходів як вторинних
матеріальних чи енергетичних ресурсів.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення" у
процесі експлуатації виробничих,
побутових та інших приміщень,
споруд, обладнання, устаткування,
транспортних засобів, використання
технологій їх власник зобов'язаний
створити безпечні і здорові умови
праці та відпочинку, що відповідають
вимогам санітарних норм, здійснювати
заходи, спрямовані на запобігання
захворюванням, отруєнням, травмам,
забрудненню навколишнього
середовища.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 32 та ч. 4 ст. 33 Закону
України "Про відходи" з метою обмеження
та запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється вести будь - яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
спеціально уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів. Зберігання та
видалення відходів здійснюються в
місцях, визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
обсяги відходів відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання.

Аналогічні приписи містяться у ч. 2 ст. 55
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
згідно з якою розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища і здоров'я людей.

Згідно з п. 3.2 та п. 3.3 Методики, землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.
Факти забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відходи", відходи - будь-які речовини,
матеріали і предмети, що утворилися у
процесі виробництва чи споживання, а
також товари (продукція), що повністю
або частково втратили свої споживчі
властивості і не мають подальшого
використання за місцем їх утворення чи
виявлення і від яких їх власник
позбувається, має намір або повинен
позбутися шляхом утилізації чи
видалення.

Згідно з даного Закону, розміщення
відходів - зберігання та захоронення
відходів у спеціально відведених для
цього місцях чи об'єктах.

Відповідно до Закону України "Про
відходи", спеціально відведені місця чи
об'єкти - місця чи об'єкти (місця
розміщення відходів, сховища, полігони,
комплекси, споруди, ділянки надр тощо),
на використання яких отримано дозвіл
спеціально уповноважених органів на
видалення відходів чи здійснення інших
операцій з відходами.

Згідно з п.3 Методики, факти забруднення
(засмічення) земель встановлюються
уповноваженими особами, які здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено обов'язок доказування
кожною стороною тих обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень .

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються доданими до
матеріалів справи доказами, не
спростовані відповідачем, у зв'язку з
чим, підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліс - 2003" (61023, м.
Харків, вул. Весніна, 5, )
на користь держави в особі Печенізької
селищної ради Печенізького району у
Харківській області, 62801, Харківська
область, смт. Печеніги, вул. 1 Травня, 26,
) р/р 0407 у
Печенізькому районі Харківської
області, УДКСУ у Печенізькому районі
Харківської області 37519896, МФО 851011 для
зарахування надходжень по коду
бюджетної класифікації 24062100 "Грошові
стягнення за шкоду заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності", символ звітності 331 в
установі банку - головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області) - 28958,74
грн. збитків, завданих засміченням
земельних ділянок.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліс - 2003" (61023, м.
Харків, вул. Весніна, 5, )
на користь державного бюджету України
(Управління державної казначейської
служби України у Дзержинському районі
м. Харкова Харківської області, код
отримувача коштів 37999654, рахунок
3003 в ГУ ДКСУ у Харківський
області, МФО 851011, призначення платежу *;
101; код бюджетної класифікації 22030001;
03500039 Судовий збір ГС Х/о, п. 1) - 1827,00 грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв