РІШЕННЯ

"16" травня 2014 р.Справа № 921/216/14-г/14

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Руденка О.В.

розглянув матеріали справи

за позовом Компанія "Довіра Холдинг
Лімітед" (DOVIRA HOLDING LIMITED) Джулія Хаус, вул.
Термістоклес Дервіс, 3, CY-1066, Нікосія,
Кіпр (поштова адреса: м. Київ,
вул.Б.Хмельницького, 9-Б, оф. 23)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Тернопіль-Готель" вул. Замкова, 14,
м.Тернопіль, 46000

про зобов'язання вчинення дій.

за участю представників сторін:

позивача: Старцева К.І., довіреність №
б/н від 02.09.13 р.

відповідача: Молень Р.Б., доручення №
б/н від 13.03.14 р.

Суть справи:

Компанія "Довіра Холдинг Лімітед" (DOVIRA
HOLDING LIMITED) звернулася в господарський
суд Тернопільської області з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Тернопіль-Готель" про зобов'язання
останнього до вчинення юридичних дій.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
посилається на існування обставин, які
з точки зору Закону України "Про
акціонерні товариства", надають йому
право вимагати здійснення
обов'язкового викупу акціонерним
товариством належних Компанії акцій.
При цьому, Компанія заперечує проти
ринкової вартості однієї простої
акції, яка визначена відповідачем,
вважаючи її заниженою, а відтак просить
суд зобов'язати акціонерне товариство
викупити належні акціонеру цінні
папери, шляхом укладення договору, у
редакції, запропонованій позивачем.

Відповідач, згідно відзиву на позов та
наданих пояснень, проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на їхню
безпідставність та зазначає, що у
спірних правовідносинах акціонерне
товариство діяло з дотриманням всіх
законодавчих приписів та вказівок.

Учасникам судового процесу належні їм
права та обов'язки, передбачені
ст.ст.20,22,81-1 ГПК України, роз'яснено.

Розгляд справи неодноразово
відкладався та в судовому засіданні
оголошувалась перерва, з підстав,
зазначених у відповідних ухвалах та
формулярах (протоколах) судового
засідання.

За відсутності підстав, викладених у
ст.81-1 ГПК України, технічна фіксація
судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.4 ст. 12 ГПК України,
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Позивач - Компанія "Довіра Холдинг
Лімітед" є акціонером Публічного
акціонерного товариства
"Тернопіль-Готель" та власником простих
іменних акцій, кількістю - 236 100, що
становить 4,0408% статутного капіталу
товариства та підтверджується
випискою про стан рахунку у цінних
паперах №0055001.

25 березня 2013 року, з посиланням на ст.68
Закону України «Про акціонерні
товариства» Компанія «Довіра Холдинг
Лімітед» звернулась до ПАТ «Тернопіль -
готель» з вимогою здійснити викуп
належних позивачу акцій, за ціною , яка
не може бути меншою 3532941,32 грн. ( копія
листа №15/03-13 у справі).

Натомість акціонерне товариство,
ринкову вартість належних акціонеру
цінних паперів оцінило в 521 781 грн.,
запропонувавши дану ціну для їх викупу.

Врегулювати суперечку щодо ринкової
вартості належних позивачу акцій в
позасудовому порядку сторонам не
вдалось ( листування, договір викупу
акцій №13-06/Т від 29.06.203 р. підписаний з
протоколом розбіжностей у справі).

З огляду на це, Компанія звернулась із
позовом до суду, про зобов'язання
господарського товариства викупити
належні позивачу цінні папери, шляхом
укладення Договору викупу акцій в
редакції, запропонованій акціонером.

Оцінивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення, доводи та
міркування повноважних представників,
суд прийшов до висновку про те, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

При зверненні із позовом до суду
Компанія наводить декілька обставин,
які з її точки зору слугують підставою
для її вимог, а саме:

- існування у акціонерного
товариства обов'язку викупити цінні
папери у свого акціонера за ціною не
нижче ринкової;

- визначення ПАТ
«Тернопіль-Готель» ринкової вартості
акцій товариства з порушенням
законодавства, яке регламентує спірні
правовідносини.

Так, відповідно до ст.68 Закону України
"Про акціонерні товариства" кожний
акціонер - власник простих акцій
товариства має право вимагати
здійснення обов'язкового викупу
акціонерним товариством належних йому
голосуючих акцій, якщо він
зареєструвався для участі у загальних
зборах та голосував проти прийняття
загальними зборами рішення про: 1)
злиття, приєднання, поділ,
перетворення, виділ, зміну типу
товариства; 2) вчинення товариством
значного правочину; 3) зміну розміру
статутного капіталу. За наявності
вказаних обставин, акціонерне
товариство зобов'язане викупити
належні акціонерові акції.

25.02.2013 року відбулися позачергові
загальні збори акціонерів ПАТ
"Тернопіль - готель", до пункту 2 порядку
денного яких включено питання про
попереднє схвалення значних
правочинів стосовно банківського
кредиту і іпотеки.

За наслідками голосування за даним
пунктом, власниками цінних паперів
було прийнято рішення, яке оформлені
протоколом від 25.02.2013р., про погодження
умов та укладення ПАТ "Тернопіль -
готель" із ПАТ "Фольксбанк" кредитного
договору, відповідно до якого банком
буде надано товариству не відновлювану
кредитну лінію на наступних умовах:
ліміт невідновлювальної кредитної
лінії не більше 8430000 млн. грн. терміном
не менше семи років з правом
дострокового погашення, а також
іпотечного договору по належному
товариству майну, а саме: приміщення
торгового центру "Фуршет", загальною
площею 4895 кв. м. та будівлі готелю
"Галичина", загальною площею 6230,6 кв.м.

Крім того, уповноважено Голову
правління Головка С.М. узгодити решту
умов кредитного договору та договору
іпотеки з ПАТ "Фольксбанк" та підписати
їх від імені товариства.

При цьому, представник позивача на
позачергових загальних зборах,
проведених 25.02.2013р. проголосував проти
прийняття зборами акціонерів рішення
про вчинення вищевказаних значних
правочинів.

Водночас, суд констатує, що при
вирішенні спору у справі № 921/1227/13-г/14
господарським судом Тернопільської
області, рішенням від 19.02.2014р., яке у
встановленому порядку набрало
законної сили, визнано недійсним
рішення позачергових загальних зборів
акціонерів ПАТ "Тернопіль-Готель", що
оформлене протоколом від 25.02.2013 року.

У пункті 17 постанови № 13 від 24.10.2008 року
« Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» , Пленум
Верховного Суду України , вказав, що
рішення загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

В свою чергу, аналіз правових позицій,
викладених у п.8 роз'яснення президії
ВГСУ № 02-5/35 від 26.01.2000 року «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів»,
вказує на те, що наслідком визнання
недійсним індивідуального акту ( до
числа яких відносяться і рішення
господарського товариства - п.6.2.5
Роз'яснення) є відновлення первісного
стану.

З наведеного суд констатує, що рішення
позачергових загальних зборів
акціонерів ПАТ "Тернопіль-Готель", яке
оформлене протоколом від 25.02.2013 року не
породжує жодних правових наслідків, в
тому числі і тих, на які вказує позивач,
посилаючись на ст. 68 Закону України
«Про акціонерні товариства». Інший
висновок неминуче змушував би у
спірних правовідносинах застосовувати
незаконний акт індивідуальної дії і не
застосовувати закон, якому він
суперечить, що підривало б закріплені
Конституцією України засади
верховенства права.

Не знайшли підтвердження поданими
сторонами докази і твердження позивача
щодо порушення відповідачем
встановлених законодавством процедур
при визначенні ринкової вартості акцій
господарського товариства.

Зокрема, за наслідком розгляду
звернення держателя цінних паперів,
відповідач, згідно листа від 29.06.2013р.
направив чотири примірники
підписаного акціонерним товариством
договору про викуп простих іменних
акцій, за ціною 2,21 грн. за одну акцію та
загальною вартістю цінних паперів - у 521
781,00 грн.

Суд враховує, що при придбанні
господарським товариством акцій з
підстав, передбачених ст.68 Закону
України «Про акціонерні товариства» ,
запропонована ним ціна викупу не може
бути меншою, ніж їх ринкова вартість.
При цьому, законодавцем порядок
визначення даної ціни встановлено.

Зокрема, ринкова вартість акцій
розраховується станом на день, що
передує дню опублікування в
установленому порядку повідомлення
про скликання загальних зборів, на яких
було прийнято рішення, яке стало
підставою для вимоги обов'язкового
викупу акцій (ст.69 Закону).

Повідомлення про проведення 25.02.2013р.
позачергових зборів акціонерів ПАТ
"Тернопіль-Готель" опубліковане 31.01.2013р.

Статтею 8 вище названого Закону
встановлено, що ринкова вартість майна
у разі його оцінки відповідно до цього
Закону, інших актів законодавства або
статуту акціонерного товариства
визначається на засадах незалежної
оцінки, проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність.

Рішення про залучення суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання приймається наглядовою
радою товариства (у процесі створення
товариства - зборами засновників або
засновником особисто у разі створення
акціонерного товариства однією
особою).

В той же час, ринкова вартість для
емісійних цінних паперів, які не
перебувають в обігу на фондових біржах
визначається як вартість цінних
паперів, визначена відповідно до
законодавства про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність.

Таким чином, ринкова вартість акцій ПАТ
«Тернопіль-Готель» повинна
встановлюватись саме на підставі
наведених законодавчих приписів.

Як слідує із матеріалів справи,
відповідно до Звіту про незалежну
оцінку ринкової вартості пакету
простих іменних акцій ПАТ
«Тернопіль-Готель» від 23.03.2013р.,
складеного оцінювачем ТОВ "Нексія ДК"
ОСОБА_6, вартість однієї простої
іменної акції даного господарського
товариства станом на 31.01.2013р. складала
2,21 грн.

На виконання приписів ч.3 ст.8 Закону
України «Про акціонерні товариства»
рішенням Наглядової ради акціонерного
товариства, яке оформлене протоколом
№5 від 31.05.2013р. дану ринкову вартість
цінних паперів було затверджено.

Із наведеного слідує, що відповідачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства, що регламентує дані
правовідносини здійснено незалежну
оцінку вартості акцій товариства.

В свою чергу, при зверненні із вимогою
до суду про викуп акціонерним
товариством у Компанії цінних паперів
за ціною 14 грн. 97 коп. за одну акцію, саме
остання повинна довести належними та
допустимими доказами, що дана вартість
акції є ринковою. Натомість, таких
доказів матеріали справи не містять.

Крім того, копії наявних у справі
сертифікатів, свідоцтв та посвідчень
вказують на те, що як суб'єкт оціночної
діяльності ( ТОВ «Нексія ДК» ) так і його
посадова особа , яка безпосередньо
виконувала роботи з оцінки ринкової
вартості спірних акцій,
спеціалізуються на оцінці саме цінних
паперів, а відтак мають необхідні
права та повноваження на заняття даним
видом діяльності.

Водночас, слід зазначити, що у разі
незгоди із визначеною ринковою
вартістю цінних паперів, позивач не
позбавлений права, у передбаченому ст.33
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" порядку, її
оспорити.

Однак, доказів скасування результатів
оцінки акцій господарського
товариства, що викладені у Звіті про
незалежну оцінку від 23.03.2013року чи
визнання недійсним рішення Наглядової
ради акціонерного товариства, яке
оформлене протоколом №5 від 31.05.2013р.,
позивачем не надано, що в сукупності
свідчить на необґрунтованість його
доводів про недостовірність висновків
оцінювачів щодо ринкової вартості
акцій ПАТу.

З наведеного та зважаючи на
відсутність передбачених ст.41 ГПК
України підстав, судом відхилено
клопотання Компанії про призначення у
справі судово-економічної експертизи.

Крім цього, суд вважає за необхідне
вказати і на те, що Компанією "Довіра
Холдинг Лімітед" невірно обрано спосіб
захисту порушеного права.

Так, предметом позову у даній справі є
вимога держателя цінних паперів про
зобов'язання відповідача викупити
акції, шляхом укладення договору в
редакції позивача.

В свою чергу, ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203,
626, 627 визначає загальні засади
цивільного законодавства, зокрема
поняття договору і свободи договору та
формулює загальні вимоги до договорів
як різновиду правочинів (вільне
волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст. ст.
642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
ЦК України разом з тим визначив, що
свобода договору не є безмежною,
оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та
ст. 627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має
право звернутись до суду за захистом
свого особистого немайнового права або
майнового права та інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин, шляхом зобов'язання
особи до укладення відповідних
договорів в редакції, що пропонується
іншим контрагентом. Подібна вимога
суперечить всім наведеним вище
приписам цивільного законодавства з
даного приводу.

Натомість, виходячи із загальних засад
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків (ст. ст.
3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України,) можна дійти
висновку про те, що, за наявності на те
підстав, порушене право підлягає
захисту, згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, шляхом визнання договору
укладеним судом на відповідних умовах.
Подібна за змістом правова позиція
викладена і Верховним Судом України у
постанові від 10.10.2012 року, копія якої
знаходиться у справі.

Однак, виключно позивач вправі
визначати предмет та підстави своїх
позовних вимог. В свою чергую
повноваження їх змінювати у суду
відсутні.

З наведеного в сукупності суд
констатує, що позовні вимоги Компанії
"Довіра Холдинг Лімітед" про
зобов'язання ПАТ "Тернопіль-Готель"
викупити належні Компанії прості
іменні акції кількістю 236 100, шляхом
укладення договору викупу акцій у
редакції, запропонованій позивачем, до
задоволення не підлягають.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України,
судові витрати по справі позивачу не
відшкодовуються.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 1,2,12,32,34,44-49,82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Суддя
О.В. Руденко

Повний текст рішення

підписано 02.06.2014р.