ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Справа № 913/1238/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого, Дунаєвської
Н.Г., Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши касаційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства "Лисичанський склозавод
"Пролетарій"на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
29 січня 2014 рокуу справі№
913/1238/13господарського судуЛуганської
області за позовомПублічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства "Лисичанський склозавод
"Пролетарій"простягнення 176 975 958 грн. 72
коп. за участю представників: від
позивача: Вознюк Є.В., від відповідача:
Чернецов О.О., Светенко Ю.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 01.07.2013 у справі
№913/1238/13, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 03.09.2013, позовні
вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до
ПАТ "ЛС "Пролетарій" задоволено
частково, стягнуто з відповідача на
користь позивача 153 650 908,40 грн.
основного боргу, 949 219,72 грн. пені, 1 075 556,36
грн. штрафу, 2 527 189,77 грн. 3% річних, 550 099,81
грн. інфляційних нарахувань та 56102,59
грн. судового збору, в решті позовних
вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.11.2013 у справі №913/1238/13
вказані рішення та постанову залишено
без змін.

ПАТ "Лисичанський склозавод
"Пролетарій" звернулося до
господарського суду із заявою про
відстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 20.12.2013 у справі
№913/1238/13 (суддя Фонова О.С.) задоволено
заяву ПАТ "ЛС "Пролетарій" та
відстрочено виконання рішення
господарського суду Луганської
області від 01.07.2013 до 01.01.2019.

Ухвалу мотивовано положеннями ст.121
Господарського процесуального кодексу
України з посиланням на те, що
відповідач є підприємством, єдиним
виробником листового скла, що
виробляється за сучасною
флоат-технологією і таке виробництво
має ряд ознак, що робить його вразливим
від негативних чинників, що впливають
на господарську діяльність. Судом
враховано соціальний фактор, оскільки
на підприємстві працює значна
кількість працівників і погіршення
його економічного стану може
спричинити не тільки скорочення
заробітної плати для 1500 працівників, а
і скорочення їх штату, у зв'язку з чим в
умовах безробіття, що існує на даний
час в м. Лисичанську, може виникнути
значна соціальна напруга у місті. Тому
стягнення основного боргу та штрафних
санкцій суттєво погіршить фінансовий
стан відповідача, що може призвести до
ліквідації підприємства, як єдиного
виробника стратегічної для
будівельної галузі продукції та
поставить в повну залежність
національну економічну безпеку країни
від іноземного капіталу.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 (судді:
Зубченко І.В. - головуючий, Попков Д.О.,
Татенко В.М.) ухвалу місцевого
господарського суду скасовано, у
задоволенні заяви про відстрочку
виконання рішення господарського суду
відмовлено.

Постанову мотивовано, зокрема, тим, що
суд першої інстанції не врахував
майновий стан позивача та наслідки
відстрочення виконання рішення для
фінансового стану останнього. Разом з
тим, боржником не доведено суду
винятковості обставин, що
унеможливлюють виконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою
апеляційного господарського суду ПАТ
"Лисичанський склозавод "Пролетарій"
звернулося до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить її
скасувати, а ухвалу місцевого
господарського суду залишити в силі.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 16.05.2014 касаційну скаргу у
справі №913/1238/13 прийнято до
провадження.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
постанову апеляційного господарського
суду без змін.

З дотриманням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, заслухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права господарськими
судами попередніх інстанцій, колегія
суддів Вищого господарського суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

За статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

За ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Місцевим господарським судом
встановлено, що ПАТ "Лисичанський
склозавод "Пролетарій" є єдиним в
Україні національним виробником
листового скла, що виробляється за
сучасною флоат-технологією.

Таке виробництво має ряд ознак, що
робить його вразливим від негативних
чинників, що впливають на господарську
діяльність, зокрема безперервність
виробництва, велика його енерго- та
матеріалоємність, великий фізичний
знос головної складової
технологічного обладнання - скловарної
печі внаслідок великих теплових
навантажень, що скловарний агрегат
зазнає під час виготовлення скла.

Місцевий господарський суд взяв до
уваги доводи відповідача, що стягнення
штрафних санкцій суттєво погіршить
фінансовий стан відповідача, призведе
до зростання заборгованості, що може
негативно відобразитися на можливості
його нормального та безперервного
функціонування або існування
вказаного підприємства взагалі. Як
зазначалося, ліквідація єдиного
виробника стратегічної для
будівельної галузі продукції
послабить національну економічну
безпеку країни.

Крім того, суд врахував соціальний
фактор, оскільки на підприємстві
працює значна кількість працівників і
погіршення його економічного стану
може спричинити не тільки скорочення
заробітної плати для 1500 працівників, а
і скорочення їх штату, у зв'язку з чим, в
умовах безробіття, що існує на даний
час в м. Лисичанську, може виникнути
значна соціальна напруга у даному
місті.

При цьому, місцевий господарський суд
врахував матеріальні інтереси обох
сторін та дійшов висновку про
наявність підстав для відстрочення
виконання рішення суду.

Апеляційний господарський суд не
врахував викладеного вище та дійшов
помилкового висновку щодо відсутності
підстав для відстрочення виконання
рішення суду при таких обставинах.

За частиною другою ст.1117 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів
касаційної інстанції вважає за
необхідне скасувати постанову
апеляційного господарського суду як
необгрунтовану, а ухвалу місцевого
господарського суду залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Лисичанський
склозавод "Пролетарій" задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№913/1238/13 скасувати.

Ухвалу господарського суду Луганської
області від 20.12.2013 залишити в силі.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
Н. Дунаєвська

С. Самусенко