донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

26.05.2014 справа №905/2612/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

оловуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Татенко В.М.при секретарі судового
засідання Кулявець Ю.В.за участю
представників сторін: від позивача:
Заброда Ю.Ю. - за довіреністю;від
відповідача:Харитонова М.І. - за
довіреністю;розглянувши апеляційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі», м. Донецькна ухвалу
господарського суду Донецької
областівід24.04.2014р. у справі№ 905/2612/13
(суддя Фурсова С.М.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі», м. Донецькдо Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь», м.Краматорськ,
Донецька область простягнення
заборгованостіВ С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 23 грудня 2013р. у
справі №905/2612/13 позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс-Інвест"
задоволено частково: стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс-Інвест"
заборгованість за спожиту активну
електроенергію у розмірі 12 447 320,90
гривень та 68 820,00 гривень судового
збору; провадження у справі в частині
вимог про стягнення заборгованості за
спожиту активну електричну енергію у
розмірі 15 305 803,92 гривень припинено у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

13 січня 2014 року Господарським судом
Донецької області видано наказ про
примусове виконання вказаного рішення.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 03.02.2014р. частково
задоволено заяву Публічного
акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" та відстрочено
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
у справі № 905/2612/13 до 31 грудня 2014 року.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 26 лютого 2014
року ухвалу господарського суду
Донецької області від 03 лютого 2014 року
у справі № 905/2612/13 змінено, абзац другий
резолютивної частини ухвали викладено
у наступній редакції: "відстрочити
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 23 грудня 2013 року
у справі № 905/2612/13 до 30 квітня 2014 року".

18.04.2014р. Публічне акціонерне товариство
"Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
звернулось до суду першої інстанції з
заявою №17/626-1576 від 14.04.2014р. про
відстрочку виконання рішення по справі
№905/2612/13 від 23.12.2013р. на 24 місяці строком
до 30.04.2016р.

В обґрунтування своєї заяви публічне
акціонерне товариство
"Енергомашспец-сталь" посилається на
скрутне фінансове становище
підприємства, зокрема, зменшення
кількості замовлень продукції
підприємства, несвоєчасну оплату
замовниками заборгованості за
виготовлену продукцію на користь
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", наявністю у
кредиторської заборгованості у
розмірі 301 977,3 тисяч гривень, яка
значно перевищує розмір дебіторської
заборгованості у розмірі 119 138,6 тисяч
гривень, накладення арешту на кошти та
майно підприємства. Крім того, заявник
звертає увагу на несвоєчасну виплату
заробітної плати робітникам
підприємства, а також те, що негайне
виконання рішення суду по справі
призведе до банкрутства товариства, з
огляду на що вказує, що відстрочка
виконання рішення на 2 роки дозволить
ПАТ "Енергомашспецсталь" продовжити
господарську діяльність, погасити
заборгованість перед стягувачем та
іншими контрагентами, оскільки
підприємство приймає активні заходи
для погашення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 24.04.2014р. (суддя Фурсова С.М.)
заяву Публічного акціонерного
товариства "Енергомашспецсталь" про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду Донецької області
по справі №905/2612/13 від 23.12.2013р. на 24
місяці строком до 30.04.2016р. задоволено
частково та відстрочено виконання
рішення господарського суду Донецької
області по справі №905/2612/13 від 23.12.2013р.
на 1 рік.

Ухвала місцевого суду мотивована тим,
що обставини, якими заявник
обґрунтовує заяву про відстрочку
виконання рішення є такими, що дійсно
роблять неможливим негайне виконання
рішення суду та врахована необхідність
обсягів виробництва Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь».

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі», м. Донецьк, не погодившись з
прийнятою ухвалою суду, звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Донецької області від 24.04.2014р. по справі
№905/2612/13 і прийняти нове рішення, яким в
задоволенні вимог, які викладені в
заяві ПАТ «Енергомашспецсталь» про
відстрочення виконання рішення від
23.12.2013р. у справі №905/2612/13 в порядку ст. 121
ГПК України за справою №905/2612/13
відмовити.

Підставами для скасування ухвали суду
першої інстанції апелянт зазначає, що:
Відповідач не приймає дій щодо
примусового стягнення дебіторської
заборгованості; Відповідач отримує
дохід від ведення власної
господарської діяльності та здійснює
модернізацію свого обладнання, не
систематично виконуючи грошових
зобов'язань перед Позивачем, у тому
числі - і поточних; Відповідача має
вільні від обмежень поточні рахунки в
банківських установах; надання
відстрочення негативно впливатиме на
фінансовий стан Стягувача; загальна
тривалість прострочення стягнутої за
судовим рішенням заборгованості
становить понад 13 місяців; Стягувача не
було належним чином повідомлено про
судовий розгляд заяви про
відстрочення.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
13.05.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко
О.А., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 13.05.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду апеляційної
скарги у судовому засіданні 26.05.2014р. о
14:45.

Судове засідання апеляційної
інстанції здійснювалось за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у порядку розгляду апеляційної скарги,
встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник Скаржника у судовому
засіданні 26.05.2014р. з'явився, підтримав
апеляційну скаргу та клопотання від
14.05.2014р. про витребування доказів -
відомостей по наведених банківських
рахунках Відповідача.

Представник Відповідача у судовому
засіданні 26.05.2014р. з'явився та підтримав
наданий через канцелярію суду відзив
на апеляційну скаргу з урахуванням
доповнення №17/794 від 23.05.2014р., яким проти
її задоволення заперечив.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового акту місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

Як вбачається із наявних матеріалів,
ухвала Господарського суду Донецької
області від 18.04.2014р., якою було
призначено на 24.04.2014р. розгляд заяви
Відповідача №17/626-1576 від 14.04.2014р. про
відстрочку виконання рішення по справі
№905/2612/13 від 23.12.2013р. на 24 місяці строком
до 30.04.2016р., була передана для відправки
сторонами в канцелярію суду лише
22.04.2014р. (з урахуванням вихідних та
неробочих днів), а надіслана місцевим
судом на адресу Стягувача за
відомостями поштового штемпелю на
конверті (наданого Скаржником) тільки
23.04.2014р.

Враховуючи встановлені п.1 розділу ІІ
Нормативи і нормативні строки
пересилання поштових відправлень,
затверджені Наказом Міністерства
інфраструктури України від 28.11.2013 N 958,
нормативні строки пересилення
поштових відправлень, Позивач
об'єктивно не міг бути своєчасно
повідомлений про судовий розгляд, а
отже - і скористатися передбаченими
ст.22 Господарського процесуального
кодексу України процесуальними права
для доведення до відома місцевого суду
власної позиції відносно
розглядуваного питання щодо
відстрочення виконання рішення.

Апеляційний суд зауважує, що ч.1 ст.121
Господарського процесуального кодексу
України надає місцевому суду
можливість розглянути заяву про
відстрочення у 10-ти денний строк, який у
розглядуваному випадку з огляду на
дату надходження такої заяви (18.04.2014р.),
правової позиції, викладеної в абз. 3
п.7.3. постанови Пленуму ВГСУ від 17
жовтня 2012 року N 9 та приписів ст.ст.50, 51
Господарського процесуального кодексу
України розпочинається 22.04.2014р. та
закінчується 05.05.2014р.

За таких обставин, місцевий суд мав
об'єктивну можливість забезпечити
належне і своєчасне повідомлення
Позивача про розглядувану справу та у
відповідності до вимог ст.4-3
Господарського процесуального кодексу
України створити належні умови для
реалізації принципів рівності і
змагальності сторін, недотримання яких
у розглядуваному випадку призвело до
порушення п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України та ст.6 ратифікованої Україною
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод людини 1950р. та є
безумовною підставою для скасування
оскаржуваної ухвали згідно із п.2 ч.3
ст.104 Господарського процесуального
кодексу України.

Наслідком скасування оскаржуваної
ухвали виходячи із приписів п.2 ч.1 ст.103,
ч.ч.5,7 ст.106 Господарського
процесуального кодексу України є
необхідність вирішення питання
відносно заяви №17/626-1576 від 14.04.2014р. про
відстрочення виконання рішення по
суті, але з урахуванням додатково
наданих Позивачем документів, що
долучаються до справи з урахуванням ч.1
ст.101 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України суд при
наявності підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи може, серед іншого,
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

За змістом наведеної норми,
відстрочення та розстрочення є правом,
а не обов'язком суду, яке, до того ж,
реалізується у будь-який час від
набрання рішенням законної сили та до
його фактичного повного виконання, але
виключно у виняткових випадках та за
наявністю підстав, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим.

В свою чергу, в силу приписів ст.ст. 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України саме на Відповідача покладено
обов'язок доведення існування
відповідних підстав, тоді як Позивач, у
разі наявності заперечень, має навести
докази на їх (підстав) спростування.

Виходячи із змісту п. 7.2. Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» від 17.10.2012р. №9 підставою для
відстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Апеляційним судом враховується, що
Відповідачеві ухвалою Господарського
процесуального кодексу України від
03.02.2014р. з урахування змін,
запроваджених постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
26.02.2014р. в межах цієї справи вже
надавалася відстрочення виконання
рішення до 30.04.2014р. Втім, попри мету
такого заходу - забезпечення умов для
повного виконання рішення - із наявних
матеріалів справи не вбачається жодних
доказів відносно прийомні б часткової
сплати на користь Позивача визначених
судом грошових коштів.

Більш того, співставляючи доводи про
необхідність надання відстрочення,
викладені Відповідачем у заяві №17/626-1576
від 14.04.2014р., із доводами, що були
враховані судом при попередньому
наданні відстрочення в межах цієї
справи, апеляційний суд дійшов
висновку, що в обох випадках Боржник
наголошував на: наявності в межах
зведеного виконавчого провадження 141
виконавчого документу про стягнення з
нього на користь різних стягувачів
майже 14 млн. грн.; накладання державним
виконавцем арештів на кошти Боржника
згідно постанов від 12.08.2009р., 22.09.2009р. та
31.10.2011р.; несвоєчасність виплати
заробітної плати працівникам.

З огляду на надані разом із заявою
№17/626-1576 від 14.04.2014р. відомості про
поточний майновий стан Відповідача,
колегія суддів дійшла висновку, що
ефективність його заходів зі стягнення
дебіторської заборгованості та
покращення фінансового становища
іншим чином була недостатньою для
забезпечення повного виконання
судового рішення та усунення загрози
банкрутства. Водночас, означені ризики
власної господарської діяльності та
її наслідки у світлі приписів ст.42
Господарського процесуального кодексу
України не можуть покладатися на
Позивача шляхом подальшого надання
значного відстрочення виконання
судового рішення у справі №905/2612/13, без
належного врахування інфляційних
процесів та загального періоду
прострочення виконання грошового
зобов'язання, визначеного судовим
рішенням в цій справі, з січня-лютого
2013р.

Водночас, надані апеляційному суду
документи Позивача відносно його
поточного фінансового становища та дій
Відповідача з використання у
розрахунках з контрагентами
банківських рахунків, кошти на яки не
були заарештовані в межах виконавчого
провадження за наявними постановами
ВДВС, що підлягає врахуванню при
вирішення питання відносно
відстрочення виконання судового
рішення, не спростовують наявність
скрутного фінансового становища
Відповідача і загрози його банкрутства
у разі негайного виконання рішення в
межах цієї справи, що є достатньою
підставою для відстрочення виконання
рішення у розумінні ст.121
Господарського процесуального кодексу
України.

Відтак, за висновком колегії суддів,
баланс законних інтересів сторін в
даному випадку забезпечується
частковим задоволенням заяви №17/626-1576
від 14.04.2014р. та відстрочення виконання
рішення суду у справі №905/2612/13 до
01.08.2014р.

Клопотання Скаржника про витребування
доказів, що становлять банківську
таємницю у розумінні ст.60 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» апеляційним судом
відхиляється, враховуючи сплив
процесуального строку розгляду скарги
та достатність наявних матеріалів для
встановлення та оцінки майнових
інтересів сторін при визначенні
можливості запровадження і строку
відстрочення викання рішення.

Понесені Скаржником витрати зі сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги у відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 101 - 106, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Високовольтні мережі», м. Донецьк на
ухвалу Господарського суду Донецької
області від 24.04.2014р. у справі №905/2612/13
задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької
області від 24.04.2014р. у справі №905/2612/13
скасувати та винести нову, якою заяву
Публічного акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" №17/626-1576 від
14.04.2014р. про відстрочку виконання
рішення у справі №905/2612/13 від 23.12.2013р. на
24 місяці строком до 30.04.2016р.
задовольнити частково.

3. Відстрочити виконання рішення
Господарського суду Донецької області
у справі №905/2612/13 від 23.12.2013р. до 01.08.2014р.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Енергомашспецсталь»,
м.Краматорськ Донецької області
(ідентифікацій код 00210602) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК Високовольтні
мережі», м. Донецьк (ідентифікаційний
код 31018149) витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги в
сумі 609грн.

Доручити Господарському суду
Донецької області видати відповідний
наказ на виконання цієї постанови
згідно із вимогами ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

В.М. Татенко