номер провадження справи 33/107/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.05.2014
Справа № 908/3889/13

Суддя господарського суду Запорізької
області Мірошниченко М.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флора Агротрейд" (01001,
м.Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 38, кім.
12)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новий заповіт" (70200, м.
Гуляйполе Гуляйпільського району
Запорізької області, вул. Спортивна, 32)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : Подлужна Р.Г. -
довіреність № 33/2 від 02.01.2014 р.;

від відповідача: Васильченко О.І. -
довіреність № 2 від 05.12.2013 р.,;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Флора Агротрейд", м.
Київ звернулося в господарський суд
Запорізької області із позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новий заповіт", м.
Гуляйполе Гуляйпільського району
Запорізької області суми 316717,80 грн., з
яких: 82000,00 грн. сума неустойки, 200000,00грн.
сума не повернутої передплати, 34717,80
грн. сума відсотків за користування
грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.11.2013 р.
порушено провадження у справі № 908/3889/13,
розгляд якої призначено на 17.12.2013 р.

Ухвалою суду від 17.12.2013 р., за
клопотанням відповідача, провадження у
справі № 908/3889/13 було зупинено до
вирішення та набрання законної сили
рішенням по справі № 908/4014/13 (номер
провадження 35/65/13) за позовом ТОВ " Новий
заповіт", м. Київ до ТОВ "Флора Агротрейд
", м. Гуляйполе Гуляйпільського району
Запорізької області про визнання
недійсним пункту 9.6. розділу 9 договору
поставки № 44-к від 19.08.2013 р.

У зв'язку з усуненням обставин, що
зумовили зупинення провадження у
справі, ухвалою суду від 14.04.2014 р.
провадження у справі було поновлено з
29.04.2014 р., судове засідання призначено
на 29.04.2014 р. Ухвалою суду від 29.04.2014 р.,
розгляд справи було відкладено на
14.05.2014 р.

В судовому засіданні 14.05.2014 р. від
позивача надійшла письмова заява (вих.
№ 153 від 08.05.2014 р.) про збільшення
розміру позовних вимог, в частині
стягнення відсотків за користування
грошовими коштами, в порядку ст. 22 ГПК
України. Позивач просить суд стягнути з
відповідача суму 82000,00 грн. неустойки,
суму 200000,00грн. не повернутої передплати
та суму 105731,50 грн. відсотків за
користування грошовими коштами.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що вказана заява позивача
не суперечать приписам статті 22 ГПК
України, заява про збільшення розміру
позовних вимог прийнята судом до
розгляду.

Також в судовому засіданні 14.05.2014 р.
представником відповідача було подано
письмове клопотання (вих. б/н та б/д) про
зупинення провадження у справі 908/3889/13
до вирішення пов'язаної з нею справи №
908/1539/14.

Представник позивача проти
задоволення клопотання відповідача
заперечив, мотивуючи штучним
затягуванням судового процесу з боку
відповідача.

В судовому засіданні 14.05.2014 р. на
підставі ст 77 ГПК України оголошено
перерву до 20.05.2014 р., від сторін
витребувані додаткові докази.

В судовому засіданні 20.05.2014 р. позивач
надав до господарського суду письмову
заяву (вих. № 156 від 20.05.2014 р.) про вжиття
заходів до забезпечення позову.
Просить на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК
України накласти арешт на грошові
кошти, що зберігаються на будь-яких
рахунках відповідача, відкритих в
банках та інших фінансових установах, в
загальному розмірі ціни позову та
судового збору - 395 486, 00 грн. та
заборонити відповідачу здійснювати
відчуження у будь-який спосіб
належного йому на праві власності
нерухомого майна. Також представник
позивача заявив усне клопотання про
витребування від відповідача доказів з
метою вирішення клопотання:
податкових декларацій з податку на
прибуток підприємства за четвертий
квартал 2013р., перший квартал 2014р. та
банківських виписок про рух грошових
коштів на рахунках відповідача.

Представник відповідача проти
застосування заходів до забезпечення
позову заперечив. Зазначив, що
позивачем не наведено доказів на
підтвердження фактичних обставин, з
якими позивач пов'язує застосування
заходів забезпечення позову. Просить у
задоволенні заяви позивача відмовити.

В судовому засіданні 20.05.2014 р.
клопотання позивача про витребування
доказів задоволено частково: від
відповідача витребувані податкові
декларації з податку на прибуток
підприємства за четвертий квартал 2013р.,
перший квартал 2014р. В задоволенні
клопотання про витребування
банківських виписок про рух грошових
коштів на рахунках відповідача судом
було відмовлено, як процесуально
безпідставного.

В судовому засіданні 20.05.2014р. на
підставі ст. 77 ГПК України оголошено
перерву до 23.05.2014 р., від відповідача
витребувані необхідні докази.

Мотивуючи своє клопотання про
забезпечення позову позивач
посилається на те, що він має
обґрунтоване припущення, що виконання
рішення по даній справі може бути
утруднено або унеможливлено, про що
свідчать дії відповідача, направлені
на умисне не виконання прийнятих
грошових зобов'язань та зважаючи на
факт не повернення отриманих від
позивача коштів у сумі 200000грн.
попередеьої оплати. Доводи позивача
обґрунтовуються наступними
обставинами.

Договір поставки № 44-К укладено
19.08.13року. та з боку продавця підписано
директором (який одночасно був
Учасником) товариства - ОСОБА_3 До
укладення цього договору сторони вже
мали господарські стосунки,
неодноразово укладали та виконували
подібні договори. В цей же день на
виконання умов договору продавець
(відповідач) отримав на свій рахунок
від покупця (позивача) суму попередньої
оплати

200 000 грн. В обумовлений договором
термін (до 20.09.2013 р.) відповідач зерно
позивачу не передав. Керуючись п. 9.6
договору та враховуючи прострочення
поставки більше ніж 30 календарних
днів, позивач направив відповідачу
письмову вимогу за вих. № 107
від 30.10.2013 р. про сплату неустойки,
повернення передплати та сплату
процентів за час користування
передплатою. Крім направлення
письмової вимоги, покупець в
оперативному порядку звертався до
продавця для з'ясування причин
невиконання зобов'язань, внаслідок
чого дізнався, що на підприємстві
відповідача відбувається зміна
власників і директор ОСОБА_3 ніяких
реальних господарських операцій вже не
здійснює. Новий власник ТОВ "Новий
заповіт" через своїх представників
спочатку пропонував повернути кошти в
розмірі 200 000 грн., потім здійснити
поставку зерна кукурудзи на цю ж суму,
але за іншою ціною, ніж було
передбачено договором поставки.
Враховуючи ситуації із зміною
власників підприємства продавця
покупець готовий був прийняти обидві
ці пропозиції. Усно були досягнуті
домовленості про поставку зерна і
продавець навіть повідомив, що зерно
уже на шляху до місця його передачі
покупцю, але так його до покупця не
довіз і не передав, фактично ввів
позивача в оману. У зв'язку з цим
позивач змушений був звернутися із
позовом до суду про стягнення з
відповідача суми передплати, процентів
та неустойки.

03.12.2013 р. здійснено державну реєстрацію
змін в установчих документах ТОВ "Новий
заповіт", замість учасників товариства
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано єдиного
учасника ОСОБА_5, а директора ОСОБА_3
замінено на директора ОСОБА_6 Після
зміни власника та директора, ТОВ "Новий
заповіт" звернулося до суду з позовом
про визнання недійсним пункту 9.6
договору № 44-К від 19.08.2013 р. (пунктом 9.6
договору передбачена відповідальність
продавця за невиконання зобов'язань з
поставки). За цим позовом господарським
судом Запорізької області було
порушено справу № 908/4014/13. У зв'язку з
порушенням справи № 908/4014/13, ухвалою
господарського суд) Запорізької
області від 17.12.2013р. розгляд справи №
908/3889/13 зупинено до вирішення та
набрання законної сили рішенням по
справі № 908/4014/13. Рішенням
господарського суду Запорізької
області від 21.01.2014р. по справі № 908/4014/13 в
задоволенні вимог ТОВ "Новий заповіт"
про визнання недійсним п. 9.6 договору №
44-К від 19.08.13 було відмовлено. Вказане
рішення набрало законної сили.

06.05.2014 р. ТОВ "Новий заповіт" звернувся з
позовом про визнання договору поставки
№ 44-К від 19.08.2013 р. недійсним вже в
цілому. За цим позовом 08.05.2014р.
господарським судом порушено справу №
908/1539/14.

В судовому засіданні 14.05.2014 р. по справі
№ 908/3889/13 ТОВ "Новий заповіт" фактично
повторно заявило клопотання про
зупинення провадження по цій справі
вже до набрання чинності рішенням по
справі № 908/1539/14 про визнання договору
недійсним. Суд вдруге зобов'язаний
зупинити провадження по справі №
908/3889/13 про стягнення боргу.

Мотивуючи клопотання, позивач
зазначає, що в позовній заяві про
визнання договору недійсним ТОВ "Новий
заповіт" просить суд визнати договір
поставки від 19.08.2013 р. недійсним на тій
підставі, що цей договір є фіктивним;
існує тільки на папері, без намірів
реального настання правових наслідків,
що обумовлені ним, з єдиною умовою його
укладення створення штучної
заборгованості продавця перед
покупцем. При цьому ТОВ "Новий заповіт"
в позовній заяві умисно не зазначило
про факт отримання передплати від ТОВ
"Флора Агротрейд" в розмірі 200 000 грн. та
факт не повернення цієї суми покупцю до
теперішнього часу, чим намагається
скрити від суду реальні обставини
справи, тобто недобросовісно
користується своїми процесуальними
повноваженнями.

Зазначені дії відповідача, на думку
позивача, свідчать про надуманість
підстав для позову про визнання
договору недійсним та умисне
затягування судового процесу по справі
№ 908/3889/13, в якій розглядається питання
про стягнення боргу.

15.05.2014 р. за вих. № 19 позивач нарочним
листом звернувся до ТОВ "Новий заповіт"
з вимогою про надання гарантій
погашення боргу, в якій звернув увагу
останнього на затягування ним судового
процесу, не повернення останнім навіть
суми передплати, що порушує майнові
права ТОВ "Флора Агротрейд" та просив у
зв'язку з цим надати гарантії
повернення цих коштів шляхом укладення
договору застави належного
відповідачу ліквідного майна або інші
реальні гарантії повернення коштів
позивача. Позивач просив відповідь
надати негайно. Відповідач на цю вимогу
ніяк не відреагував.

Зазначене, за твердженням позивача,
свідчить про очевидне небажання
відповідача платити за своїми
зобов'язаннями та нехтування
порушеними правами позивача.

Також, позивач зазначив, що йому відомо,
що в період після подання позову
відповідач неодноразово здійснював
оплату за своїми грошовими
зобов'язаннями перед іншими
кредиторами, здійснював реалізацію
продукції та отримання коштів, що може
підтверджуєтися податковими
деклараціями з податку на прибуток за
Четвертий квартал 2013р. та перший
квартал 2014 року та рухом коштів по
банківським рахункам, проте не
розраховувався за своїми
зобов'язаннями з позивачем. Вказав, що
надання до суду копій податкових
декларацій, банківських виписок
відповідача не є можливим для позивача,
оскільки копії значених документів в
силу законодавчих норм про захист
інформації не можуть бути надані іншій
особі.

Позивач звертає увагу суду на те, що за
наявності невиконаного майнового
зобов'язання перед позивачем,
відповідач здійснює господарську
діяльність та сплачує грошові кошти
іншим особам.

Наполягає, що всі зазначені обставини
та дії відповідача в їх сукупності
(невиконання протягом тривалого
періоду часу прийнятих зобов'язань при
наявності фактичної можливості їх
виконання; невиконання власних
обіцянок та введення в оману покупця;
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги та ненадання
відповіді на письмову вимогу про
повернення коштів від 30.10.2013р.; умисне
затягування розгляду справи про
стягнення боргу шляхом подання
безпідставних позовів про визнання
спочатку одного пункту, а потім і
договору в цілому недійсними та
пов'язані з цим зупинення провадження у
даній справі; відсутність будь-якої
реакції відповідача на вимогу про
надання гарантій повернення отриманих
коштів від 15.05.2014р.; сплата коштів іншим
особам при наявності непогашених
зобов'язань перед позивачем) дають
позивачу достатньо обґрунтоване
припущення, що на момент виконання
рішення активи (грошові кошти та майно)
відповідача можуть зменшитися, що без
застосування судом заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Посилаючись на
ст.ст. 66, 67 ГПК України, позивач просить
клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання позивача, суд
вважає, що воно підлягає задоволенню
частково з огляду на наступні
обставини.

Однією з найважливіших гарантій
захисту прав, свобод та інтересів осіб,
які мають право на звернення до
господарського суду, є забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

В силу приписів ст. 67 ГПК України позов
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Про забезпечення позову виноситься
ухвала.

У відповідності до п. 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою обов'язковим є
подання доказів наявності фактичних
обставин, з якими пов'язується
застосування заходу до забезпечення
позову.

Згідно до п. 1 постанови Пленуму ВГСУ №
16 від 26.12.2011р., у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів, з
урахуванням, у тому числі: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
ВГСУ № 16, умовою застосування заходів
до забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми), яке є у
відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем).

В даному випадку, надані відповідачем
податкові декларації з податку на
додану вартість (за період жовтень 2013 р.
- березень 2014 р.) та податкові
декларації з фіксованого
сільськогосподарського податку (за 2013
рік та 2014 рік), свідчать, що відповідач,
за наявності непогашених зобов'язань
перед позивачем, здійснював
розрахункові операції з іншими
контрагентами, здійснював реалізацію
продукції та отримував кошти. Отже,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, може свідчити
про вчинення відповідачем дій,
спрямованих на ухилення від виконання
зобов'язання перед позивачем. Крім
того, надані позивачем докази свідчать,
що відповідач всіляко ігнорує вимоги
позивача щодо повернення коштів. Також,
відповідач затягує розгляд справи про
стягнення коштів шляхом подання
позовів про визнання спочатку одного
пункту, а потім і договору в цілому
недійсними, що тягне за собою зупинення
провадження по даній справі.

При цьому суд бере до уваги наступні
обставини:

- з моменту отримання відповідачем від
позивача суми 200000грн.

попередньої оплати (19.08.2013р.) пройшов
тривалий проміжок часу, що в умовах
інфляційних процесів у державі
негативно впливає на майнові права
позивача. Станом на 23.05.2014р. договір
поставки № 44-К є чинним, однак
незважаючи на його умови відповідач
кукурудзу не передав, суму 200000грн.
попередьної оплати не повернув
позивачу;

- в позовній заяві про визнання
недійсним договору поставки № 44-К від

19.08.2013р. у справі № 908/1539/14 ТОВ «Новий
заповіт» вказує, що договір не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, однак не вказує, що
на виконання саме цього договору ТОВ
«Флора Агротрейд» платіжним
дорученням № 109 від 19.08.2013р. сплатило на
користь відповідача суму 200000грн.
попередньої оплати на підставі рахунку
ТОВ «Новий заповіт» № 66 від 19.08.2013р. В
рахунку № 66 від 19.08.2013р. міститься
посилання відповідача на договір
поставки № 44-К від 19.08.13р.;

- в податковій декларації ТОВ
«Новий заповіт» (відповідача) з податку
на додану вартість за березень 2014року в
рядку 1 по коду Д 5 (Операції на митній
території України, що оподатковуються
за основною ставкою, визначено обсяг
постачання - 2 251 302грн. (в т.ч. ПДВ - 450
260грн.), що свідчить про обгрунтованість
доводів позивача про наявну можливість
відповідача передати зерно або
повернути суму 200000грн. попередньої
оплати, чого відповідач не вчиняє. (Про
аналогічні обставини свідчать
податкові декларації відповідача з ПДВ
за січень 2014р., грудень 2013р., листопад
2013р., жовтень 2013р.).

Оцінивши матеріали справи та доводи
позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову, судом
встановлено, що існує очевидна
небезпека заподіяння шкоди правам,
свободам та охоронюваним законом
інтересам позивача.

Вибір способу забезпечення позову
(його адекватність предмету позову)
залежить від позовної вимоги.

У відповідності до п. 7.1 постанови
Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання застосування заходів до
забезпечення позову» у позовному
провадженні піддані арешту кошти слід
обмежувати розміром суми позову та
можливих судових витрат.

В даному випадку, предметом позову у
справі № 908/3889/13 є вимога позивача про
стягнення з відповідача суми (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог) - 387731,50 грн.

Враховуючи, що сума заборгованості є
значною та те, що невжиття заходів
забезпечення позову може привести до
того, що відновлення прав позивача буде
потребувати значних зусиль та витрат,
суд дійшов висновку, що клопотання
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на грошові кошти, що
зберігаються на рахунках відповідача в
розмірі ціни позову (387731,50 грн.) та
можливих судових витрат (7754,50 грн.),
всього в сумі 395486,00 грн., підлягає
задоволенню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав
для задоволення клопотання позивача
про вжиття заходів по забезпеченню
позову шляхом заборони відповідачу
здійснювати відчуження у будь-який
спосіб належного йому на праві
власності нерухомого майна, оскільки:
по-перше, такий захід забезпечення
позову не є безпосередньо пов'язаним із
предметом заявленого позову про
стягнення саме грошових коштів ( не є
адекватним); по-друге, будь-яких доказів
реалізації нерухомого майна з боку
відповідача, позивачем до суду не
надано. Також позивачем не доведено,
яким чином цей захід забезпечуватиме
фактичну реалізацію мети його вжиття.

Відповідно до ст. 67 ГПК України про
забезпечення позову господарський суд
виносить ухвалу, яка надсилається або
видається сторонам у справі, іншим
учасникам судового процесу. Наказ про
вжиття заходів до забезпечення позову
не видається.

Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2
частини другої статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження» має статус
виконавчого документа.

Що стосується клопотання відповідача
про зупинення провадження по справі
№ 908/3889/13 до вирішення пов'язаної з
нею справи № 908/1539/14, суд зазначає
наступне. Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1539/14
за позовом ТОВ "Новий заповіт" до ТОВ
"Флора Агротрейд" про визнання
недійсним договору поставки № 44-к від
19.08.2013 р., розгляд якої призначено на
27.05.2014 р. Відповідач в клопотання
зазначає, що в процесі розгляду справи
№ 908/1539/14 судом можуть бути встановлені
факти, які матимуть суттєве значення
для розгляду спору про стягнення суми у
справі № 908/3889/13, а саме - у випадку
задоволення позову про визнання
недійсним договору поставки № 44-к від
19.08.2013 р. у ТОВ "Флора Агротрейд" будуть
відсутні підстави для стягнення
неустойки та відсотків, нарахованих за
користування грошовими коштами,
заявленими до стягнення у справі №
908/3889/13. На підтвердження своїх доводів
представником відповідача надано
копію ухвали господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014р. про
порушення провадження у справі №
908/1539/14.

Розглянувши клопотання відповідача
про зупинення провадження по справі
№ 908/3889/13 до вирішення пов'язаної з
нею справи № 908/1539/14, суд вважає його
таким, що підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що
предметом позову у справі № 908/3889/13 є
позовна вимога ТОВ " Флора Агротрейд "
до ТОВ " Новий заповіт " про стягнення
заборгованості за Договором поставки
№44-к від 19.08.2013 р. У якості підстави
заявленого позову позивач посилається
на факт невиконання з боку відповідача
умов договору поставки №44-к
від 19.08.2013 р. Зокрема вказує, що 19.08.2013 р.
між ТОВ " Флора Агротрейд " та ТОВ " Новий
заповіт " було укладено договір
поставки, за умовами якого ТОВ "Флора
Агротрейд " (Покупець, Позивач)
зобов'язувалось здійснити попередню
оплату вартості зерна (кукурудзи
врожаю 2013 р.) в сумі 200000, 00 грн., а ТОВ "
Новий заповіт " (Продавець, Відповідач)
в строк до 20.09.2013 р. зобов'язувалось
передати зерно Покупцю у кількості та
по ціні, зазначеній в договорі. Позивач
вказує, що ним свої зобов'язання за
Договором були виконані в повному
обсязі та на підставі рахунку № 66 від
19.08.2013 р. відповідачу було перераховано
суму попередньої оплати, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 109 від 19.08.2013 р. За твердженням
позивача, відповідач свої договірні
зобов'язання належним чином не виконав,
і у встановлені Договором строки зерно
позивачу не поставив. На підставі п. 9.6
Договору позивач вимагає повернення
суми сплаченої передплати 200000грн.,
стягнення неустойки в сумі 82000, 00 грн. та
відсотків за користування грошовими
коштами в сумі 105731,50грн.

Отже, виходячи з підстави позову у
справі № 908/3889/13, право вимоги позивача
виконання з боку відповідача грошового
зобов'язання (щодо нарахування
неустойки та відсотків за користування
грошовими коштами), засноване саме на
умовах договору поставки № 44-к від
19.08.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.05.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/1539/14
за позовом ТОВ "Флора Агротрейд" до ТОВ
"Новий заповіт", про визнання недійсним
договору поставки № 44-к від 19.08.2013 р.

Позовом у процесуальному сенсі є
звернення до суду з вимогою про захист
своїх прав та інтересів, який
складається з двох елементів: предмет і
підстава. Предметом позову як вимоги
про захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом
інтересу є спосіб захисту цього права
чи інтересу. Підстава позову - це факти,
які обґрунтовують вимогу про захист
права чи законного інтересу.

Як вже зазначалось вище, предметом
позову у справі № 908/3889/13 є стягнення з
ТОВ "Новий заповіт" суми боргу,
заявленої на підставі договору
поставки № 44-к від 19.08.2013р.

В свою чергу, предметом позову по
справі № 908/1539/14 є визнання недійсним
договору поставки № 44-к від 19.08.2013 р.

Отже, оскільки позов про стягнення суми
заборгованості у справі № 908/3889/13
обґрунтований невиконанням з боку ТОВ "
Новий заповіт " умов договору поставки
№ 44-к від 19.08.2013 р., вимога про
визнання якого недійсним є предметом
судового розгляду у справі № 908/1539/14,
вказані справи є пов'язаними між собою.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом,
а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або
іншого компетентного органу іноземної
держави.

Господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою.

Господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.

Про зупинення провадження у справі
та його поновлення виноситься ухвала.

Таким чином, враховуючи, що підстава і
предмет позову у справі № 908/3889/13
засновані на договорі поставки № 44-к
від 19.08.2013 р., а предметом позову у
справі № 908/1539/14 є вимога про
визнання цього договору недійсним,
тому результат вирішення спору у
справі №908/1539/14 безпосередньо впливає
на вирішення спору у справі
№ 908/3889/13 (в тому числі з урахуванням
приписів норм ч. 1 ст. 216 ЦК України щодо
можливості не створення юридичних
наслідків у разі недійсності частини
правочину).

Розгляд справи № 908/3889/13 є неможливим
до вирішення пов'язаної з нею справи №
908/1539/14. Провадження у справі № 908/3889/13
на підставі ст. 79 ГПК України слід
зупинити до вирішення та набрання
законної сили рішенням по справі
№908/1539/14.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 79, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Флора Агротрейд" про
вжиття заходів по забезпеченню позову
задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що
зберігаються на рахунках Товариства з
обмеженою відповідальністю "Новий
заповіт" (70200, м. Гуляйполе
Гуляйпільського району Запорізької
області, вул. Спортивна, 32, код ЄДР 30733132;
п/р № 1 ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в м. Київ, МФО 380805; п/р № 8197 в
АТ «Ощадбанк», МФО 313957; п/р № 8588 в
ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) в межах ціни позову
в сумі 395486 (триста дев'яносто п'ять
тисяч чотириста вісімдесят шість) грн.
00 коп.

В іншій частині клопотання Товариства
з обмеженою відповідальністю "Флора
Агротрейд" про вжиття заходів по
забезпеченню позову шляхом заборони
відповідачу здійснювати відчуження у
будь-який спосіб належного йому на
праві власності нерухомого майна -
відмовити.

Зупинити провадження у справі № 908/3889/13
до вирішення та набрання законної сили
рішенням по справі № 908/1539/14 за позовом
ТОВ " Новий заповіт", м. Київ до ТОВ
"Флора Агротрейд", м. Гуляйполе
Гуляйпільського району Запорізької
області про визнання недійсним
договору поставки № 44-к від 19.08.2013 р.

Зобов'язати сторони письмово
повідомити господарський суд в разі
усунення обставин, що зумовили
зупинення провадження у справі №
908/3889/13 з метою її подальшого розгляду.

Суддя
М.В. Мірошниченко