ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 травня 2014 року
Справа № 913/1010/14

Провадження №28/913/1010/14

За позовом Комунального
теплопостачаючого підприємства
"Алчевськтеплокомуненерго", м. Алчевськ

до Малого приватного підприємства
"Баланс", м. Алчевськ

про стягнення 17950 грн 00 коп.

Суддя Семендяєва І.В.

Секретар судового засідання
Мартинцева Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: Агафонов П.О., довіреність
№ 1374 від 15.05.2014, юрисконсульт;

від відповідача: представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 16685 грн 98 коп. за
період з 01.10.2013 по 01.03.2014, 3% річних в сумі
55 грн 46 коп. за період з 26.11.2013 по 04.04.2014,
інфляційних витрат в сумі 224 грн 30 коп.
за період з 26.11.2013 по 04.04.2014 , пені в сумі
240 грн 35 коп. за період з 26.11.2013 по 04.04.2014
та штрафу в сумі 743 грн 91 коп. за
договором про надання послуг з
централізованого теплопостачання №119/1
від 11.10.2013.

Позивач зазначив загальну суму позову
18024 грн 12 коп.в той час як вона складає
17950 грн 00 коп.Тому вірною сумою позову є
17950 грн 00 коп.

Абзацем 3 ст. 55 Господарського
процесуального кодексу передбачено, що
ціну позову вказує позивач. У випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею.

Підставою свого позову позивач
зазначив неналежне виконання
відповідачем умов договору щодо
своєчасної оплати наданих послуг.

Представник відповідача до судового
засідання не прибув, про час та місце
слухання справи був належним чином
повідомлений, відзив на позовну заяву
не надав, своїми процесуальними
правами, передбаченими ст. 22 ГПК
України, не скористався.

Суд, враховуючи думку позивача, вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні за наявними у неї
матеріалами за відсутності
представника відповідача, явка якого
не визнавалась судом обов'язковою.
Неподання відповідачем відзиву також
не є перешкодою для розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази,
господарський суд Луганської області

в с т а н о в и в :

Сторонами у справі укладено договір
№119/1 від 11.10.2013 про надання послуг з
централізованого теплопостачання, за
умовами якого виконавець (позивач)
зобов'язується надавати споживачеві
(відповідач) вчасно та відповідної
якості послуги з централізованого
опалення, а споживач зобов'язується
своєчасно оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки і на
умовах, передбачених договором.

Згідно п. 1.2 договору розрахунки за
послуги з централізованого опалення
здійснюються відповідно затверджених
Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України тарифів для груп споживачів в
розмірі: ІІІ-я категорія - 602,92 рн. за 1
Гкал без ПДВ. При зміні тарифів на
послуги з центрального опалення, нові
тарифи обов'язкові для споживача з
моменту їх введення.

За умовами п. 3.1 договору розрахунковим
періодом є календарний місяць. Оплата
за надані послуги вноситься не пізніше
25 числа місяця, що настає за
розрахунковим. У разі затримання
надходження коштів за спожиті послуги,
споживач зобов'язаний сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від простроченої суми за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується штраф у
розмірі 7% вказаної вартості.

Згідно п. 8.1 договору він укладається до
31.12.2013 і набирає чинності з дня його
укладання.

На виконання умов вказаного вище
договору постачальник поставив
відповідачу теплову енергію, в обсягах,
обумовлених договором, що
підтверджується актами
прийому-передачі теплової енергії №1361
від 31.10.2013 за жовтень 2013 року на суму 2105
грн 47 коп., №1361 від 29.11.2013 за листопад 2013
на суму 3824 грн 65 коп., №1361 від 31.12.2013 за
грудень 2013 на суму 4240 грн 96 коп., №1361 від
31.01.2014 за січень 2014 на суму 6161 грн 51 коп.,
№1361 від 28.02.2014 за лютий 2014 на суму 7158 грн
86 коп., №1361 від 31.03.2014 за березень 2014 на
суму 4413 грн 60 коп.

На оплату наданих позивачем послуг
останній виставив відповідачу рахунки
№1361 від 31.10.2013 за жовтень 2013 року на
суму 2105 грн 47 коп., №1361 від 29.11.2013 за
листопад 2013 на суму 3824 грн 65 коп., №1361
від 31.12.2013 за грудень 2013 на суму 4240 грн 96
коп., №1361 від 31.01.2014 за січень 2014 на суму
6161 грн 51 коп., №1361 від 28.02.2014 за лютий 2014
на суму 7158 грн 86 коп., №1361 від 31.03.2014 за
березень 2014 на суму 4413 грн 60 коп.

Відповідач надані послуги оплатив
частково, несплаченими залишилися
послуги у сумі 16685 грн. 98 коп., що стало
підставою для звернення з даним
позовом.

Правовідносини сторін виникли
внаслідок укладання ними договору №119/1
від 11.10.2013 про надання послуг з
централізованого теплопостачання.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Приписами ст.530 Цивільного кодексу
України, зокрема, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Факт неналежного виконання
відповідачем умов договору щодо
своєчасної та повної оплати наданих
послуг підтверджується матеріалами
справи та не оспорено відповідачем.

Матеріалами справи підтверджена
наявність заборгованості відповідача
за надані послуги з постачання
теплової енергії у сумі 16685 грн 98 коп.
за період з 01.10.2013 по 01.03.2014 згідно
розрахунку, наданого до позовної заяви,
тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про
стягнення пені у сумі 240 грн 35 коп.,
штрафу у розмірі 743 грн 91 коп., 3% річних у
сумі 55 грн 46 коп. та інфляційних втрат у
сумі 224 грн 30 коп.

Пеня позивачем нарахована у
відповідності до п. 3.1 договору.

Оскільки матеріалами справи доведено
прострочення виконання зобов'язань
відповідача по оплаті наданих послуг,
нарахування пені, штрафу, 3% річних та
інфляційних втрат є правомірним.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок пені, 3% річних, інфляційних
нарахувань та штрафу, наданий
позивачем є вірним, тому вимоги
позивача по стягненню пені у сумі 240 грн
35 коп. за період з 26.11.2013 по 04.04.2014, штрафу
у розмірі 743 грн 91 коп., 3% річних у сумі 55
грн 46 коп. за період з 26.11.2013 по 04.04.2014 та
інфляційних втрат у сумі 224 грн 30 коп. за
період з 26.11.2013 по 04.04.2014 підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а за
правилами ст. 34 цього кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд вважає, що позивачем, з урахуванням
вимог закону щодо належності і
допустимості доказів, доведено
наявність боргу відповідача у
заявленому розмірі та обґрунтованість
і правомірність нарахування пені у
сумі 240 грн 35 коп. за період з 26.11.2013 по
04.04.2014, штраф у розмірі 743 грн 91 коп.,
інфляційних втрат у сумі 224 грн 30 коп. за
період з 26.11.2013 по 04.04.2014 та 3% річних у
сумі 55 грн 46 коп. за період з 26.11.2013 по
04.04.2014, натомість відповідачем це не
спростовано та не підтверджено
належними доказами іншого, тому позов
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов Комунального
теплопостачаючого підприємства
"Алчевськтеплокомуненерго" до Малого
приватного підприємства "Баланс" про
стягнення 18024 грн 12 коп. задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Малого приватного
підприємства "Баланс", м. Алчевськ, вул.
Сарматська, б. 44, кв. 39, ідентифікаційний
номер 13370980 на користь Комунального
теплопостачаючого підприємства
"Алчевськтеплокомуненерго", м.
Алчевськ, вул. Леніна, 126,
ідентифікаційний код 02132266
заборгованість у сумі 16685 грн 98 коп.,
пеню у сумі 240 грн 35 коп., штраф у сумі 743
грн 91 коп., інфляційні витрати у сумі 224
грн 30 коп., 3% річних у сумі 55 грн 46 коп. та
судовий збір у сумі 1827 грн 00 коп., видати
наказ позивачу.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 26.05.2014.

Суддя
І.В. Семендяєва