КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа№
5011-69/4531-2012-17/552-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі
Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача - Нікітова М.М.

від відповідача - ОСОБА_3

від третьої особи -1 Жовтун О.В.

від третьої особи-2 не з'явились.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на рішення Господарського суду
міста Києва від 26.11.2013 року (головуючий
суддя - Удалова О.Г., судді: Дупляк О.М.,
Блажівська О.Є.)

за позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Китаїв"

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору

1) Приватне акціонерне
товариство "Київенерго"

2) Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сучасний
дім"

про стягнення 37397,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 15.06.2012 року по справі
№5011-69/4531-2012 в задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.08.2012 року по
даній справі рішення Господарського
суду міста Києва від 15.06.2012 року
скасовано та прийнято нове, яке яким
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.12.2012 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.08.2012 року та
рішення Господарського суду міста
Києва від 15.06.2012 року скасовано, справу
№5011-69/4531-2012 передано на новий розгляд
до Господарського суду міста Києва в
іншому складі суду.

Скасовуючи рішення та постанову
попередніх інстанцій колегія суддів
зазначила про неповне з'ясування
судами першої та апеляційної інстанцій
фактичних обставин справи, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Так не взято до уваги докази та
доводи відповідача щодо укладення
договору на обслуговування нежитлових
приміщень № б/н від 14.10.2009 року та
покладено в основу прийнятого судового
рішення договір на обслуговування
нежитлових приміщень № б/н від 04.05.2009
року.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 року по справі
№5011-69/4531-2012-17/552-2012 позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
користь об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Китаїв"
23210,00 грн. - боргу, 647,47 грн. - три відсотки
річних, 1491,52 грн. - інфляційних та 1090,95
грн. - судового збору та 478,35 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги апелянт зазначив, що при
ухваленні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції порушено та
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014
року апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

Розпорядженням секретаря палати
Київського апеляційного
господарського суду змінено склад
колегії суду.

В судове засідання 20.05.2014 року
представник третьої особи-2 не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе
здійснювати розгляд справи без участі
представника третьої особи-2,
враховуючи що останній належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 є власником нежитлового
приміщення загальною площею 95,4 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
наданим в матеріали справи
реєстраційним посвідченням № 026767
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна виданим 03.06.2006 р.

12.12.2006 р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) (споживачем) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Сучасний
дім" (виконавцем) було укладено договір
про надання комунальних послуг,
відповідно до п. 1.2 якого предметом
договору є такі послуги:
теплопостачання; гаряче
водопостачання та водовідведення;
холодне водопостачання та
водовідведення, електропостачання,
утримання прилеглої території. В силу
акту перевірки вузлів обліку холодної
та гарячої води комунальні послуги
комунальні послуги надавались за
адресою АДРЕСА_1.

На виконання умов договору про надання
комунальних послуг споживачем за
жовтень, листопад 2009 року була
здійснена оплата наданих послуг на
рахунок виконавця, що підтверджується
платіжним дорученням № 45 від 16.11.2009 р.,
наданим в матеріали справи (а.с. 159, том.
1).

07.04.2009 р. Голосіївською районною
державною адміністрацією було
зареєстровано об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Китаїв", яке відповідно до
статуту знаходиться за адресою АДРЕСА_1
та створено з метою: забезпечення
захисту прав його членів та дотримання
їхніх обов'язків, належного утримання
та використання неподільного і
загального майна житлового комплексу,
забезпечення своєчасного надходження
всіх платежів, передбачених
законодавством та статутними
документами.

04.05.2009 р. об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Китаїв"
(далі - ОСББ "Китаїв") надало ФОП ОСОБА_3
для підписання договір на
обслуговування нежитлових приміщень,
предметом якого є надання виконавцем
власнику послуг по обслуговуванню та
ремонту нежитлових приміщень та
прибудинкових територій за адресою:
АДРЕСА_1 (далі - Договір від 04.05.2009 р.).

ФОП ОСОБА_3 підписав договір з приписом
"із протоколом узгодження", проте
матеріали справи не містять
відповідного протоколу узгодження до
договору на обслуговування нежитлових
приміщень від 04.05.2009р.

Позивачем до матеріалів справи надано
протокол узгодження розбіжностей від
01.11.2009 р. до договору на обслуговування
нежитлових приміщень від 14.10.2009 р., яким
відповідно до наданих ним пояснень він
керується.

26.09.2009 р. товариством з обмеженою
відповідальністю "Сучасний дім"
передано на баланс ОСББ "Китаїв"
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 57-58, т. 2.).

14.10.2009 р. між ОСББ "Китаїв" (виконавцем)
та ФОП ОСОБА_3 (власником) було укладено
договір на обслуговування нежитлових
приміщень (далі - Договір від 14.10.2009р.)

Відповідачем до матеріалів справи
надано протокол узгодження
розбіжностей від 27.11.2009р. до договору на
обслуговування нежитлових приміщень
від 14.10.2009 р.

Пунктом 1.1. договорів (в редакція обох
протоколів узгодження розбіжностей)
визначено, що предметом договору є
надання виконавцем власнику -
споживачу послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій, з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення у житловому будинку
АДРЕСА_1, а власником (споживачем)
забезпечення своєчасної оплати таких
послуг за встановленим тарифом у строк
та на умовах, що передбачені цим
договором. Під час виконання договору
сторони суворо дотримуються Порядку та
Правил, що затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р.
№ 529 та постановою Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005 р. № 630 (в редакції
постанови КМУ від 3.09.2009 р. № 933), а
також додатками до них.

Згідно з пунктом 1.2. Договорів (в
редакція обох протоколів узгодження
розбіжностей) виконавець зобов'язаний,
зокрема, своєчасно надавати споживачу
послуги в установлених обсягах,
належної якості, безпечні для його
життя, здоров'я та які не спричиняють
шкоди його майну, відповідно до вимог
законодавства, Правил та цього
договору (1); зменшувати розмір плати за
послуги у разі тимчасової відсутності
споживача на підставі письмової заяви
та документа, що підтверджує його
відсутність (довідка з місця
тимчасового проживання, роботи,
лікування, навчання, проходження
військової служби, відбування
покарання) (14); звільняти від плати за
послуги у разі їх ненадання або надання
неповного пакету послуг та виплачувати
компенсацію за перевищення строків
проведення аварійно-відбудовних робіт
(15); проводити перерахунок розміру
плати за послуги у разі їх надання не в
повному обсязі, відхилення їх
кількісних та/або якісних показників
від затверджених нормативів (норм)
споживання у порядку, визначеному
Правилами, іншими нормативно-правовими
актами та цим договором (16).

Пунктом 2.2 Договорів (в редакція обох
протоколів узгодження розбіжностей)
власник має право, зокрема, на несплату
вартості послуг за період тимчасової
відсутності споживача - власника, у
разі ненадання йому послуг виконавцем
(відключення холодної та гарячої води
тощо) та відновлення надання
відповідних послуг протягом доби
згідно з письмовою заявою. Споживач не
оплачує послуги, які не отримував (6);
зменшення розміру плати за послуги
споживача на підставі письмової заяви
та документа, що підтверджує тимчасову
відсутність (довідка з місця
тимчасового проживання, роботи,
лікування, навчання тощо) (7); звільнення
від плати за послуги у разі їх
ненадання та отримання компенсації за
перевищення строків проведення
аварійно-відбудовних робіт (13).

Згідно з п. 5.1 Договору від 14.10.2009 р.
термін його дії з 14.10.2009 р. по 14.10.2019 р.

Пунктом 6.1 Договорів (в редакція обох
протоколів узгодження розбіжностей)
передбачено, що виконавець надає
послуги відповідно до затверджених
(погоджених) рішеннями органу місцевої
виконавчої влади та органу місцевого
самоврядування тарифів, їх структури,
періодичності та строків надання
послуг, копія яких додається до цього
договору виконавцем. Плата за надані
послуги справляється за показаннями
засобів обліку згідно з п. 10-13 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої та
холодної води і водовідведення.

Відповідно до п. 6.3, 6.4 Договорів (в
редакція обох протоколів узгодження
розбіжностей) розрахунковим періодом є
календарний місяць. Споживач здійснює
платежі за отримані послуги не пізніше
ніж до 20-го числа місяця, що настає за
розрахунковим. Послуги оплачуються в
безготівковій формі.

Згідно з п. 6.6 Договорів (в редакція обох
протоколів узгодження розбіжностей) у
разі надання послуг не в повному
обсязі, відхилення кількісних та/або
якісних показників від затверджених
нормативів(норм) споживання або з
перервами, що перевищують встановлену
згідно з додатком 1 до Правил
тривалість, а також відключення хоча б
однієї мережі (вода, тепло,
електроенергія, водовідведення тощо),
споживач звільняється від оплати всіх
послуг та неустойки.

Пунктом 6.7 Договорів (в редакція обох
протоколів узгодження розбіжностей)
передбачено, що факт надання послуг
виконавцем споживачу, а також їх обсяг,
якість і загальна вартість,
підтверджується актом прийняття
виконаних робіт, складеним виконавцем
і підписаним обома сторонами.
Наявність заборгованості однієї
сторони перед іншою, а також розмір
заборгованості, підтверджується актом
звіряння розрахунків, підписаним обома
сторонами. Всі питання щодо надання
виконавцем послуг, які не передбачені
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 р. № 529 та постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 03.09.2009 р. №933), а також
додатками до них, вирішуються
сторонами шляхом укладання окремого
договору та інших документів.

Відповідно до ст. 7 Договорів (в
редакція обох протоколів узгодження
розбіжностей) у разі неналежного
надання або ненадання послуг
виконавцем споживач повідомляє про це
виконавця в усній формі за допомогою
телефонного зв'язку чи у письмовій
формі за адресами, що зазначені в цьому
договорі. У повідомленні зазначається
прізвище, ім'я та по батькові, точна
адреса проживання споживача, а також
найменування виду неналежно наданої
або ненаданої послуги. Повідомлення
споживача незалежно від його форми
(усна або письмова) обов'язково
реєструється представником виконавця
у журналі реєстрації заявок
споживачів. Представник виконавця
зобов'язаний повідомити споживачеві
відомості про особу, яка прийняла
повідомлення (прізвище, ім'я та по
батькові), реєстраційний номер
повідомлення та час його прийняття.
Представник виконавця, якому відомі
причини неналежного надання або
ненадання послуг, зобов'язаний
невідкладно повідомити про це
споживача та зробити відповідну
відмітку в журналі реєстрації заявок,
що є підставою для визнання виконавцем
факту неналежного надання або
ненадання послуг. Представник
виконавця, якому не відомі причини
неналежного надання або/ ненадання
послуг, зобов'язані узгодити з
виконавцем точний час та дату
встановлення факту ненадання послуг,
надання їх не в повному обсязі або
перевірки кількісних та/або якісних
показників надання послуг. У разі
необхідності проведення такої
перевірки у приміщенні споживача
представник виконавця повинен
з'явитися до споживача не пізніше
визначеного у договорі строку. У разі
незгоди з результатами перевірки
кількісних та/або якісних показників
надання послуг споживач і виконавець
визначають час і дату повторної
перевірки, для проведення якої
запрошується представник
уповноваженого органу виконавчої
влади та/або органу місцевого
самоврядування, а також представник
об'єднання споживачів. За результатами
проведення повторної перевірки
складається акт про неналежне надання
або ненадання послуг, який
підписується споживачем (його
представником), представником
виконавця, представниками
уповноваженого органу виконавчої
влади та/або органу місцевого
самоврядування, а також представником
об'єднання споживачів. За результатами
перевірки складається акт-претензія
про неналежне надання або ненадання
послуг (далі - акт-претензія), який
підписується споживачем та
представником виконавця згідно з
додатком 2 до Правил. Акт-претензія
складається у двох примірниках по
одному для споживача та виконавця. У
разі неприбуття представника
виконавця в установлений договором
строк (протягом двох робочих днів) для
проведення перевірки кількісних та/або
якісних показників або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії такий акт
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія реєструється
уповноваженими особами виконавця у
журналі реєстрації актів-претензій
згідно з додатком 3 до Правил.
Виконавець зобов'язаний розглянути
такий акт і повідомити протягом трьох
робочих днів споживача про її
задоволення або про відмову у
задоволенні з обґрунтуванням причин
такої відмови. У разі ненадання
протягом установленого строку
виконавцем відповіді вважається, що
він визнав викладені в акті-претензії
факти неналежного надання або
ненадання послуг. Спори щодо
задоволення претензій споживачів
розв'язуються у суді. Споживач має
право на досудове розв'язаний спору
шляхом задоволення пред'явленої
претензії.

Виконавцем, за його твердженням, за
період з жовтня 2009 року по вересень 2011
року надавались власнику комунальні
послуги, за які було нараховано оплату
а саме: оплата за прибудинкову
територію, оплата за гаряче
водопостачання, оплата за опалення.

На підтвердження надання послуг
виконавцем надано до матеріалів справи
рахунки-фактури СФ-0000035 від 10.11.2009 р. на
суму 626,34 грн.; СФ-0000039 від 11.12.2009 р. на
суму 1 582,56 грн; СФ-0000008 від 11.01.2010 р. на
суму 2081,92 грн; СФ-0000012 від 15.02.2010 р. на
суму 2388,41 грн; СФ-0000016 від 15.03.2010 р. на
суму 2132,92 грн; СФ-0000019 від 14.04.2010 р. на
суму 2028,33 грн.; СФ-0000022 від 11.05.2010 р. на
суму 1 301,12 грн; СФ-0000026 від 10.06.2010 р. на
суму 848,84 грн; СФ-0000030 від 12.07.2010 р. на суму
660,28 грн; СФ-0000035 від 12.08.2010 р. на суму 670,64
грн; СФ-0000040 від 15.09.2010 р. на суму 814,78 грн;
СФ-0000042 від 11.10.2010 р. на суму 893,57 грн;
СФ-0000047 від 11.11.2010 р. на суму 1576,69 грн.;
СФ-0000048 від 14.12.2010 р. на суму 1742,63 грн;
СФ-0000002 від 10.01.2011 р. на суму 2446,35 грн;
СФ-0000005 від 15.02.2011 р. на суму 1987,19 грн.;
СФ-0000009 від 17.03.2011 р. на суму 2446,22 грн.;
СФ-0000014 від 14.04.2011 р. на суму 2 711,05 грн.;
СФ-0000017 від 12.05.2011 р. на суму 1 318,18 грн.;
СФ-0000023 від 10.06.2011 р. на суму 669,07 грн.;
СФ-0000024 від 12.07.2011 р. на суму 662,31 грн.;
СФ-0000028 від 11.08.2011 р. на суму 696,12 грн.;
СФ-0000032 від 09.09.2011 р. на суму 672,30 грн.;
СФ-000033 від 11.10.2011 р. на суму 660,06 грн., а
всього на загальну суму 33 554,88 грн.

Позивач, звертаючись до суду, просив
стягнути з відповідача вказані кошти в
сумі 33 554,88 грн., посилаючись на те, що
відповідачем не було здійснено оплату
за надані комунальні послуги.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом першої інстанції,
сторони погодили редакцію договору від
14.10.2009 р. з протоколом узгодження
розбіжностей до нього, про що свідчить
і протокол узгодження розбіжностей, в
якому зазначено, що його укладено до
договору від 14.10.2009 р.

При цьому фактично відносини між
сторонами регулюються протоколом
узгодження розбіжностей до договору на
обслуговування нежитлових приміщень
без номера від 14.10.2009 р., укладеного між
власником ПП ОСОБА_3 та виконавцем ОСББ
"Китаїв", який незалежно від дати
реєстрації на ньому (01.11.2009 р. чи 27.11.2009
р.) містить одні й ті самі умови щодо
зміни основного договору. Судом
встановлено, що обидві редакції
протоколу узгодження розбіжностей є
ідентичними за виключенням дати
складання.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (стаття 903 Цивільного кодексу
України).

Статтею 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що комунальні послуги -
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх якісні
та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до умов договору від 14.10.2009
р. позивач зобов'язувався здійснювати
обслуговування нежитлового приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на
праві приватної власності відповідачу
та забезпечувати роботу технічного
обладнання відповідно до нормативних
вимог законодавства.

Пунктом 6.3. Договору сторони погодили,
що власник зобов'язується кожного
місяця, не пізніше 20 числа, оплачувати
нараховану плату за обслуговування
шляхом внесення на рахунок наймодавця
коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
споживач має право, зокрема, одержувати
в установленому законодавством
порядку необхідну інформацію про
перелік житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми
споживання, порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо (2), на
зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством (5); на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України (6). Зазначене право споживача
кореспондується з обов'язком
виконавця, передбаченим ч. 2 ст. 21
вказаного Закону, надавати споживачу, в
установленому законодавством порядку,
необхідну інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру цін/тарифів, норми
споживання, режим надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо (4);
розглядати у визначений
законодавством термін претензії та
скарги споживачів і проводити
відповідні перерахунки розміру плати
за житлово-комунальні послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості (6).

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний: укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору (1); оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом (5); у
разі несвоєчасного здійснення
платежів за житлово-комунальні послуги
сплачувати пеню у встановлених законом
чи договором розмірах (10).

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" органи
місцевого самоврядування затверджують
ціни (тарифи) на житлово-комунальні
послуги в розмірі економічно
обґрунтованих витрат на їх
виробництво.

Згідно з ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" (в редакції
чинній на час укладення договору) плата
за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору. Розмір плати за
комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку. Розмір плати за
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою. У платіжному документі
мають бути передбачені графи для
зазначення поточних та попередніх
показань засобів обліку споживання
комунальних послуг, різниці цих
показань або затверджених норм,
ціни/тарифу на даний вид комунальних
послуг і суми, яка належить до сплати за
надану послугу. У разі зміни вартості
житлово-комунальних послуг
виконавець/виробник не пізніше ніж за 30
днів повідомляє про це споживача з
визначенням причин зміни вартості та
наданням відповідних обґрунтувань з
посиланням на погодження відповідних
органів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 п. 29 правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила)
споживач має право: на несплату
вартості послуг за період з тимчасової
відсутності споживача і членів його
сім'ї (у разі відключення виконавцем
холодної та гарячої води і
опломбування запірних вентилів у
квартирі (будинку садибного типу) та
відновлення надання послуг шляхом
зняття пломб за свій рахунок протягом
доби згідно з письмовою заявою.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилається на неналежне надання
послуг та своє право, передбачене підп.
6 п. 2.2 Договору від 14.10.2009 р., на несплату
вартості послуг за період тимчасової
відсутності споживача - власника, у
разі ненадання йому послуг виконавцем
(відключення холодної та гарячої води
тощо) та відновлення надання
відповідних послуг протягом доби
згідно з письмовою заявою.

При цьому власник посилається на лист
№ 39 від 02.11.2009 р., яким він повідомив
виконавця про припинення опалення та
постачання гарячої води в приміщенні,
яке є його власністю. Зазначеним листом
власник направив на адресу виконавця
протокол узгодження розбіжностей та
зазначив вимоги, зокрема,
представникам ОСББ "Китаїв" з'явитися
для обстеження приміщення 16.11.2009 р. або
у будь-який зручний час; усунути
недоліків опалення та постачання
гарячої води та забезпечення надання
послуг належної якості. Якщо ОСББ
"Китаїв" не може забезпечити надання
послуг належної якості - відключити
приміщення від мереж централізованого
опалення і постачання гарячої води з
метою запобігання замерзання цих мереж
у зимовий період; в разі відключення
приміщення від електропостачання
вважати його поставленим на
консервацію на весь термін відсутності
в ньому електроенергії з припиненням
оплати комунальних послуг до
підключення електроенергії.

Викладені відповідачем у листі вимоги
є альтернативними і не містять чіткої
процедури, передбаченої законом та
договором для припинення надання
послуг та їх неоплати.

Так, відповідно до п. 35-39 Правил та ст. 7
Договору від 14.11.2009 р. визначено
наступний порядок встановлення факту
неналежного надання або ненадання
послуг. Представник виконавця, якому не
відомі причини неналежного надання або
ненадання послуг, зобов'язаний
узгодити з виконавцем точний час та
дату встановлення факту ненадання
послуг, надання їх не у повному обсязі
або перевірки кількісних та/або
якісних показників надання послуг. У
разі необхідності проведення такої
перевірки у приміщенні споживача
представник виконавця повинен
з'явитися до споживача не пізніше
визначеного у договорі строку. У разі
незгоди з результатами перевірки
кількісних та/або якісних показників
надання послуг споживач і виконавець
визначають час і дату повторної
перевірки, для проведення якої
запрошується представник
уповноваженого органу виконавчої
влади та/або органу місцевого
самоврядування, а також представник
об'єднання споживачів. За результатами
повторної перевірки складається акт
про неналежне надання або ненадання
послуг, який підписується споживачем
(його представником), представником
виконавця, представниками
уповноваженого органу виконавчої
влади та/або органу місцевого
самоврядування, а також представником
об'єднання споживачів. За результатами
перевірки складається акт-претензія
про неналежне надання або ненадання
послуг (далі акт-претензія), який
підписується споживачем та
представником виконавця згідно з
додатком 2. Акт-претензія складається у
двох примірниках по одному для
споживача та виконавця. У разі
неприбуття представника виконавця в
установлений договором строк для
проведення перевірки кількісних та/або
якісних показників або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії такий акт
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія реєструється
уповноваженими особами виконавця у
журналі реєстрації актів-претензій
згідно з додатком 3. Виконавець
зобов'язаний розглянути такий
акт-претензію і повідомити протягом
трьох робочих днів споживача про її
задоволення або про відмову у
задоволенні з обґрунтуванням причини
такої відмови. У разі ненадання
протягом установленого строку
виконавцем відповіді вважається, що
він визнав викладені в акті-претензії
факти неналежного надання або
ненадання послуг. Спори щодо
задоволення претензій споживачів
розв'язуються у суді. Споживач має
право на досудове розв'язання спору
шляхом задоволення пред'явленої
претензії.

Як свідчать матеріали справи,
сторонами не було дотримано порядок
проведення перевірки якості надання
послуг. Зокрема, в матеріалах справи
відсутні докази повторного звернення
власника до виконавця з вимогою
повести перевірку якості наданих
послуг. При цьому акт-претензія від
18.02.2011 р., наданий відповідачем в
матеріали справи, не містить підписи
двох споживачів, як передбачено
Правилами та Договором від 14.10.2009 р., а
тому не може вважатися належним
доказом встановлення факту надання
послуг неналежної якості.

Інших доказів неналежного надання
послуг, окрім листа від 02.11.2009 р. та
акта-претензії від 18.02.2011 р.
відповідачем не надано.

Власник не повідомив виконавця про те,
що буде тимчасово відсутній у
приміщенні, не надав документальних
підтверджень своєї відсутності у
порядку, передбаченому ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", не було здійснено
опломбування засобів обліку,
передбачене ч. 6, п. 16 та ч. 3. п. 29 Правил, а
тому у нього не виникло право на
несплату вартості комунальних послуг
за спірний період.

Відсутність електроенергії у
приміщенні власника, яка не
заперечується сторонами, не свідчить
про неналежне надання послуг
виконавцем, оскільки предметом
договору від 14.10.2009 р. в редакції
протоколу узгодження розбіжностей є
надання виконавцем власнику -
споживачу послуг з утримання будинку і
споруд та прибудинкових територій, з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення у житловому будинку
АДРЕСА_1. Тобто електроенергія не є
предметом даного договору і її
наявність, або відсутність не впливає
на обов'язки сторін за договором. Крім
того, матеріалами справи
підтверджується, що відключення
електроенергії відбулось за рішенням
постачальника, а не з вини виконавця.

Теплопостачання та водопостачання у
житловому будинку здійснюється
централізовано і не залежить від
наявності електроенергії у приміщенні
та наявності чи відсутності власника у
приміщенні. Оплата послуг за утримання
будинку та прибудинкової території
проводяться з метою збереження та
належного безпечного функціонування
житла (освітлення та прибирання
прибудинкової території, дератизацію,
дезінсекцію підвалів, обслуговування
димовентиляційних каналів, підготовку
будинку до експлуатації в
осінньо-зимовий період,
адміністративні витрати), які споживач
несе незалежно від того, проживають чи
ні в будинку чи квартирі всі жильці.

Також не може бути підставою для
звільнення від оплати наданих послуг
відсутність акта прийняття виконаних
робіт передбаченого п. 6.7 Договору,
оскільки відсутність акта виконаних
робіт не свідчить про ненадання послуг.
Відповідач не заперечує проти факту
надання послуг, а вказує, що надані
послуги були неналежної якості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, а акт звірки розрахунків є
тільки документом, по якому
бухгалтерії підприємств звіряють
бухгалтерський облік операцій,
наявність чи відсутність будь-яких
зобов'язань сторін підтверджується
первинними документами - договором,
накладними, рахунками тощо.

З урахуванням викладеного, а також
враховуючи те, що між сторонами є
договірні відносини, що оформлені у
встановленому законом порядку, щодо
встановлення обов'язку позивача
надавати послуги, а відповідача, в свою
чергу, оплачувати їх, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позивачем були надані відповідачу
послуги передбачені договором.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення заборгованості за період з
жовтня 2009 року по вересень 2011 року.

Судом першої інстанції обґрунтовано
відмовлено у задоволенні вимог
позивача про стягнення комунальних
послуг за жовтень-листопад 2009 року,
оскільки матеріалами справи
підтверджується, що вони були оплачені
відповідачем на рахунок товариства з
обмеженою відповідальністю "Сучасний
дім", на виконання укладеного між
сторонами договору. Крім того,
доказами, наданими в матеріали справи
підтверджується, що Договір від 14.10.2009
р. було укладено сторонами 27.11.2009 р., з
моменту його отримання відповідачем
підписаного позивачем протоколу
узгодження розбіжностей, тому у
позивача відсутні підстави для
пред'явлення вимог про стягнення
коштів за період до укладення договору.

Вартість теплопостачання та гарячого
постачання було визначено відповідно
до розпоряджень виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
чинних у період надання послуг, а саме:
з грудня 2009 року по грудень 2010 року -
розпорядження № 758 від 30.06.2009 р., з січня
по червень 2011 року - розпорядження № 1220
від 29.12.2010 р., з липня по вересень 2011 року
- розпорядження № 859 від 31.05.2011 р. До
відповідача було застосовано тариф до
іншого споживача, оскільки п. 2
вищезазначених розпоряджень
передбачено, що тарифи на послуги з
централізованого опалення та на гарячу
воду застосовуються при розрахунках,
зокрема, з орендарями та власниками
нежитлових приміщень у житлових
будинках, до яких належить і
відповідач.

Визначена позивачем вартість надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій є належною,
оскільки законодавчо її розмір не
встановлено, а тому остання
визначається виконавцем. Посилання
відповідача на постанову Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" № 529 від 20.05.2009
р. не приймається до уваги оскільки,
порядок формування тарифів на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій" передбачений
нею не містив конкретного розрахунку
вартості наданих послуг та його було,
виключено згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р.
№869).

Кількість витрачених Гкал теплової
енергії та куб. м. гарячої води
відповідачем не оспорювалась,
контррозрахунок з іншими показниками
щодо кількості, зокрема, використаних
куб. м. води не надавався, внаслідок
чого судом прийняті як вірні обсяги,
надані позивачем у рахунках-фактур,
наявних в матеріалах справи.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем в сумі 23 210,00 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований, тому
вимога про його стягнення є
правомірною.

У задоволенні вимог про стягнення 10 344,88
грн. боргу слід відмовити.

Крім того, позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь 2749,62 грн.
інфляційних та 1 093,34 грн. трьох
процентів річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частиною другою статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три процента річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

З урахуванням розміру основного боргу,
суд зробив власний перерахунок
інфляційних та трьох процентів річних
з 21.01.2010 р. (з дати початку прострочення
зобов'язання) до 01.10.2013 р. включно (дати,
визначеної позивачем у позові) та
встановив, що до стягнення підлягає 647,47
грн. трьох процентів річних та 1 491,52 грн.
інфляційних.

У задоволенні вимог про стягнення 1258,10
грн. інфляційних та 445,87 грн. трьох
процентів річних слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових доказів
та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, колегія суддів вважає, суд
першої інстанції дійшов вірного та
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в частині стягнення 23 210,00 грн.
основного боргу, 647,47 грн. трьох
процентів річних та 1491,52 грн.
інфляційних. В іншій частині позов
пред'явлено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 26.11.2013 року по справі
№5011-69/4531-2012-17/552-2012 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу №5011-69/4531-2012-17/552-2012 повернути до
господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови направити сторонам
та третім особам.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст постанови складено 20.05.2014
року.