КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" травня 2014 р. Справа №910/21379/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай
Н.Ф.

суддів: Баранця
О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Накопало О. А. -
представник за довіреністю від 13.03.2014

від відповідача: не звились

від прокуратури: Воробйов В. В. -
прокурор за посвідченням № 004255 від
14.09.2012

від Київської міської ради:
Ходорич О. М. - представник за
довіреністю № 225-КР-211 від 21.03.2014

від Департаменту міського благоустрою
та збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації): Ходорич
О. М. - представник за довіреністю №
064-2356 від 19.03.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Першого
заступника прокурора Шевченківського
району міста Києва в інтересах держави
в особі:

1. Київської міської
ради

2. Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

на рішення господарського
суду міста Києва від 27.11.2013

у справі № 910/21379/13 (суддя
Куркотова Є. Б.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еркер
Груп»

до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мерліон
Трейд»

про зобов'язання
вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про зобов'язання
відповідача виконати прийнятий на себе
за умовами укладеної між сторонами
додаткової угоди № 3 від 23.09.2013 до
договору підряду № 08-08-13 від 08.08.2013
обов'язок звести по периметру,
визначеному атом приймання - передачі
будівельного майданчика від 08.08.2013 у
відповідності до вимог Державних
будівельних норм і правил України
залізобетонний паркан із
залізобетонних елементів та
конструкцій, з облаштуванням металевих
воріт, за адресою: вул. Жилянська, 120-В у
Шевченківському районі міста Києва.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.11.2013, повний текст якого
підписаний 27.11.2013, у справі № 910/21379/13
позовні вимоги задоволені повністю.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на тому, що позивачем
належними та допустимими доказами
доведено факт невиконання
відповідачем прийнятих на себе за
спірним договором обов'язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
перший заступник прокурора
Шевченківського району міста Києва в
інтересах держави в особі 1. Київської
міської ради та 2. Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 27.11.2013 у справі № 910/21379/13
та постановити нове рішення, яким в
позові відмовити.

В апеляційній скарзі перший заступник
прокурора району послався на те, що
судом до спірних правовідносин не
застосовано норми земельного та
містобудівного законодавства, які
підлягали застосуванню, не
встановленого фактичних обставин
справи, які підлягали доказуванню, а
прийняте судом першої інстанції
рішення стосується прав і обов'язків
осіб, які не були залучені до участі у
справі.

Ухвалою від 24.04.2014 колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Пашкіна С. А. відновлено
строк подання апеляційної скарги,
апеляційну скаргу першого заступника
прокурора Шевченківського району
міста Києва прийнято до розгляду та
порушене апеляційне провадження.

Відповідач в жодне судове засідання
представників не направив, про причини
неявки представників у судове
засідання суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх
учасників про час і місце судового
розгляду апеляційної скарги, а також
те, що явка представників учасників в
судове засідання не визнана
обов'язковою, колегія суддів дійшла
висновку про розгляд апеляційної
скарги у відсутність представників
відповідача за наявними матеріалами
апеляційного провадження.

Під час розгляду апеляційної скарги
прокурор та представник апелянтів
апеляційну скаргу підтримали в повному
обсязі, представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив та просив залишити її без
задоволення, а оспорюване рішення суду
першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників прокуратури,
апелянтів та позивача, з урахуванням
правил ст. ст. 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України, згідно
яким апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила таке.

Як слідує з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, 08.08.2013 позивач
як замовник та відповідач як підрядник
уклали договір підряду № 08-08-13 (далі
Договір), відповідно до умов якого
позивач доручив, а відповідач прийняв
на себе обов'язок власними силами і
засобами відповідно до умов Договору
за технічним завданням позивача
виконати підрядні роботи на об'єкті
«Реконструкція нежитлового будинку за
адресою вулиця Жилянська, 120 - В у
Шевченківському районі м. Києва».

Згідно з п. 2.1 Договору обсяг та зміст
підрядних робіт по Договору
визначається проектно-кошторисною
документацією, яку позивач надає
відповідачу не пізніше 3-х робочих днів
з дня підписання Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору позивач не
пізніше 3-х (трьох) робочих днів з дня
підписання Договору передає
відповідачу будівельний майданчик по
акту приймання-передачі будівельного
майданчику.

08.08.2013 сторонами підписаний Акт
приймання-передачі будівельного
майданчика (Додаток № 1 до Договору)
(а.с. 37-37 зворот), в якому сторони
зафіксували факт передачі позивачем
відповідачу для виконання підготовчих
та будівельних робіт з реконструкції
не огородженого по периметру парканом
будівельного майданчику для
Реконструкції нежитлового будинку за
адресою: вул. Жилянська, 120-В у
Шевченківському районі м. Києва.

В пункті 2.7 Договору сторони погодили,
що в разі, якщо під час проведення робіт
виникає необхідність збільшення
обсягів робіт або внесення змін у
обсяги робіт з ініціативи замовника, що
вплине на продовження загального
терміну виконання робіт, такі зміни
затверджуються сторонами у Додатковій
угоді до Договору, що є невід'ємною
частиною цього Договору.

23.09.2013 позивач та відповідач уклали
Додаткову угоду №3 до Договору (далі
Додаткова угода №3), в якій домовились
про те, що з метою дотримання норм
техніки безпеки на будівельному
майданчику під час проведення
будівельних робіт на об'єкті з
«Реконструкції нежитлового будинку за
адресою: вул. Жилянська, 120-В у
Шевченківському районі м. Києва»
позивач доручає, а відповідач
зобов'язується звести по периметру
будівельного майданчика (межі якого
визначені підписаним між сторонами
«Актом приймання-передачі
будівельного майданчика») у
відповідності до вимог Державних
будівельних норм і правил України (ДБН),
залізобетонний паркан із
залізобетонних елементів та
конструкцій, з облаштуванням металевих
воріт для в'їзду/виїзду транспортних
засобів, проходу працівників.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 3 сторони
погодили, що строк виконання
зазначених у п. 1 Додаткової угоди №3
робіт відповідачем - 10 (десять)
календарних днів з моменту підписання
Додаткової угоди № 3.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилається на те, що
відповідач у встановлені Додатковою
угодою № 3 строки не виконав прийняті
на себе за її умовами обв'язки, а саме не
звів по периметру спірного
будівельного майданчика паркан.

Суд першої інстанції після дослідження
обставин справи погодився із позицією
позивача щодо наявності у відповідач
обов'язку звести спірний паркан та,
враховуючи відсутність в матеріалах
справи доказів виконання відповідачем
зазначеного обов'язку, задовольнив
позов повністю та зобов'язав
відповідача виконати прийнятий на себе
за Додатковою угодою № 3 обов'язок по
зведенню спірного паркану.

Частина 1 ст. 91 ГПК України встановлює,
що сторони у справі, прокурор, треті
особи, особи, які не брали участь у
справі, якщо господарський суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право подати апеляційну скаргу на
рішення місцевого господарського суду,
яке не набрало законної сили. Ухвали
місцевого господарського суду
оскаржуються в апеляційному порядку
окремо від рішення господарського суду
лише у випадках, передбачених статтею
106 цього Кодексу.

Отже, особи, які не брали участі у
справі можуть подати апеляційну скаргу
лише у випадку, якщо господарський суд
при розгляді справи по суті вирішив
питання про їх права та обов'язки.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою перший заступник прокурора
району зазначає, що цю апеляційну
скаргу подано ним в інтересах держави в
особі Київської міської ради та
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Порушення прав та інтересів зазначених
осіб, на думку першого заступника
прокурора району полягає в наступному.

Перший заступник прокурора району
вважає, що судом першої інстанції при
вирішенні по суті даного спору до
спірних правовідносин не застосовано
норми земельного та містобудівного
законодавства, згідно з якими на
тимчасове порушення об'єктів
благоустрою при виконанні робіт, до
яких відноситься й встановлення
спірного паркану, необхідно отримання
відповідного ордеру на тимчасове
порушення благоустрою, який видається
Департаментом міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), в той час як,
задовольняючи позовні вимоги, судом
першої інстанції, в порушення приписів
чинного законодавства, наперед
вирішено питання про наявність підстав
для тимчасового порушення благоустрою,
яке належить до повноважень
вищевказаного департаменту.

Крім того, перший заступник прокурора
району зазначив про те, що,
задовольняючи позовні вимоги, судом
першої інстанції не встановлено
належність землекористувача земельної
ділянки, на якій відповідача
зобов'язано побудувати спірний паркан,
а саме не встановлено, яка саме ділянка
передана позивачем за актом
приймання-передачі від 08.08.2013, не
встановлено цільове призначення
земельної ділянки, в той час як, згідно
листа Департаменту земельних ресурсів
від 23.07.2013 та листа Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації, документи, що
посвідчують право користування
земельної ділянки будинків № 120-Б та
120-В, у Департаменті земельних ресурсів
не зареєстровані.

З огляду на вказані вище обставини,
перший заступник прокурора району
вважає, що, приймаючи рішення про
зобов'язання вчинити певні дії, судом
не досліджувались обставини щодо
наявності та відсутності у позивача на
праві власності чи користування
земельної ділянки, її розмір та цільове
призначення, порядок отримання дозволу
на порушення благоустрою, в тому числі
і при облаштуванні будівельного
майданчику шляхом встановлення
огородження в межах відведеної
земельної ділянки.

Також перший заступник прокурора
району зазначив про те, що судом першої
інстанції не враховано, що між
позивачем та відповідачем у цій справі
не виникло спору щодо отримання
дозволу на порушення благоустрою у
встановленому порядку, у зв'язку з чим
задоволено позов без залучення до
участі у справі органу спеціально
уповноваженого на видачу відповідних
дозволів (Департамент міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

Отже, зі змісту апеляційної скарги
першого заступника прокурора району
слідує, що суд першої інстанції при
вирішення по суті даного спору вирішив
питання про права та обов'язки:

- Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), зобов'язавши
відповідача встановити спірний паркан,
фактично встановивши наявність
підстав для тимчасового порушення
благоустрою, видача ордеру на що
відноситься до компетенції вказаного
Департаменту;

- Київської міської ради щодо
розпорядження земельною ділянкою, на
якій буде встановлено спірний паркан.

Проте, колегія суддів не може
погодитись із думкою першого
заступника прокурора району щодо
вирішення судом першої інстанції при
розгляду даної справи по суті питання
про права та обов'язки Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та Київської міської
ради з огляду на таке.

Необхідність отримання відповідного
дозволу на тимчасове порушення
благоустрою при виконанні робіт
(контрольних карток на тимчасове
порушення благоустрою) встановлена
розділом 15 Правил благоустрою міста
Києва, затверджених рішенням Київської
міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008, так само
як і повноваження органів місцевого
самоврядування щодо розпорядження
земельними ділянками комунальної
власності встановлені чинним
законодавством України.

Проте, ос порене рішення суду першої
інстанції рішення у цій справі, яким
розглянуто господарський спір двох
суб'єктів господарювання і відповідача
зобов'язано виконати умови укладеного
з позивачем Договору, жодним чином не
надає даним особам права діяти при
виконанні судового рішення із
порушенням або не дотриманням норм та
приписів чинного законодавства, в тому
числі і положень, які стосуються
необхідності отримання відповідного
дозволу на тимчасове порушення
благоустрою при виконанні робіт та
необхідності відведення земельної
ділянки, на якій проводяться спірні
роботи, у встановленому законодавством
порядку.

За таких обставин, на думку колегії
суддів, відсутні підстави вважати, що,
вирішуючи по суті даний спір, суд
першої інстанції вирішив питання про
права та обов'язки Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та Київської міської
ради.

Слід зазначити і про те, що до моменту
встановлення відповідачем спірного
паркану без відповідного дозволу на
тимчасове порушення благоустрою
(контрольна картка на тимчасове
порушення благоустрою), який видається
Департаментом міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), не можна стверджувати,
що вказаний дозвіл ним отримано не
буде, а у випадку вчинення таких дій,
вказаний департамент або самостійно,
або за участю прокурора не буде
позбавлений права захищати інтереси у
встановленому чинним законодавством
порядку.

Викладене вище стосується й прав
Київської міської ради як органу
місцевого самоврядування, який
розпоряджається земельними ділянками,
які перебувають у комунальний
власності міста Києва.

Відповідно до ч. 1 п. 5-2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України», у розгляді
апеляційної скарги, поданої особою, яка
не брала участі в розгляді справи судом
першої інстанції і яка вважала, що
місцевим господарським судом вирішено
питання про її права та обов'язки,
апеляційний господарський суд,
прийнявши апеляційну скаргу до
провадження (якщо вона не підлягала
поверненню з передбачених ГПК підстав),
повинен з'ясувати наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі.

Частиною 2 зазначеного пункту
встановлено, що відповідно до ч. 1 п. 5-2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України», якщо
при цьому буде встановлено, що права
такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту 1 частини першої статті
80 ГПК, оскільки у такому випадку не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

З огляду на вказані вище обставини, а
саме те, що права апелянтів (Київської
міської ради та Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
оспорюваним рішенням порушені не були,
тобто не встановлено зв'язку між
скаржником і сторонами у справі, що є
згідно приписів ст. 91 ГПК України
необхідною умовою для наявності у
особи права на апеляційне оскарження
судового рішення, а отже, відсутній
суб'єкт апеляційного оскарження,
колегія суддів дійшла висновку, що
викладені в апеляційній скарзі вимоги
не можуть бути предметом апеляційного
розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
першого заступника прокурора
Шевченківського району міста Києва в
інтересах держави в особі 1. Київської
міської ради та 2. Департаменту
міського благоустрою та збереження
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) на рішення
господарського суду міста Києва від
27.11.2013 у справі № 910/21379/13 підлягає
припиненню, а судові витрати за її
подачу покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 1, 80, 86, 91, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою першого
заступника прокурора Шевченківського
району міста Києва в інтересах держави
в особі 1. Київської міської ради та 2.
Департаменту міського благоустрою та
збереження природного середовища
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на рішення
господарського суду міста Києва від
27.11.2013 у справі № 910/21379/13 припинити.

2. Повернути до господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/21379/13.

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
О.М. Баранець

С.А. Пашкіна