м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8072/14 29.05.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Група охоронних
компаній»

До Товариство з обмеженою
відповідальністю «БК Моноліт Мегабуд»

Про стягнення 36 967,74 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Коростій А.С. - по
дов. № б/н від 14.05.2014

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Група
охоронних компаній» про стягнення з
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БК Моноліт Мегабуд»
36 867,74 грн. боргу, який виник внаслідок
неналежного виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
про надання послуг з охорони об'єктів
та збереження майна й матеріальних
цінностей № 01/08-2013-2 від 01.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2014 порушено провадження у
справі № 910/8072/14 та призначено справу до
розгляду на 22.05.2014.

Позивачем в судовому засіданні 22.05.2014
подано заяву в порядку ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України про збільшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просить стягнути з відповідача 36 967,74
грн. боргу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/8072/14 від 22.05.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
невиконанням сторонами вимог ухвали
про порушення провадження у справи від
05.05.2014, розгляд справи був відкладений
на 29.05.2014.

Позивачем в судовому засіданні 29.05.2014
подано заяву, в якій зазначає, що в
позовній заяві в обґрунтування
пред'явленої суми боргу позивачем не
вказано акт здачі-прийняття робіт №
ОУ-0000011 на суму 12 000,00 грн.

Слід зазначити, що ціна позову включає
суму вартості послуг, що надані згідно
акту здачі-прийняття робіт № ОУ-0000011 на
суму 12 000,00 грн.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що позивачем в мотивувальній
частині позову допущено помилку та
слід враховувати вказаний акт.

Позивач в судовому засіданні 29.05.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 29.05.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 05.05.2014 та
ухвали від 22.05.2014 не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, з
огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме: м.
Київ, бул. Чоколівський, 19, яка згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
станом на 21.05.2014 є місцезнаходженням
відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 05.05.2014,
надіслану за вказаною вище адресою,
отримав 08.05.2014, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 29.05.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

01.08.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Група охоронних
компаній» (виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «БК
Моноліт Мегабуд» (замовник) було
укладено договір про надання послуг з
охорони об'єктів та збереження майна й
матеріальних цінностей № 01/08-2013-2 (далі -
договір).

Відповідно до п. 2.1. договору замовник
доручає за грошову винагороду, а
виконавець приймає на себе
зобов'язання з охорони певної
території (далі - об'єкт), шляхом
забезпечення його цілісності і
збереження майна замовника, яке здано
під охорону в установленому порядку, за
адресою: м. Київ, вул. Платона Майбороди
(Мануїльського, 32).

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідач в порушення взятих на себе
зобов'язань за договором своєчасно
оплату за надані послуги охорони за
серпень 2013 року та з жовтня 2013 року по
березень 2014 року повністю не здійснив,
в зв'язку з чим виникла заборгованість
в розмірі 36 967,74 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови, визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Згідно п. 10.1. договору договір вступає в
силу з 01.08.2013 та діє 1 (один) рік.

Відповідно до п. 5.1. договору вартість
наданих виконавцем послуг із охорони
об'єкту, майна і особистої безпеки
фізичних осіб на об'єктів за
календарний місяць визначається в
розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору акт
виконаних робіт за місяць підписується
сторонами в двох екземплярах до 5
(п'ятого) числа наступного місяця і по
закінченню терміну дії цього договору.

Позивачем подано наступні акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
які підписано та скріплено печатками
обох сторін:

№ ОУ-0000011 від 31.08.2013 на суму 12 000,00 грн.,

№ ОУ-0000030 від 31.10.2013 на суму 6 000,00 грн.,

№ ОУ-0000042 від 01.11.2013 на суму 6 000,00 грн.,

№ ОУ-0000052 від 31.12.2013 на суму 6 000,00 грн.,

№ ОУ-0000006 від 31.01.2014 на суму 6 000,00 грн.,

№ ОУ-0000025 від 28.02.2014 на суму 6 000,00 грн.,

№ОУ-0000050 від 05.03.2014 на суму 967,74 грн.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що
оплата за охорону відповідно до
визначених тарифів здійснюється
щомісячно, до 10 (десятого) числа
наступного місяця.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для
здійснення замовником свого обов'язку
щодо оплати послуг є надання цих
послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, замовник в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданих послуг охорони у визначений
договором строк не виконав, в зв'язку з
чим виникла заборгованість перед
позивачем за серпень, жовтень 2013 року -
березень 2014 року, яка згідно
підписаного та скріпленого печатками
обох сторін акті звірки
взаєморозрахунків становить 36 967,74 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 978 Цивільного
кодексу України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних
доказів надання позивачем послуг, суд
дійшов висновку про наявність
передбачених чинним законодавством
правових підстав для стягнення з
відповідача їх вартості в загальному
розмірі 36 967,74 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Група охоронних
компаній» є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою
відповідальністю «БК Моноліт Мегабуд»
(м. Київ, бул. Чоколівський, 19, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Група охоронних
компаній» (м. Київ, вул. А.Ахматової, 5,
) 36 967 (тридцять шість
тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн. 74
коп. основного боргу, 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 02.06.2014.

СуддяВ.В.Сівакова