ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.
Справа № 921/198/14-г/14

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Гриців В.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу
Аграрного фонду № 41-07/931 від 03.04.2014 року

на окрему ухвалу Господарського суду
Тернопільської області від 26.03.2014 року

у справі № 921/198/14-г/14

за позовом: Приватного
агропромислового підприємства
"Богдан", с. Ласківці, Теребовлянський
район, Тернопільська область

до відповідача: Аграрного фонду, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Аграрна біржа, м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
м. Київ

2) Відділ державної виконавчої служби
Теребовлянського районного управління
юстиції, м. Теребовля,
Теребовлянського району,
Тернопільської області

про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кук Б.Б. - представник

від третіх осіб: не з'явився

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
15.05.2014 року змінено склад колегії,
замість судді Зварич О.В., в склад
колегії введено суддю Якімець Г.Г..

26.03.2014 року господарським судом
Тернопільської області у справі №
921/198/14-г/14 (суддя Руденко О.В.) винесено
та надіслано генеральному директору
Аграрного фонду окрему ухвалу щодо
усунення недоліків в роботі
відповідальних за правову роботу
посадових осіб та вжиття відповідних
організаційно-правових заходів щодо
обов'язковості виконання ухвал та
рішень господарського суду, які
набрали законної сили. Зобов'язано про
прийняті заходи інформувати
господарський суд Тернопільської
області в місячний строк з дня
отримання даної ухвали.

Приймаючи ухвалу у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що незважаючи на те, що Аграрний
фонд був повідомлений про розгляд
справи № 921/198/14-г/14 із дотриманням
вимог ст. 64, 87 ГПК України та п. 3.9.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» №18
від 26.12.2011р., однак відповідач явку
повноважного представника у судове
засідання не забезпечив, витребуваних
документів суду не представив,
письмових пояснень з обґрунтуванням
правових підстав невиконання вимог
суду державною установою не подано, що
свідчить про бездіяльність та свідоме
ігнорування вказівок суду. До того ж,
відсутні підстави вважати, що останній
не виконав вимоги ухвали суду з
поважних причин.

Водночас, нез'явлення представника
спеціалізованої бюджетної установи у
судове засідання та ненадання ним
витребуваних ухвалою суду документів
унеможливлює розгляд справи.

Окрім цього, місцевий господарський
суд в ухвалі вказав, що бездіяльність
Аграрного фонду порушує норми ст. 124
Конституції України, ст.ст. 45, 115 ГПК
України та створює перешкоди суду у
здійсненні правосуддя. Неподання або
несвоєчасне подання стороною у справі,
іншим учасником судового процесу
доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. При цьому під
затягуванням судового процесу
розуміються дії або бездіяльність
учасника судового процесу, спрямовані
на неможливість початку розгляду судом
порушеної провадженням справи та
неможливість прийняття судом рішення в
даному судовому засіданні.

Аграрний фонд подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду у даній справі.

Зокрема, скаржник зазначає, що висновки
викладені в ухвалі господарського суду
не відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки Аграрний фонд ухвали
про призначення до розгляду даної
справи не отримував, що
підтверджується відповідною довідкою.
А тому, вважає, що причини неявки
уповноваженого представника в судове
засідання 26.03.2014 року є обґрунтованими.
З урахуванням вищевикладеного, апелянт
вважає, що висновки господарського
суду щодо невиконання вимог суду є
необґрунтованими і підстав для
винесення окремої ухвали не
вбачається.

Позивач та треті особи в судове
засідання явку уповноважених
представників не забезпечили, про
причини неявки не повідомили.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні в ній докази, заслухавши доводи
і заперечення представника
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити,
виходячи з наступного:

Приватне агропромислове підприємство
"Богдан" звернулась до господарського
суду з позовом до Аграрного фонду про
визнання виконавчого напису таким. що
не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 10.03.2014 року
прийнято позовну заяву ПАП "Богдан" до
провадження та порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
26.03.2014 року. Окрім цього, вищенаведеною
ухвалою залучено до участі справі
третіх осіб - Аграрну біржу, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та ВДВС
Теребовлянського районного управління
юстиції.

26.03.2014 року у зв'язку з неявкою
уповноваженого представника
відповідача та третіх осіб, місцевий
господарський суд виніс ухвалу про
відкладення розгляду справи на 09.04.2014
року .

Крім цього, 26.03.2014 року господарським
судом Тернопільської області винесено
окрему ухвалу, яку надіслано
генеральному директору Аграрного
фонду для усунення недоліків в роботі
відповідальних за правову роботу
посадових осіб та вжиття відповідних
організаційно-правових заходів щодо
обов'язковості виконання ухвал та
рішень господарського суду, які
набрали законної сили.

Приймаючи ухвалу у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що незважаючи на те, що Аграрний
фонд був повідомлений про розгляд
даної справи із дотриманням вимог ст. 64,
87 ГПК України та п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., фонд
явку повноважного представника у
судове засідання не забезпечив,
витребуваних документів суду не
представив, письмових пояснень з
обґрунтуванням правових підстав
невиконання вимог суду державною
установою не подано, що свідчить про
бездіяльність та свідоме ігнорування
вказівок суду.

Водночас, нез'явлення представника
спеціалізованої бюджетної установи у
судове засідання та ненадання ним
витребуваних ухвалою суду документів
унеможливлює розгляд справи.

Окрім цього, місцевий господарський
суд в ухвалі вказав, що бездіяльність
Аграрного фонду порушує норми ст. 124
Конституції України, ст.ст. 45, 115 ГПК
України та створює перешкоди суду у
здійсненні правосуддя, оскільки
неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. При цьому під
затягуванням судового процесу
розуміються дії або бездіяльність
учасника судового процесу, спрямовані
на неможливість початку розгляду судом
порушеної провадженням справи та
неможливість прийняття судом рішення в
даному судовому засіданні.

Однак, судова колегія з даним висновком
погодитись не може, виходячи з
наступного:

Відповідно до положень ст. 90 ГПК
України, господарський суд, виявивши
при вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається
відповідним підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі, в порядку та розмірі,
передбачених частиною першою статті 119
цього Кодексу.

Пунктом 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» №18
від 26.12.2011 року (із змінами і
доповненнями) визначено, що окрема
ухвала виноситься господарським судом
за наявності умов, передбачених
частиною першою статті 90 ГПК України -
виявлення при вирішенні спору порушень
законності або недоліків у діяльності
підприємства, установи, організації,
державного чи іншого органу.

Тобто, кваліфікаційною ознакою до
застосування статті 90 ГПК України є
саме виявлені порушення в діяльності
підприємств, установ, організацій чи
інших органів.

Однак, як вважає колегія суддів, окрема
ухвала не містить фактів, які б
вказували на порушення законності або
недоліки в діяльності Аграрного фонду.

Крім того, пунктом 5.13 вищенаведеної
постанови Пленуму встановлено, що у
будь-яких випадках зловживання
сторонами та іншими учасниками
судового процесу своїми
процесуальними правами всупереч
обов'язку добросовісно користуватися
ними, господарським судам належить
реагувати на відповідні порушення у
спосіб, передбачений статтею 90 ГПК
України, - шляхом винесення окремих
ухвал, а за наявності підстав - також і
надіслання повідомлень органам
внутрішніх справ чи прокуратури. У разі
зловживань процесуальними правами з
боку учасників судового процесу,
представлених адвокатами, окремі
ухвали можуть надсилатися також до
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури для вирішення питання про
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності в
порядку статей 33 - 36 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Правова позиція Вищого господарського
суду України щодо зловживання
учасників судового засідання своїми
процесуальними правами явно
спрямованих на свідоме затягування
судового процесу, викладена в
Інформаційному листі «Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» № 01-08/140
від 15.03.2010 р., зокрема, це: не подання або
несвоєчасне подання стороною у справі,
іншим учасником судового процесу
доказів з неповажних причин, свідоме
заявлення численних необґрунтованих
відводів суддям господарських судів,
подання необґрунтованих клопотань про
вчинення судом процесуальних дій, не
передбачених ГПК України, так само
подання апеляційних та касаційних
скарг щодо процесуальних документів,
яких взагалі не існує, нез'явлення в
засідання господарського суду
представника позивача, якщо його
присутність було визнано обов'язковою,
може розцінюватися господарським
судом як зловживання процесуальними
правами. Відповідні дії або
бездіяльність з урахуванням
конкретних обставин справи може тягти
за собою, зокрема, винесення у
встановленому порядку окремих ухвал
(стаття 90 ГПК України).

Як зазначалось вище, місцевий
господарський суд в окремій ухвалі
зазначив, що відповідач не забезпечив
явку повноважного представника у
судове засідання, витребуваних
документів суду не представив,
письмових пояснень з обґрунтуванням
правових підстав невиконання вимог
суду не подав, що свідчить про
бездіяльність та свідоме ігнорування
вказівок суду. Водночас, нез'явлення
представника спеціалізованої
бюджетної установи у судове засідання
та ненадання ним витребуваних ухвалою
суду документів унеможливлює розгляд
справи. Окрім цього, бездіяльність
Аграрного фонду порушує норми ст. 124
Конституції України, ст.ст. 45, 115 ГПК
України та створює перешкоди суду у
здійсненні правосуддя, оскільки
неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Однак, колегія суддів апеляційної
інстанції не вбачає факту
бездіяльності та свідомого
ігнорування вказівок суду, а також
зловживання процесуальними правами
відповідачем - Аграрним фондом в
розумінні норм ст. 90 ГПК України та
правової позиції Пленуму Вищого
господарського суду України щодо умов
та порядку застосування ст. 90 ГПК
України, яке б порушувало права інших
учасників судового процесу та
суперечило б вимогам ст. 6 Конвенції про
захист прав людини 1950 року, учасником
якої є Україна, стосовно права кожного
на розгляд його справи судом у продовж
розумного строку.

Як вбачається з ухвали господарського
суду від 10.03.2014 року про призначення
справи до розгляду, місцевий
господарський суд зобов'язав
відповідача подати лише відзив на
позов, інших доказів від останнього не
витребовував, а також не визнавав явку
уповноваженого представника Аграрного
фонду обов'язковою.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Місцевий господарський суд приймаючи
окрему ухвалу, не зазначив, чому не
подання відповідачем відзиву в
судовому засіданні і відсутність його
представника унеможливлює розгляд
справи по суті.

Окрім цього, відповідно до п. 5.3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
вказівки, що містяться в окремій
ухвалі, повинні бути максимально
конкретними і реальними для виконання.
Оскаржувана ухвала не містить, які
конкретні вказівки повинна здійснити
посадова особа відповідача для їх
реального виконання.

Доводи апелянта про неотримання ним
ухвали суду першої інстанції від 10.05.2014
року, спростовується матеріалами
справи, а саме копією рекомендоваго
повідомлення про врученя поштового
відправлення (а.с. 3).

З огляду на викладене, висновок суду
першої інстанції щодо необхідності
застосування ст. 90 ГПК України є
неправомірним та безпідставним,
оскільки не підтверджується
матеріалами справи, в зв'язку з чим
доводи апелянта підлягають
задоволенню, оскаржувана ухвала -
скасуванню, як така, що винесена з
порушенням норм Господарського
процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне:

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014 року
відмовлено у задоволенні клопотання
апелянта про звільнення його від
сплати судового збору за подання
апеляційної скарги на окрему ухвалу
господарського суду Тернопільської
області від 26.03.2014 року та зобов'язано
відповідача подати судовій колегії
докази сплати судового збору у розмірі
609,00 грн.. Проте, відповідач вимог ухвали
суду не виконав та доказів сплати
судового збору у розмірі 609,00 грн. не
подав.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України» від
17.05.2011 року № 7 (із змінами і
доповненнями), у випадках коли
передбачені у пунктах 2 і 3 частини
першої статті 97 ГПК України підстави
повернення апеляційної скарги
виявлені судом апеляційної інстанції
після прийняття апеляційної скарги,
суд витребує від особи, яка подала
скаргу, докази надсилання її копії
іншій стороні (сторонам) та сплати
судового збору у встановленому порядку
і розмірі. У разі неподання таких
доказів скарга залишається без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК України, а у випадку
несплати судового збору у
встановленому законом розмірі суд
також має право стягнути недоплачену
суму збору за результатами
апеляційного провадження.

Отже, колегія суддів вважає, що з
Аграрного фонду на користь Державного
бюджету України слід стягнути 609,00 грн.
судового збору за розгляд апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Аграрного
фонду задоволити.

2. Ухвалу господарського суду
Тернопільської області від 26.03.2014 року
скасувати.

3. Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги покласти на
відповідача.

Стягнути з Аграрного фонду (вул.
Б.Грінченка, 1, м. Київ, 01001, ) на користь Державного бюджету
України - 609,00 грн. судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

Доручити місцевому господарському
суду видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Гриців В.М.

суддя
Якімець Г.Г.