м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4781/14 19.05.14
Господарський суд міста Києва у складі
судді Чебикіної С.О., розглянувши
справу за позовом Приватного
підприємства «СЕБ-Фармація» до
Споживчого товариства «Діамед» про
стягнення 68 125,68 грн., за участю
представників позивача - Деревянко А.І.,
довіреність №2 від 10.01.2014 року,
відповідача - Шевельової А.С.,
У березні 2014 року до господарського
суду м. Києва звернулось Приватне
підприємство «СЕБ-Фармація» з позовом
до Споживчого товариства «Діамед» про
стягнення 66 638,47 грн. основного боргу,
329,51 грн. інфляційних втрат, 219,48 грн. 3%
річних та 938,22 грн. пені у зв'язку з
неналежним виконанням останнім взятих
на себе зобов'язань з оплати вартості
поставленого товару за договором №716/10
від 01.06.2010 року.
21.03.2014 року через канцелярію суду
позивачем надано заяву про
забезпечення позову в якій він просив
суд накласти арешт на майно
Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Проте, позивач не
зазначив на яку суму грошових коштів
він просить накласти арешт, а також не
надав доказів в обґрунтування того, що
невжиття заходів до забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти та на майно, яке
знаходяться у відповідача, утруднить
чи зробить неможливим виконання
рішення господарського суду.

За таких обставин, в задоволенні
клопотання позивача про забезпечення
позову судом відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.03.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 23.04.2014 року.

17.04.2014 року через канцелярію суду
відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому просив суд відмовити в
позові.

23.04.2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву на 14.05.2014 року.

12.05.2014 року через канцелярію суду
позивач надав заперечення по відгуку
на позовну заяву.

14.05.2014 року в судовому засіданні
відповідач надав суду письмові
пояснення.

14.05.2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву на 19.05.2014 року.

19.05.2014 року в судовому засіданні
відповідач надав суду письмові
пояснення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2010 року між
Приватним підприємством
«СЕБ-Фармація» (продавець) та
Споживчим товариством «Діамед»
(покупець) було укладено договір №716/10,
за умовами якого продавець
зобов'язується поставити лікарські
засоби, зареєстровані в Україні,
покупець прийняти їх і оплатити в
термін, зазначений у накладній. Кожна
накладна є невід'ємною частиною цього
договору (п. 1.1 договору).

Оплата за одержану партію товару
проводиться згідно дати, яка вказана в
накладній (п.5.2. договору).

Видатковими накладними, які
зазначено в позовній заяві та які
містяться в матеріалах справи,
стверджується факт поставки позивачем
відповідачу товару на загальну суму 67
130,03 грн.

У вищевказаних всіх видаткових
накладних вказана дата, до якої
відповідач повинен був сплати за
отриманий товар. Проте, відповідач за
отриманий товар не розрахувався.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за договором з поставки
товару відповідачу, а відповідач не
виконав належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати отриманого
товару та має перед позивачем
заборгованість у сумі 66 638,47 грн. з
урахуванням часткової сплати.

Доказів сплати вказаної
заборгованості відповідачем суду не
надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Таким чином, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню на суму 66 638,47
грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України порушення зобов'язання
є підставою для застосування
господарських санкцій (неустойка,
штраф, пеня).

Згідно п. 7.1. договору (з урахуванням
додаткової угоди №1) покупець у
випадку несвоєчасної оплати товару
повинен сплатити суму боргу з
врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочки, пеню
та проценти за користування чужими
коштами в розмірі 3% загальної вартості
товару, з якого допущено прострочення
виконання. Розмір пені обчислюється
від суми прострочення платежу і
становить подвійну облікову ставку
НБУ, що діяла у період , за який
сплачується пеня, за кожен день
прострочки.

Позовні вимоги в частині стягнення
938,22 грн. пені у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання взятих на себе
зобов'язань з оплати поставленого
товару за договором №716/10 від 01.06.2010
року на підставі ст. 230 ГК України є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню за розрахунком позивача,
який відповідає умовам договору та
вимогам закону.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині
стягнення 3 % річних на суму 219,48 грн. та
інфляційних втрат на суму 329,51 грн.
обґрунтований та підлягає задоволенню
за розрахунком позивача, який
відповідає умовам договору та вимогам
закону.

Судом була надана належна оцінка
відзиву на позовну заяву.

Проте, викладені у вищезазначеному
документі доводи судом не приймаються
у зв'язку з їх необґрунтованістю та
відсутністю у справі доказів на їх
підтвердження.

Доводи відповідача спростовуються
матеріалами справи та зібраними у
справі доказами.

Судові витрати відповідно до вимог
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Споживчого товариства
«Діамед» (03134, м. Київ, вул.
Григоровича-Барського, буд. 5; код 30176704)
на користь Приватного підприємства
«СЕБ-Фармація» (01010, м. Київ, вул.
Аістова, буд.5, кв. 65; код 21577761) 66 638
(шістдесят шість тисяч шістсот
тридцять вісім) грн. 47 коп. боргу, 938
(дев'ятсот тридцять вісім) грн. 22 коп.
пені, 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 48
коп. 3% річних, 329 (триста двадцять
дев'ять) грн. 51 коп. інфляційних втрат та
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення господарського суду
набирає законної сили відповідно до
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.05.2014р.

Суддя
С.О. Чебикіна