ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 475/289/14-ц

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю прокурора - Коршунової О.О.,
прокурора прокуратури м. Миколаєва,

та представників сторін:

від позивача - Довгоп’ятової І.М., дов.
від 31.01.2014 р. №01-13/137;

від відповідача - підприємця ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом прокурора Доманівського
району Миколаївської області,

56401, вул. Пастера, 19, смт. Доманівка,
Миколаївська область,

в інтересах держави в особі Головного
управління охорони використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства у
Миколаївській області,

54025, пр. Героїв Сталінграду, 1-а, м.
Миколаїв,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,

про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок порушення природоохоронного
законодавства України в галузі
охорони, використання і відтворення
тваринного світу в сумі 5940 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Доманівського району
Миколаївської області звернувся у
Господарський суд Миколаївської
області в інтересах держави в особі
Головного управління охорони
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Миколаївській області з позовною
заявою про стягнення з підприємця
ОСОБА_2 завданих ним збитків у сумі 5940
грн. унаслідок порушення
природоохоронного законодавства
України в галузі охорони, використання
і відтворення тваринного світу,
розрахованих у відповідності з
Методикою розрахунку збитків,
заподіяних рибному господарству
внаслідок порушень правил рибальства
та охорони водних живих ресурсів",
затвердженої спільним наказом
Міністерства аграрної політики
України та Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 12.07.2004 р. № 248/273.

Вимоги обґрунтовано тим, що 24.11.2013 р. о 8
год. 20 хв. підприємець ОСОБА_2 в с.
Щасливка Доманівського району
Миколаївської області на р. Бакшала
"Щасливський Став" здійснив вилов
товстолобика білого розміром 15-20 см. у
кількості 20 рибин промисловим
знаряддям лову сіткою без відповідного
маркування - бирки, і не оприбуткував
вказану виловлену рибу на
рибоприймальному пункті, що є
недотриманням вимог п.п. 6.3.1, 6.3.2, 6.4, 7.2
Інструкції про порядок спеціального
використання риби та інших водних
живих ресурсів від 11.11.2005 р. № 623/404,
зареєстрованої у Міністерстві юстиції
України 06.12.2005 р. №1458/11738, і п. 17.2.2, 18.1
Правил промислового рибальства в
басейні Чорного моря.

У відзиві підприємець ОСОБА_2 позов не
визнав, вважаючи, що зазначеного у
позові законодавства України при
спірному вилові риби ним не порушено,
оскільки він здійснює підприємницьку
діяльність по вирощуванню товарної
риби в орендованому Щасливському
ставку, і вказане законодавство на
нього не поширюється.

Вислухавши прокурора і представника
позивача, які підтримали позов
повністю з підстав, викладених у
позові, а представник позивача, крім
того, вважає, що підприємець ОСОБА_2
незаконним виловом риби порушив і
вимоги інструкції "Про порядок
здійснення штучного розведення,
вирощування риби, інших водних живих
ресурсів та їх використання в
спеціальних товарних рибних
господарствах", затвердженої наказом
Державного комітету рибного
господарства України від 15.01.2008 р. № 4,
зареєстрованої у Мінюсті України 28.01.2008
р. № 64/14755 та розроблений у
відповідності до цієї інструкції
Херсонською лабораторією ІРГ УААН
"Режим рибогосподарської експлуатації
Щасливського ставу", затверджений
Державним агентством рибного
господарства України 10.02.2012 р.;
підприємця ОСОБА_2, який позов не визнав
з підстав, викладених у відзиві, і на
думку якого його природоохоронні
органи безпідставно примусили
звернутися у Херсонську лабораторію
ІРГ УААН з проханням розробити "Режим
рибогосподарської експлуатації
Щасливського ставу", дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
такого.

Підприємець ОСОБА_2 здійснює
підприємницьку діяльність по
розведенню з заселеного ним же малька
товарної риби для продажу у ставку на
території Щасливської сільради
Доманівського району Миколаївської
області, який орендує для цих цілей за
договором від 17.05.2004 року, укладеним з
Доманівською райдержадміністрацією.
Цей договір є чинним й на даний час.

Згідно паспорту ставка він не має
назви. Його побудовано у 1951 році без
проекту для риборозведення. Ставок є
ізольованим, що також підтверджується
планом-схемою ставка.

Із довідки Щасливської сільради
Доманівського району Миколаївської
області від 14.04.2014 р. № 169 випливає, що на
території Щасливської сільради річки
Бакшала не існує, а є штучний ставок,
який знаходиться в оренді підприємця
ОСОБА_2.

Указані докази та пояснення підприємця
ОСОБА_2 свідчать, що орендований ним
ставок, розташований на території
Щасливської сільради, не створений
річкою Бакшалою, яка впадає в р.
Південний Буг, і не пов'язаний з нею, а
тому доводи прокурора і позивача, що
орендований підприємцем ставок є
об'єктом промислового рибальства в
басейні Чорного моря надумані.

У відповідності з "Правилами
промислового рибальства в басейні
Чорного моря", затвердженими наказом
Державного комітету рибного
господарства України від 08.12.1998 р. № 164 і
зареєстрованими в Мінюсті України
03.03.1999 р. № 147/3440, вони визначають
порядок здійснення та регулювання
промислового рибальства (крім
любительського та спортивного
рибальства у рибогосподарських водних
об'єктах загального користування), який
є обов'язковим для суб'єктів рибного
господарства - підприємств, установ,
організацій (незалежно від форм
власності), громадян України, осіб без
громадянства (надалі - користувачі), які
здійснюють промислове рибальство, а
також для уповноважених органів, які
забезпечують охорону, відтворення та
збереження середовища існування
водних живих ресурсів у басейні
Чорного моря в межах територіальних
вод, виключної (морської) економічної
зони і на континентальному шельфі
України із затоками, бухтами, лиманами,
річками, естуаріями тощо (п.п.1.1 Правил).

Інструкцією "Про порядок спеціального
використання риби та інших водних
живих ресурсів", затвердженою наказом
Міністерство аграрної політики
України від 11.11.2005 р. № 623/404 і
зареєстрованою в Мінюсті України 06.12.2005
р. № 1458/11738 (далі - Інструкція),
визначено, що ця інструкція визначає
порядок спеціального використання
риби та інших водних живих ресурсів
загальнодержавного значення (крім
видів, які занесені до Червоної книги
України) підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, громадянами України,
іноземцями й особами без громадянства
у рибогосподарських водних об'єктах, у
тому числі внутрішніх морських водах і
територіальному морі, виключній
(морській) економічній зоні та на
континентальному шельфі України (п.п.1.1
Інструкції). Рибогосподарськими
водними об'єктами є озера, річки, моря з
лиманами та естуаріями, водосховища,
ставки, а також окремі технологічні
водойми, які використовуються або
можуть використовуватися для
розведення, вирощування, відтворення
та (або) вилову риби та інших водних
живих ресурсів, де господарська
діяльність усіх учасників
водогосподарського комплексу
обмежується в інтересах рибного
господарства. Промислове рибальство -
вид спеціального використання риби та
інших водних живих ресурсів, які
перебувають у стані природної волі,
шляхом їх вилучення (вилову, добування,
збирання) із природного або штучного
середовища з метою задоволення потреб
населення і народного господарства
(п.п.1.2 Інструкції).

З огляду на те, що ставок, в якому
підприємець ОСОБА_2 здійснює свою
діяльність, не відноситься до басейну
Чорного моря, що вказана вище
Інструкція стосується промислового
рибальства для задоволення потреб
населення і народного господарства
України, то суд вважає, що підприємець
ОСОБА_2 не може нести відповідальність
за порушення встановлених вказаним
законодавством правил.

Суд також відхиляє доводи позивача про
те, що підприємцем ОСОБА_2 при
здійсненні спірного вилову риби
порушено вимоги інструкції "Про
порядок здійснення штучного
розведення, вирощування риби, інших
водних живих ресурсів та їх
використання в спеціальних товарних
рибних господарствах", затвердженої
наказом Державного комітету рибного
господарства України від 15.01.2008 р. № 4 і
зареєстрованої в Мінюсті України 28.01.2008
р. № 64/14755, оскільки дія даної
інструкції, згідно її п.п.2.1 1.2, не
поширюється на рибогосподарські водні
об'єкти рибницьких господарств
(риборозплідники,
нерестово-вирощувальні, товарні), що
побудовані за відповідними проектами
для товарного рибництва.

Та обставина, що орендований
підприємцем ОСОБА_2 ставок побудовано
для товарного рибництва випливає з
дослідженого в судому засіданні
паспорту на цей ставок.

З урахуванням викладеного, суд
відхиляє як доказ на підтвердження
вчиненого порушення ОСОБА_2
природоохоронного законодавства
подану представником позивача довідку
Херсонської лабораторії інституту
рибного господарства від 13.05.2014 р. №
01-06/20, оскільки в цій довідці
орендований підприємцем ОСОБА_2 ставок
шляхом припущення віднесено до
рибогосподарських рибних об'єктів,
зазначених у постанові Кабінету
Міністрів України від 22.05.1996 р. № 552 "Про
перелік промислових ділянок
рибогосподарських водних об'єктів", на
який поширюється режим
рибогосподарської експлуатації.
Зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України до промислових
ділянок рибогосподарських водних
об'єктів віднесено басейн р. Південний
Буг з водосховищами та лиманами.

У відповідності з "Методикою
розрахунку збитків, заподіяних рибному
господарству внаслідок порушень
правил рибальства та охорони водних
живих ресурсів", затвердженої спільним
наказом Міністерства аграрної
політики України та Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 12.07.2004 р. № 248/273 і
зареєстрованої в Мінюсті України 12.11.2004
р. № 1446/10045, вона призначена для
розрахунку збитків, заподіяних рибному
господарству України юридичними та
фізичними особами (підприємцями), у
тому числі іноземними, унаслідок
незаконного (з порушенням правил
рибальства і охорони водних живих
ресурсів) добування або знищення
запасів водних живих ресурсів у
територіальних та внутрішніх водах, на
континентальному шельфі та у виключній
(морській) економічній зоні України
(п.п.1.2 Методики).

Так як підприємець ОСОБА_2 здійснював
спірний вилов риби, котру сам з малька
вирощував, то даним виловом не міг
заподіяти збитки рибному господарству
України, а тому застосування вказаної
Методики до спірних правовідносин є
незаконним.

Оскільки ні прокурором, ні позивачем не
доведено заподіяння відповідачем
матеріальних збитків державі Україна,
то у задоволенні позову належить
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 43, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову прокурора
Доманівського району Миколаївської
області в інтересах держави в особі
Головного управління охорони
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у Миколаївській області про стягнення
із підприємця ОСОБА_2 завданих останнім
збитків у сумі 5940 грн. унаслідок
порушення законодавства в галузі
охорони, використання і відтворення
тваринного світу відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду через Господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня підписання повного тексту
рішення.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 21.05.2014 р.

Суддя
Ю.М. Коваль