РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.
Справа № 924/1365/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Мельник О.В.

суддя
Грязнов В.В. ,

суддя
Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання
Чекеренді Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ДН Транс"
на рішення господарського суду
Хмельницької області від 23.01.2014 р. у
справі № 924/1365/13

за позовом компанії MCD(MINERALS&CHEMICALS
DISTRIBUTION) LIMITED

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ДН Транс"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ДП "Калуський
дослідно-експериментальний завод
Інституту хімії поверхні Національної
академії наук України"

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Перша"

про стягнення 206453,89 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Матковського М.В.,

відповідача - Лозінського М.В., Тихої
Н.А.,

третьої особи 1 - не з'явився,

третьої особи 2 - Тихої Н.А.,

ВСТАНОВИВ:

Компанія MCD(MINERALS&CHEMICALS DISTRIBUTION) LIMITED
звернулась до місцевого
господарського суду із позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДН Транс" про
стягнення 206453,89 грн.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 02.12.2013 року
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Перша".

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 23.01.2014 р. у
справі №924/1365/13 у задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю.

Своє рішення суд першої інстанції
обґрунтував тим, що на підставі заявки
MCD LIMITED від 11.03.2013р., був направлений
транспорт за маршрутом ДП "Калушський
дослідно-експериментальний завод
Інституту хімії поверхні НАН України"
до місця вивантаження товару - Brenntag
SPA-Dep.Trezzano II, Via Boccaccio 3 ENT. Pergolesi, 29000 Trezzano sul
Naviglio ITALY. Однак, при доставці товару
одержувачем товару Brenntag SPA в СМR №35736
була здійснена відмітка про те, що
19.03.2013р. в місці вивантаження товар не
може бути прийнятий, оскільки вантаж
прибув намоклим.

З огляду на норми ст. 924 ЦК України,
ст.ст. 1, 17, 18, 23 Конвенції про договір
міжнародного автомобільного
перевезення вантажів, а також умови
укладеного договору Т11/8-26 від 26.08.2011
року, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача про стягнення вартості
втраченого вантажу підтверджені
належними доказами та підлягають
задоволенню. Також, у відповідності до
приписів ст.27 Конвенції суд здійснив
перерахунок відсотків річних та
задоволив вказану позовну вимогу
частково з дня надсилання перевізнику
письмової претензії.

Відповідач з прийнятим рішенням
господарського суду не погодився та
подав апеляційну скаргу, в якій просить
його скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні місцевого суду обставинам
справи, що призвело до прийняття
незаконного рішення. Апелянт зокрема
вказує, що акт прийомки вантажу,
протокол огляду вантажу або будь-який
інший документ, який би вказував
кількість, якість і обсяг пошкодження
вантажу за участю представника
перевізника на місці розвантаження не
складався. Отже, вважає, що відсутній
будь-який документ, який би
підтверджував факт пошкодження
вантажу, а також визначав розмір
можливого збитку, що свідчить про
відсутність винних дій перевізника.
Звертає увагу апеляційного суду на те,
що вантаж вантажоодержувачем Brenntag SPA
прийнято і відвантажено, про що
зроблено відповідну відмітку в СМR
№035736, тому відповідальність
перевізника за збереження вантажу
припинилась з моменту його видачі
одержувачу.

Також, вказує на те, що суд першої
інстанції не врахував, що
відповідальність у вигляді
відшкодування збитків могла настати
лише у разі недостатності страхового
відшкодування для покриття можливих
збитків, оскільки страховий випадок
трапився в рамках дії договору
добровільного страхування
відповідальності перевізника наземним
транспортом №12-01.23.12.00078 від 15.09.2012 року.

Компанія MCD(MINERALS&CHEMICALS DISTRIBUTION) LIMITED
надала заперечення на апеляційну
скаргу, в яких посилається на те, що
рішення суду першої інстанції
аргументоване, мотивоване та винесене
у повній відповідності з нормами
матеріального права. Вказує, що
положення ч. 4 ст. 17 Конвенції про
договір міжнародного автомобільного
перевезення вантажів не може бути
застосований до спірних правовідносин
сторін, оскільки сторони погодили
обов'язки перевізника в договірному
порядку.

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Перша" надало
відзив на апеляційну скаргу, в якому
вказує на те, що на місце завантаження
та в пункт призначення вантажу
транспортний засіб прибув в
неушкодженому стані, тент без
ушкоджень, двері герметично
зачинялися, опломбування було в цілому
не ушкодженому стані, тому, вважає, що у
діях ТОВ "ДН-Транс" відсутня вина.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 31.03.2014 року
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача ДП
"Калуський дослідно-експериментальний
завод Інституту хімії поверхні
Національної академії наук України".

ДП "Калуський
дослідно-експериментальний завод
Інституту хімії поверхні Національної
академії наук України" надало
пояснення, в яких вказує на те, що при
замоканні пірогенного кремнезема він
перетворюється в сілігакельну глибу,
що унеможливлює будь-яку його подальшу
переробку. Незатверділий продукт може
бути перероблено. Вихід товарного
продукту в цьому випадку складає 30-60 % (в
залежності від ступеня замокання
матеріалу). Вартість переробки складає
приблизно 3,8 тис. доларів США на 1т
одержаного з переробки продукту.
Зазначене робить таку переробку товару
економічно недоцільною.

Розглянувши апеляційну скаргу та
відзиви на неї, вивчивши матеріали
справи, наявні в ній докази, заслухавши
пояснення представників учасників
судового процесу, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу
України за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Апеляційним судом встановлено, що
26.08.2011 року між компанією MCD (MINERALS & CHEMICALS
DISTRIBUTION) LIMITED, як замовником та ТОВ "ДН
ТРАНС", як перевізником було укладено
контракт № Т11/8-26 щодо здійснення
внутрішньодержавних та міжнародних
перевезень вантажним автомобільним
транспортом, за яким замовник
зобов'язався не пізніше, а ніж за 1 день
до початку завантаження надіслати
перевізнику заявку на перевезення
вантажів.

На підставі заявки MCD (MINERALS & CHEMICALS
DISTRIBUTION) LIMITED від 11.03.2013р., був
направлений транспорт за маршрутом ДП
"Калуський дослідно-експериментальний
завод Інституту хімії поверхні НАН
України" (м. Калуш, Івано-Франківська
область, Україна) до місця вивантаження
товару - Brenntag SPA-Dep.Trezzano II, Via Boccaccio 3 ENT.
Pergolesi, 29000 Trezzano sul Naviglio ITALY.

Відповідно з відміткою на заявці ТОВ
"ДП ТРАНС" був наданий автомобіль РЕНО
ВХ7384ВН (ВХ2425ХТ) для перевезення
пірогенного кремнезему (вага брутто
5551кг). Відповідно до інвойсу MCD (MINERALS &
CHEMICALS DISTRIBUTION) LIMITED №25 від 06.03.2013 р.
вартість товару пірогенний кремнезем
(код УКТЗЕД ) становила 18392,00 Євро.

За цим же контрактом, перевізник,
зокрема, зобов'язався здійснювати
контроль за правильністю завантаження,
розміщення та кріплення вантажу з
метою забезпечення його збереження при
перевезенні, розподіленню
навантаження на вісь, всі виявленні
зауваження при завантаженні в упаковці
записувати в CMR (п.4.4).

Як вірно зазначено в рішенні судом
першої інстанції, міжнародна товарно -
транспортна накладна СМR № 035736 не
містить будь-яких зауважень
перевізника щодо виявлення
нецілісності упаковки товару під час
завантаження.

Відповідність упаковки ТУ У
24.1-3:2010 в момент завантаження
товару підтвердило також Державне
підприємство "Калуський
дослідно-експериментальний завод
Інституту хімії поверхні НАН України" в
своїх письмових поясненнях.

19.03.2013 року одержувачем товару Brenntag SPA в
СМR № 035736 була здійснена відмітка про
те, що в місці вивантаження товар
прибув з намоклими мішками. При цьому,
колегія суддів звертає увагу на те, що в
графі 24 CMR №035736, яка повинна містити
відмітку про одержання вантажу, а також
дату та місце одержання - відсутні
будь-які записи одержувача (а.с. 93).

На підставі наведеного, а також
завіреної копії перекладу листа Brenntag SPA
від 29.03.2013 року судом першої інстанції
вірно встановлено, що доставлений
аморфний двоокис кремнію вагою 4840 кг на
загальну суму 18392 євро є повністю
мокрим через погані умови перевезення,
внаслідок чого товар є фактично
непридатним до його використання, й
зворотного відповідачем у справі
доведено не було.

20.03.2013 року компанією MCD на адресу ТОВ
"ДН-ТРАНС" була надіслана первинна
претензія, а також надіслані претензії
від 28.03.2013 року, від 02.06.2013 року щодо
фізичних властивостей та якісних
характеристик товару.

Статтею 924 Цивільного кодексу
встановлено, що перевізник відповідає
за збереження вантажу, багажу, пошти з
моменту прийняття їх до перевезення та
до видачі одержувачеві, якщо не доведе,
що втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким
перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з
його вини.

Статтею 1 Конвенції про договір
міжнародного автомобільного
перевезення вантажів встановлено, що
ця Конвенція застосовується до
будь-якого договору автомобільного
перевезення вантажів транспортними
засобами за винагороду, коли зазначені
в договорі місце прийняття вантажу для
перевезення і місце, передбачене для
доставки, знаходяться у двох різних
країнах, з яких принаймні одна є
договірною країною, незважаючи на
місце проживання і громадянство
сторін.

Відповідно до п.п.1,2 Конвенції
перевізник несе відповідальність за
повну чи часткову втрату вантажу або за
його ушкодження, що сталися з моменту
прийняття вантажу для перевезення і до
його доставки, а також за будь-яку
затримку доставки.

Однак, перевізник звільняється від
відповідальності, якщо втрата вантажу,
його ушкодження чи затримка його
доставки стались внаслідок дій або
недогляду позивача, внаслідок
інструкцій позивача, не викликаних
діями або недоглядом з боку
перевізника, внаслідок дефекту вантажу
чи внаслідок обставин, уникнути яких
перевізник не міг і наслідки яких він
не міг відвернути (п.2 ст. 17 Конвенції).

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції тягар доказу
того, що втрата вантажу, його
ушкодження чи затримка доставки
викликані обставинами, зазначеними в
пункті 2 статті 17, лежить на
перевізнику.

За змістом п. 5.4 контракту перевізник
несе повну відповідальність за
збереження вантажу з моменту прийняття
його до перевезення до моменту
передачі його вантажоодержувачу,
компенсуючи втрати в 100% обсязі від
вартості вантажу.

Крім того п. 5.7 контракту, саме на
перевізника покладено обов'язок
слідкувати за цілісністю упаковки під
час транспортування. Перевізник
повинен бути присутнім при
завантаженні товару, при цьому суворо
контролювати кількість матеріалу, що
завантажується, звіряти марку
матеріалу, що завантажується з
документами, а також перевіряти
цілісність упаковки при завантаженні й
вивантаженні, обов'язково бути
присутнім під час вивантаження товару,
підписати документи прийому - передачі,
бути присутнім при переважуванні
вантажу і при підписанні Weight Certificates.

Із листа Brenntag SPA від 10.04.2014 року,
адресованого компанії MCD (MINERALS & CHEMICALS
DISTRIBUTION) LIMITED встановлено, що останньою
було повністю повернуто попередню
оплату пірогенного кремнезему в сумі
18392 євро. (а.с. 228,229). Зазначена обставина
підтверджується також і наявними в
матеріалах справи копіями платіжних
повідомлень від 15.03.2013 року та від 04.04.2014
року (а.с. 224-227) та не спростована
відповідачем.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
покладення саме на перевізника
відповідальності у виді обов'язку
відшкодувати збитки, заподіяні
позивачу ушкодженням вантажу в сумі 100 %
його вартості, тобто 18392 євро, що за
офіційним курсом НБУ на дату звернення
з позовом (10,920037 грн. за 1 євро) становить
200841,32 грн.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 27
Конвенції, судом першої інстанції
також вірно проведено перерахунок
відсотків на компенсацію, що підлягає
сплаті, що повинні бути обраховані із
розрахунку п'яти відсотків річних саме
з дня надсилання перевізнику письмової
претензії, тобто в даному разі з
29.03.2013року. При цьому, судом вірно
визначено суму стягнення 5585,05грн.
(18392,00євро х 5% х 203 дні).

Подані відповідачем докази про снігові
замети та неможливість руху транспорту
вірно оцінені місцевим господарським
судом, як неналежні докази, оскільки
предметом спору є стягнення збитків у
виді вартості пошкодженого вантажу, а
не стягнення шкоди чи штрафних санкцій
за порушення строків його перевезення.

Отже, відповідачу слід було довести
вжиття ним всіх необхідних та можливих
заходів для забезпечення збереження
якісних характеристик товару, який ним
перевозився (ч. 2 ст. 17 Конвенції про
договір міжнародного автомобільного
перевезення вантажів, п. 8.1. контракту),
що останнім зроблено не було.

Крім того, посилання апелянта на
положення Статуту автомобільного
транспорту України і положення Правил
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні є недоречними.
Оскільки зазначені нормативні акти не
регулюють правовідносини з
міжнародних автомобільних перевезень.

Щодо акту огляду транспортного засобу
від 04.04.2013 року, який проводився
представником ПрАТ "Страхова компанія
"Перша", внаслідок чого не було виявлено
пошкоджень накриття напівпричепа, як
доказу відсутності вини апелянта,
колегія суддів приймає до уваги те, що
факт замокання товару було
беззаперечно встановлено ще 19.03.2013
року, в тому числі погоджено підписом
представника перевізника в
міжнародній товарно-транспортній
накладній, тому огляд лише 04.04.2013 року
цілісності тенту напівпричепа, не
спростовує факту пошкодження вантажу.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. Порушень чи неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права при розгляді
спору судом першої інстанції, судовою
колегією не встановлено, тому мотиви, з
яких подана апеляційна скарга не
можуть бути підставою для скасування
прийнятого у справі рішення, а наведені
в ній доводи не спростовують висновків
суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Рівненський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 23.01.2014 р. у
справі № 924/1365/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ДН Транс" -
без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3. Справу №924/1365/13 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Мельник О.В.

Суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Грязнов В.В.