м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4452/14 15.05.14
За позовом Комунального підприємства
"Київпастранс" в особі філії -
експлуатаційного депо;
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;
про стягнення 50
Від позивача: Рощахівська С.
А.,представник,довіреність №06-5/17 від
Від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до
господарського суду позовній заяві
просить стягнути з відповідача 36 792,94
грн. заборгованості з орендної плати та
комунальних платежів, 1 211,87 грн.
інфляційної складової боргу, 2 229,42 грн.
трьох відсотків річних, 10 045,31 грн. пені,
а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору з мотивів, вказаних у
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 р. порушено провадження
у справі №910/4452/14 та призначено розгляд
справи на 08.04.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.14 р. відкладено розгляд
справи на 06.05.2014 р., у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представника позивача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.05.14 р. відкладено розгляд
справи на 15.05.2014 р., у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представника відповідача.
У судовому засіданні 15.05.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення, яке
повернулось на адресу суду і
підтверджує факт направлення ухвали
господарського суду на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання 15.05.2014 р. своїх повноважних
представників та не надав письмовий
відзив на позовну заяву.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством
"Київпастранс" в особі філії -
Дарницького ремонтно -
експлуатаційного депо (орендодавець)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар) 04.01.2010 року було укладено
тимчасовий договорі № 07/101-10 про
передачу в оренду майна комунальної
територіальної громади міста Києва,
відповідно до якого відповідач
орендував у позивача нежилі приміщення
загальною площею 115,8 кв. м за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 3.1. договору, за
користування об'єктом оренди орендар
сплачує орендодавцю орендну плату,
розрахунок якої здійснюється на
підставі методики розрахунку орендної
плати за користування майном
територіальної громади м. Києва,
затвердженої рішенням Київради від
28.09.2006 р. №34/91, місячний розмір якої
згідно з розрахунком орендної плати, що
є невід'ємною частиною цього договору
(додаток 1), та на дату підписання
договору становить 2 084,40грн.

Між Комунальним підприємством
"Київпастранс" в особі філії -
Дарницького ремонтно -
експлуатаційного депо (орендодавець)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар) 01.12.2010 року було укладено
договір № 07/102-10 про передачу майна
комунальної територіальної громади
міста Києва, яке передається в оренду,
відповідно до якого орендодавець
передає, а орендар приймає в оренду
нежиле приміщення загальною площею 199,80
кв.м. на 1 поверсі за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п. 3.1. договору, за
користування об'єктом оренди орендар
сплачує орендодавцю орендну плату,
розрахунок якої здійснюється на
підставі методики розрахунку орендної
плати за користування майном
територіальної громади м. Києва,
затвердженої рішенням Київради від
28.09.2006 р. №34/91, місячний розмір якої
згідно з розрахунком орендної плати, що
є невід'ємною частиною цього договору
(додаток 1), та на дату підписання
договору становить 3796,20грн.

Згідно п. 3.2. договорів розмір орендної
плати за кожний наступний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції на поточний місяць.

Відповідно до п. 3.7 договорів,
відповідач зобов'язався вносити
орендну плату щомісячно, не пізніше
10-го числа поточного місяця, в повному
обсязі, незалежно від наслідків
господарської діяльності.

Крім того, на підставі виставлених
рахунків позивача, відповідач
зобов'язаний сплачувати вартість
комунальних послуг, відшкодування сум
земельного податку, витрат на
утримання прибудинкової території,
вартість послуг по ремонту і
технічному обслуговуванню інженерного
обладнання та внутрішньо-будинкових
мереж, ремонту будівлі, вивіз сміття, що
не входять до складу орендної плати (п.
3.9. договорів).

За доводами позивача відповідачем не
виконувалися договірні зобов'язання
щодо сплати орендних та інших платежів
за тимчасовим договором № 07/101-10 від
04.01.2010 року та договором № 07/102-10 від
01.12.2010 року, у зв'язку з чим у
відповідача виник борг у розмірі 36 792,94
грн. за період січень 2011 р. по вересень
2012 року.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язання
по сплаті орендних платежів.

Суд встановив, що за своєю правовою
природою укладений між сторонами
договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується із
положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, якими передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав умови договорів
належним чином, що підтверджується
актами приймання-передачі об'єкта
оренди від 31.01.2010 р. за тимчасовим
договором № 07/101-10 від 04.01.2010 р. та актом
прийому-передачі від 01.12.2010 р за
договором № 07/102-10 від 01.12.2010 р., що
підписані уповноваженими
представниками позивача та
відповідача та скріплені печатками
сторін, а також рахунками на оплату, які
виставлялися позивачем відповідачу,
згідно договору.

В свою чергу, відповідач в порушення
умов договору оренди не виконав своїх
зобов'язань щодо повної оплати
орендних платежів, в зв'язку з чим у
останнього існує заборгованість перед
позивачем в розмірі 36 792, 94 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи п.3.6 договору оренди
відповідачем було прострочено строк
виконання грошових зобов'язань по
сплаті орендних та комунальних
платежів.

Станом на час розгляду справи доказів
сплати заборгованість відповідачем до
суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості з орендної
плати та комунальних платежів за
тимчасовим договором № 07/101-10 від 04.01.2010
року та договором № 07/102-10 від 01.12.2010
року у розмірі 36 792, 94 грн. є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 10 045,31 грн. пені, 1 211,87 грн.
інфляційної складової боргу та 3 %
річних у розмірі 2 249,42 грн.

Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
встановлені договором або законом
правові наслідки.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у встановлений договором або
законом строк (частина 1 статті 612 ЦК
України).

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями у цьому кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з пунктом 6 частини 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 13.07.2012
року №01-06/908/2012 «Про доповнення
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2011
року №01-06/249 «Про постанови Верховного
Суду України, прийняті за результатами
перегляду судових рішень
господарський судів», за змістом
частини шостої статті 232
Господарського кодексу України та
статті 253 Цивільного кодексу України,
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання буде день, наступний за
днем, коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців. Проте законом або
договором можуть бути передбачені інші
умови нарахування.

Пунктом 6.2. договорів сторони
визначили, що за несвоєчасну сплату
орендних платежів відповідач має
сплатити на користь позивача пеню в
розмірі 0,5% від розміру несплачених
орендних платежів за кожний день
прострочення, але не більше розміру,
встановленого законодавством України.

Оскільки умовами укладеного між
сторонами договору оренди встановлена
можливість стягнення пені за кожний
день прострочення, то господарський
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача пеню у розмірі 10 045,31 грн. за
прострочення виконання зобов'язання.

Вказаної правової позиції
дотримується також Вищий
господарський суд України у постанові
від 31.01.2011 року у справі №41/103

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Перевіривши розрахунки позивача, суд
вважає позовні вимоги щодо стягнення 3%
річних в розмірі 2 249,42 грн. та 1 211,87 грн.
інфляційної складової боргу
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Київпастранс" в особі філії -
Дарницького ремонтно -
експлуатаційного депо (інд. 02150, м. Київ,
вул. Павла Усенка, 6, ) 36
792 (тридцять шість тисяч сімсот
дев'яносто дві) грн. 94 коп. основної
заборгованості, 10 045 (десять тисяч
сорок п'ять) грн. 31 коп. пені, 2 229 (дві
тисячі двісті двадцять дев'ять) грн. 42
коп. 3% річних, 1 211 (одну тисячу двісті
одинадцять) грн. 87 коп. інфляційної
складової боргу, а також 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 16.05.2014 р.