ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.05.14 № 910/9131/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірінгова компанія"
до Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк",
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н б/д Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
до Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк».

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
позовна заява б/н б/д не відповідає
вимогам норм чинного законодавства та
підлягає поверненню без розгляду на
підставі ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України з
огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Як визначено ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Відомості про місцезнаходження
юридичної особи включаються до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців".

В позовній заяві б/н б/д позивачем
вказано наступні адреси Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк»: 03087, м. Київ, вул.
Єреванська, буд. 1 та 01004, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 39.

З опису вкладення у цінний лист,
доданого до позовних матеріалів в
якості доказу направлення копії
позовної заяви з додатками вбачається,
що позивачем було направлено позовні
матеріали Публічному акціонерному
товариству акціонерний банк
«Укргазбанк» лише на адресу: 01004, м.
Київ, вул. Червоноармійська, 39.

В той же час, позивачем не вказано на
жодне з джерел (відповідні довідки з
ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців тощо), з яких він
отримав дані про належність
відповідачу саме вказаної у позовній
заяві адреси.

Крім того, позивачем не надано доказів
направлення копії позовної заяви з
додатками на поштову адресу Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк»: 03087, м. Київ, вул.
Єреванська, буд. 1, та не обґрунтовано
чому саме позовні матеріали направлено
лише на адресу: 01004, м. Київ,
вул.Червоноармійська, 39.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Згідно ч. 2 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Як вбачається з поданих матеріалів, від
імені позивача позовна заява підписана
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
Ю.П. Литовченко.

На підтвердження наявності
повноважень на підписання вказаного
позову в матеріалах справи наявна
довіреність від 02.01.2014, відповідно до
якої ТОВ «У.І.І.К.» уповноважило
Литовченко Ю.П. на представництво
інтересів товариства.

Втім, вказана довіреність підписана
генеральним директором ТОВ «У.І.І.К.» -
ОСОБА_2 Однак, будь-які документи, які
підтверджують повноваження ОСОБА_2
діяти від імені позивача в матеріалах
справи відсутні (установчі документи,
протокол про обрання, наказ про
призначення тощо відсутні).

Тоді як, відповідно до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПУ
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК України. Такі
ж наслідки настають, в разі коли в
позовній заяві відсутні відомості про
прізвище та посаду керівника юридичної
особи або до позовної заяви не додано
належні документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (частини третя -
шоста статті 28 ГПК), і на ці документи
немає посилання в заяві.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Як вбачається з позовних матеріалів,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
в позові б/н б/д посилається на наступні
документи: договір фінансового лізингу
№ 16л/05/06 від 04 травня 2006; договір
фінансового лізингу № 131л/11/07 від 01
листопада 2007; договір фінансового
лізингу №140л/12/07 від 18 грудня 2007;
договір фінансового лізингу №127л/08/07
від 16 серпня 2007; договір фінансового
лізингу №118л/06/07 від 20 червня 2007;
договір фінансового лізингу №26л/10/06
від 19 жовтня 2006; договір фінансового
лізингу №70л/12/06 від 15 грудня 2006.

Вказані договори, на які позивач
посилається в підтвердження позовних
вимог, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, позивач не зазначив, якими
доказами підтверджуються позовні
вимоги та не надав докази, які мають
такі зазначення підтверджувати, що є
підставою для повернення позову без
розгляду на підставі ст.. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" підставою для
повернення позовної заяви є, зокрема,
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
відсутність обгрунтованого розрахунку
стягуваної чи оспорюваної суми.

Якщо у позовній заяві є посилання на
докази, що підтверджують викладені
обставини, але самі докази до позовної
заяви не додані, таку заяву не можна
повертати з посиланням на статтю 63 ГПК.
У цьому випадку суддя у процесі
підготовки справи до розгляду ухвалою
витребовує ці докази від позивача чи
відповідача (абз. 6 п. 3.5 п. 3
вищенаведеної постанови Пленуму ВГСУ ).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір встановлюється
у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат (73 080,00
грн.). З позовних заяв немайнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
(1218,00 грн.).

Відповідно до п. 2.11. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N 7, якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Як вбачається з позовних матеріалів
позивачем заявлено позовні вимоги щодо
зобов'язання ПАТ АБ «Укргазбанк»
подати реєстратору заяву про
припинення обтяження і виключення з
реєстру обтяжень майна, а також вимога
щодо зобов'язання реєстратора
виключити з реєстру запис про
обтяження рухомого майна.

Проте, до позовної заяви б/н б/д в якості
доказу сплати судового збору додано
квитанцію №ПН47 від 23.04.2014, відповідно
до якої судовий збір сплачено лише в
розмірі 1 218,000 грн., тобто фактично лише
за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачем фактично
сплачено судовий збір у меншому
розмірі, аніж передбачено чинним
законодавством України.

На підставі вищевикладеного позивачем
не надано належних доказів сплати
судового збору у визначеному Законом
порядку.

Крім того, при наступному зверненні до
суду позивачу слід звернути увагу на
наступне.

Згідно п. 2.20. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 «Про деякі питання практики
застосування розділу 6 Господарського
процесуального кодексу України»
чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору, Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Статтею 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 р., платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту № 41 (підписи платника)
ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком і
зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитки печатка печатки, для
реквізиту № 51 (дата виконання)
зазначаються число, місяць та рік
списання коштів з рахунку платника
цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число
зазначається цифрами ДД, місяць -
словами, рік - цифрами РРРР, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Позивачем в якості доказу сплати
судового збору надано квитанцію №ПН47
від 23.04.2014.

Проте, у наданій разом з позовною
заявою квитанції №ПН47 від 23.04.2014
відсутні підписи відповідальних осіб
платника, відбиток печатки платника
(позивача), тобто вказані реквізити не
заповнені як того вимагає
вищезазначена Інструкція.

Крім того, суд наголошує на наступному.

Як вбачається з квитанції №ПН47 від
23.04.2014, судовий збір сплачено платником
ТОВ «У.І.І.К.» через ОСОБА_3 Однак, в
позовних матеріалах відсутні докази
щодо наявності повноважень у ОСОБА_3
здійснювати фінансові операції від
імені позивача.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущених порушень, після чого заявник
не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України).

Керуючись ч.1, п. 1, 3, 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до
неї документи заявникові без розгляду.

Суддя

Ю.В. Цюкало