ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.Справа № 922/273/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання
Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк", м. Київ до1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ольга.", м.
Дніпропетровськ, в особі ліквідатора
арбітражного керуючого Малишевої Т.А.
2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ортія", м. Харків,
3.Товарної біржі "Європейська", м.
Дніпродзержинськ 4. Харківського
міського управління юстиції в особі
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, м. Харків
про визнання недійсними результатів
торгів та повернення майна за участю
представників:

позивача - Ткаченко Р.В. (дов. №344 від
05.08.2013 р.)

1. відповідача - не з'явився

2. відповідача - Крицька Ю.О., дов. № 10/1
від 10.02.2014 р.

3. відповідача - не з'явився

4. відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ
Банк" в особі відділення "Харківська
регіональна дирекція" (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
до відповідачів: 1) Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ольга.", 2)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ортія", 3) Товарної
біржі "Європейська", в якій позивач
просить визнати недійсними результати
прилюдних торгів у формі цільового
аукціону з реалізації майна ТОВ "Ольга."
в процедурі банкрутства, а саме: Лот №1 -
нежитлова будівля літ. "А-2", загальною
площею 3435,7 кв.м., розташована за
адресою: Харківська область, м. Харків,
пр. Гагарина, буд. 167/1, Лот №4 - нежитлова
будівля літ. "Е-9", загальною площею 3603,8
кв.м., розташована за адресою:
Харківська область, м. Харків, вул.
Академіка Павлова, б.120, що відбулися 28
грудня 2012 року на Товарній біржі
«Європейська» м. Дніпроджержинськ та
оформлено Протоколом №1 від 28.12.12 р. про
проведення цільового аукціону та
Протоколом №4 від 28.12.12 р. про
проведення цільового аукціону
відповідно.

Судом 25 березня 2014 року було залучено
до розгляду у справі в я кості іншого
відповідача Харківське міське
управління юстиції в особі
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, про що
була винесена ухвала.

Від Позивача заяв та клопотань не
надійшло. У судовому засіданні
представник Позивача позовні вимоги
підтримує та просить суд задовольнити
їх у повному обсязі.

Представник 1. Відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив. Про день
та час розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Від 2. Відповідача заяв та клопотань не
надійшло. У судовому засіданні
представник проти задоволення
позовних вимог заперечує в повному
обсязі.

Представник 3. Відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Відомості щодо належного повідомлення
про день та час розгляду справи, на
момент слухання, в матеріалах справи
відсутні.

Представник 4. Відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Відомості щодо належного повідомлення
про день та час розгляду справи, на
момент слухання, в матеріалах справи
відсутні.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи
відповідно до вимог пункту 2.6.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
погодженої листом Вищого
господарського суду України від 19.02.2013
р. та затвердженої наказом Державної
удової адміністрації України від 20.02.2013
р. № 28, а тому суд вважає можливим
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами, як це передбачено статтею
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02
- 5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" (пункт
15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України (надалі - ГПК України), не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із статтею 93
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши присутніх представників
сторін, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Між ВАТ «ВТБ БАНК», правонаступником
якого є ПАТ «ВТБ БАНК», та Відкритим
акціонерним товариством «Ольга»,
правонаступником якого є ТОВ «Ольга.»,
було укладено Іпотечний договір № 115-Z/1
від 26.04.2007р., посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстраційним № 1876 (далі - Іпотечний
договір 1), укладений в забезпечення
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тагіт» за кредитним
договором № 115-Ю від 26.04.2007р. Відповідно
до Іпотечного договору 1 предметом
іпотеки є нежитлова будівля літ "А-2",
загальною площею 3 435,7 кв.м., розташована
за адресою: м.Харків, пр. Гагаріна, буд.
167/1 (далі Предмет іпотеки або разом
Предмети іпотеки).

Також, між ПАТ «ВТБ БАНК» та Відкритим
акціонерним товариством «Ольга»,
правонаступником якого є ТОВ «Ольга.»,
було укладено Іпотечний договір № 139-Z/1
від 23.08.2007р., посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстраційним № 3080 (далі - Іпотечний
договір 2), укладений в забезпечення
зобов'язань Приватної фірми «Апія» за
кредитним договором № 139-Ю від 23.08.2007р.
Відповідно до Іпотечного договору 2
предметом іпотеки є нежитлове
приміщення, загальною площею 3 603,8 кв.м.,
нежитлової будівлі літ."Е-9",
розташованої за адресою: м.Харків, вул.
Академіка Павлова буд. 120. (далі Предмет
іпотеки 2 або разом Предмети іпотеки).

28.12.2012 р. на Товарній Біржі
«Європейська» (Дніпропетровська обл.,
м. Дніпродзержинськ) відбулися торги у
формі цільового аукціону з реалізації
нерухомого майна ТОВ «Ольга.» (далі
Торги та/або Аукціон).: Лот № 1 -
нежитлова будівля літ "А-2", загальною
площею 3 435,7 кв.м., розташована за
адресою: м.Харків, пр. Гагаріна, буд. 167/1
(що є Предметом іпотеки 1); Лот № 4 -
нежитлове приміщення, загальною площею
3 603,8 кв.м., нежитлової будівлі літ."Е-9",
розташованої за адресою: м.Харків, вул.
Академіка Павлова буд.120 (що є Предметом
іпотеки 2); Проведення Аукціону та його
результати оформлено Протоколом № 1
від 28.12.2012р. про проведення цільового
аукціону, Протоколом № 4 від 28.12.2012р. про
проведення цільового аукціону, Актом
про проведений цільовий аукціон 1 6 від
28.12.2012 р. та Актом про проведений
цільовий аукціон № 4 від 28.12.2012 р.,
згідно яких Переможцем аукціону та
покупцем вищезазначених лотів стало
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ортія» (згідно
реєстрації Учасник аукціону № 2) з
кінцевою ціною продажу: Лот № 1 - 9 632 166,50
грн. та Лот № 4 - 5 127 907,40 грн., який
протягом 30 днів з дня проведення
аукціону був зобов'язаний сплатити
вартість придбаного на аукціоні майна
в ціні кінцевої реалізації та протягом
10 днів з дня проведення аукціону був
зобов'язаний сплатити комісійну
винагороду.

18.05.2011р. ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області порушено
провадження у справі №29/5005/6381/2011 про
банкрутство ТОВ "Ольга." за заявою
боржника на підставі ст.51 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом (у редакції
Закону що діяла до 19.01.2013р.).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 02.06.2011р.
у справі №29/5005/6381/2011 ТОВ "Ольга." визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 1 рік, до 02.06.2012р.,
ліквідатором ТОВ "Ольга." призначено
арбітражного керуючого Малишеву Т.А.,
яка з дня свого призначення, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
виконує функції з управління та
розпорядження майном ТОВ "Ольга.", а
також виконує повноваження керівника
(органів управління) ТОВ "Ольга.".

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши присутніх представників
сторін, повністю, всесторонньо, за
своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
оцінивши надані сторонами докази та
надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи з
урахуванням фактичних та правових
підстав позовних вимог учасників
судового процесу, користуючись
принципом об'єктивної істини,
принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд
вважає, що у задоволенні позовних вимог
Позивача слід відмовити в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України),
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених ГПК
України заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень, що були надані сторонами,
оскаржувані торги відбулися в рамках
справи № 29/5005/6381/2011 про банкрутство ТОВ
"Ольга." під час ліквідаційної
процедури.

Отже, ПАТ "ВТБ Банк" оспорює проведенні
в межах ліквідаційній процедури справи
про банкрутство ТОВ "Ольга." торги з
продажу його майна, яке знаходилось в
іпотеці у позивача.

Між тим, відповідно до частини 2 статті
4-1 Господарського процесуального
кодексу України справи про банкрутство
розглядаються в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом.

При цьому, враховуючи особливості
процедури банкрутства, визначені
нормами Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
господарський суд вирішує у межах
розгляду справи про банкрутство спори,
безпосередньо пов'язані із здійсненням
провадження в такій справі, в тому
числі про: визнання недійсними
правочинів, вчинених керуючим санацією
(ліквідатором); визнання права
власності на майно боржника;
оскарження результатів аукціону з
продажу майна боржника.

Таким чином, враховуючи, що порядок
продажу майна боржника, включеного до
ліквідаційної маси останнього,
врегульований нормами, зокрема, ст. 30
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 04.11.2012р.) і такий продаж
здійснюється у ліквідаційній
процедурі у межах справи про
банкрутство, спори про визнання
недійсними відповідних торгів з
продажу майна банкрута з підстав,
передбачених нормами діючого
законодавства, та з підстав порушення,
у тому числі згаданої статті Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 04.11.2012р.), вирішуються у межах
відповідної справи про банкрутство.

Відтак, оспорювання позивачем
правомірності проведення спірних
торгів шляхом подання окремого позову
із зазначенням в позовній заяві
викладених вище порушень та підстав їх
неправомірності, не відповідає
належному способу захисту порушеного
його прав та інтересів, відповідно до
норм ст.1, ч. 2 ст. 4-1 ГПК України та
статтям 1, 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" (
в редакції від 04.11.2012р.)

Суд також зазначає, що позивачем не
доведено факту порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів у
зв'язку з проведенням спірних торгів
нерухомого майна ТОВ «Ольга.» виходячи
з наступного.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку"
визначені наслідки переходу права
власності на предмет іпотеки до
третьої особи, де зазначено, що у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи - іпотекодавця, такий
спадкоємець не несе відповідальність
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимоги іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки. У разі
видачі заставної перехід права
власності на предмет іпотеки не
допускається до повного задоволення
вимоги за заставною, крім переходу
права власності на предмет іпотеки в
порядку спадкування чи
правонаступництва.

Таким чином обмежене речове право
Позивача - право іпотеки залишилось за
останнім, внаслідок чого будь-яких
майнових прав Позивача не порушено, а
звернення стягнення на останнє Позивач
має право в порядку встановленому
Законом України "Про іпотеку".

Тобто суд звертає увагу на наявність у
Позивача: (1) Права іпотеки на спірне
майно з урахуванням ст. 23 Закону
України "Про іпотеку"; (2) Можливість
звернення стягнення на це майно в
порядку передбаченим Законом України
"Про іпотеку"; (3) Відсутність будь-якого
порушеного майнового права Позивача у
виниклих правовідносинах.

Приписами ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" встановлено, що іпотека це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону,
виникають з

моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації та
інші юридичні особи, які здійснюють
підприємницьку діяльність мають право
на звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України визначено право кожної особи
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання чи
оспорювання.

За таких підстав, ПАТ "ВТБ Банк"
зобов'язаний зазначити та довести яким
чином в результаті проведення
ліквідатором ТОВ "Ольга." спірних
торгів відбулось порушення його прав
та в чому саме полягає таке порушення
прав.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.
До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Наведена інформація відсутня в
позовній заяві ПАТ "ВТБ Банк". В ході
судового розгляду справи позивач також
не навів зазначених обставин.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін. Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, оскільки
суд прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову, судові витрати у
даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 4-1, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя(підпис) І.П. Жигалкін