ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 травня 2014 р. справа
№903/427/14

за позовом Волинської обласної спілки
споживчих товариств, м. Луцьк

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Зміїнець
Луцького району

про стягнення 14 742 грн.

Суддя Войціховський В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Данилік Ф.Я. - начальник
управління правової,
організаційно-кооперативної та
кадрової роботи (дов. №1-10/1 від 10.01.2014р.)

від відповідача: ОСОБА_1 - підприємець,
ОСОБА_4 - представник (дов. від 01.07.2013р.)

Суть спору: Волинська обласна спілка
споживчих товариств звернулась до
господарського суду з позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 14 742 грн., в тому числі 9 360 грн.
заборгованості по сплаті орендних
платежів згідно договору оренди
торговельного місця №1041 від 14.02.2009р. з
додатковою угодою від 09.02.2011р., а також 5
382 грн. штрафних санкцій, нарахованих у
відповідності до п. 6.3 договору оренди
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань та порушення термінів
здійснення орендних платежів у
встановлених положеннями укладеної
між сторонами угоди оренди
торговельного місця порядку та строки.

Ухвалою господарського суду від
13.05.2014р. за вказаним позовом було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд в судовому
засіданні.

В судовому засіданні представник
позивача пред'явлені до підприємця
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав,
надавши на вимогу суду витребувані
документи та матеріали засвідчив на
укладенні між сторонами договору
оренди, передачу облспоживспілкою
підприємцю в оренду торговельного
місця, його використання відповідачем
у період січня-квітня місяців 2014 року з
метою здійснення підприємницької
діяльності, наявності у підприємця
ОСОБА_1 заборгованості по сплаті
орендних платежів за визначений період
в розмірі 9 360 грн., нарахування у зв'язку
з цим сум штрафних санкцій.

Також представником позивача в
судовому засіданні було заявлене
клопотання про покладення на
відповідача обов'язку відшкодування
Волинській ОССТ понесених нею при
поданні позову до суду витрат.

Відповідач у заяві №2 від 29.05.2014р. (а.с.
20), а також присутні в судовому
засіданні підприємець ОСОБА_1 та його
представник, долучаючи до матеріалів
справи документи в обгрунтування своєї
позиції, стосовно пред'явлених
Волинською ОССТ позовних вимог
заперечили, посилаючись на припинення
з 01.01.2014р. договору оренди
торговельного місця №1041 від 14.02.2009р. з
додатковою угодою від 09.02.2011р. просять
суд в позові про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, підприємця-відповідача та
його представника, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2009 року між Волинською
обласною спілкою споживчих товариств,
м. Луцьк в особі голови правління
Кандиби М.І. (Орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, с. Зміїнець
Луцького району (Орендар) було укладено
договір №1041 оренди торговельного
місця (а.с. 9), згідно пункту 1.1 якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у тимчасове платне
користування торговельне місце,
розташоване у АДРЕСА_1, яка не є
власністю Орендодавця.

Згідно п. 1.2 даного договору передача
торговельного місця в тимчасове
користування не спричиняє передачу
орендареві права власності на це місце,
власником залишається орендодавець, а
орендар користується ним протягом
терміну дії цього договору без права
суборенди та приватизації.

Згідно п. 1.3 даного договору вказане
торговельне місце, відповідає вимогам
Правил торгівлі на ринках і техніки
безпеки при роботі на ньому.

Пунктом 2.1 договору оренди передбачено,
що вступ Орендаря у користування
орендованим місцем настає одночасно із
підписанням сторонами даного договору.

Згідно п. 3.1 угоди розмір орендної плати
за торговельне місце складає 2 028 грн. на
місяць. Крім того, Орендар компенсує
Орендодавцю витрати по оплаті
використаної електричної енергії
згідно показів лічильника, розміщеного
на об'єкті торгівлі.

Згідно положень пункту 3.2 договору
орендна плата сплачується Орендарем
щомісячно на поточний рахунок
Орендодавця не пізніше 15-го числа
поточного місяця.

Згідно п.п. 7.1, 7.5 угоди цей договір діє з
01 січня 2009 року до 31 березня 2009 року
включно. Якщо Орендар продовжує
користуватися торговельним місцем
після закінчення дії договору, то за
відсутності заперечень Орендодавця
протягом місяця з дати закінчення дії
договору, договір вважається
поновленим ще на перший квартал.

Згідно п. 7.2 договору оренди від 14.02.2009р.
№1041 зміни та доповнення до угоди
вносяться шляхом підписання
додаткових угод, які є невід'ємною
частиною договору.

09 лютого 2011 року між Волинською
обласною спілкою споживчих товариств
та підприємцем ОСОБА_1 було підписано
додаткову угоду (а.с. 10) до договору №1041
оренди торговельного місця від 14.02.2009р.,
якою було внесено зміни до п. 3.1 угоди та
викладено його в наступній редакції:
"орендна плата за торговельне місце за
місяць оренди становить 2 340 грн.", яка
згідно п. 7.2 договору оренди є його
невід'ємною частиною.

Із пояснень представника позивача
вбачається, що оскільки Волинська ОССТ
не заперечувала з приводу припинення
договору оренди, а Орендар продовжував
користуватись орендованими площами,
дія угоди автоматично поновлювалась на
період 2010-2014 років.

Також із наданих пояснень представника
позивача слідує, що відповідачем
своєчасно та в повному розмірі
вносились поточні орендні платежі за
період оренди торговельного місця по 31
грудня 2013 року включно. Продовжуючи
користуватись орендованим
торговельним місцем АДРЕСА_1 у період з
01.01.2014р. по 30.04.2014р. та за відсутності при
цьому заперечень Волинської ОССТ
стосовно припинення дії договору
оренди торговельного місця від 14.02.2009р.
№1041, підприємець ОСОБА_1 допустив
порушення умов договору в частині
виконання зобов'язань щодо проведення
розрахунків по сплаті орендних
платежів за вказаний період, у зв'язку з
чим заборгував Волинській ОССТ 9 360 грн.
(з розрахунку по 2 340 грн. обов'язкового
щомісячного платежу).

Невиконання відповідачем умов
договору у визначеній частині,
наявність заборгованості 9 360 грн.,
виступило підставою для звернення
позивача до суду з позовом про
примусове стягнення із підприємця
ОСОБА_1 на користь Волинської
облспоживспілки існуючої суми боргу.
При цьому відповідачу за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань та
порушення термінів здійснення
орендних платежів у встановлених
положеннями укладеної між сторонами
угоди оренди торговельного місця
порядку та строки, відповідно до п. 6.3
договору оренди було нараховано та
включено до розміру позовних вимог 5 382
грн. штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи та
додатково представлені документи,
заслухавши пояснення представників
сторін та підприємця-відповідача,
господарський суд, оцінюючи подані
сторонами докази за своїм
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному й об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, дійшов до висновку про
безпідставність пред'явленого
позивачем до відповідача позову та
необхідність відмови Волинській
обласній спілці споживчих товариств у
задоволенні її позовних вимог.

Викладена позиція суду пов'язана з
наступними обставинами:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Статтею 628 ЦК України визначено, що
зміст договору становить умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України та ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями статті 193
Господарського кодексу України, статей
526, 527, 530 Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено законом або договором,
не випливає із суті зобов'язання. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України
визначено, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 283, 286 Господарського
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Судом встановлено, що в даному випадку,
відносини між сторонами носили
договірний характер, укладений між
Волинською ОССТ та підприємцем ОСОБА_1
договір оренди торговельного місця
№1041 від 14.02.2009р. із додатковою угодою
від 09.02.2011р. до нього недійсним в
судовому порядку не визнавався,
сторонами у встановленому порядку
достроково розірваний не був,
пролонговувався на наступні періоди
впродовж 2010-2013 років.

Положеннями пунктів 7.3, 7.5 договору
оренди торговельного місця від 14.02.2009р.
№1041 було визначено, що зміна або
розірвання договору в односторонньому
порядку не допускається, крім випадків,
передбачених чинним законодавством.

Дія договору припиняється внаслідок:
закінчення терміну дії договору, на
який його було укладено; дострокового
його розірвання у випадках,
передбачених даним договором та чинним
законодавством; відмови Орендодавця
від договору оренди у випадку несплати
Орендарем орендної плати протягом
трьох місяців підряд.

Якщо Орендар продовжує користуватись
торговельним місцем після закінчення
дії договору, то за відсутності
заперечень Орендодавця протягом
місяця з дати закінчення дії договору,
договір вважається поновленим ще на
перший квартал.

Пунктом 2.2 договору оренди від 14.02.2009р.
№1041 визначається, що після закінчення
дії договору або достроковому
розірванні, Орендар протягом десяти
днів після дати припинення дії
договору зобов'язаний звільнити
торговельне місце від малої
архітектурної форми та повністю
розрахуватися із Орендодавцем за усіма
борговими зобов'язаннями.

Судом в даному аспекті враховується та
береться до уваги, що 09 липня 2013 року
Волинською облспоживспілкою на адресу
підприємця ОСОБА_1 було направлено лист
за №1-329/1 (а.с. 21) із тексту котрого
вбачається відмова позивача у наданні
відповідачу запитуваної інформації у
зв'язку із відсутністю між сторонами
договірних відносин та наявністю
судових справ про звільнення
торговельного місця підприємцем,
визнання недійсним договору оренди.
При цьому облспоживспілкою було
повідомлено підприємця також про те, що
договір №1041 від 14.02.2009р. оренди
торговельного місця площею 39 кв.м. на
АДРЕСА_1, станом на 09.07.2013р. припинений.

Також судом засвідчується, що листом
від 27.12.2013р. №1-631/1 (а.с. 27) Волинська ОССТ
повідомляла підприємця ОСОБА_1 про те,
що 31.12.2013р. закінчується строк дії
договору оренди торговельного місця
від 14.02.2009р. №1041. Згідно з умовами п. 7.4
угоди, дія договору припиняється
внаслідок закінчення строку на який
його було укладено. Відповідно до ст. 785
Цивільного кодексу України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, у якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Також при
цьому позивачем було повідомлено
підприємця ОСОБА_1 про те, що оскільки
об'єкт торгівлі (мала архітектурна
форма) АДРЕСА_2 розміщений на
орендованому торговельному місці з
порушенням Правил безпеки систем
газопостачання України, договір оренди
торговельного місця від 14.02.2009р. між
договірними сторонами на 2014 рік
поновлено не буде, а також у зв'язку із
припиненням договірних відносин з
31.12.2013р., відповідно до п. 2.2 угоди
повідомлено Орендаря про його
зобов'язання в десятиденний строк
передати торговельне місце Волинській
ОССТ та звільнити його від належної
суб'єкту підприємницької діяльності
малої архітектурної форми.

Зазначений лист було направлено
підприємцю-відповідачу та отримано
останнім (поштові документи - а.с. 28-29).

Судом в процесі розгляду справи було
встановлено, що 27 лютого 2014 року
господарським судом Волинської
області за вх. №01-32/176/14 було
зареєстровано позовну заяву
Волинської обласної спілки споживчих
товариств за №1-80/1 від 24.02.2014р. (а.с. 26)
про зобов'язання підприємця ОСОБА_1
звільнити торговельне місце АДРЕСА_1,
від об'єкта торгівлі (малої
архітектурної форми) у зв'язку із
припиненням договору оренди
торговельного місця від 14.02.2009р. №1041 та
безпідставним користуванням
відповідачем орендованими площами.

Зважаючи на заяву Волинської ОССТ від
20.03.2014р. №1-130/1 про відмову від позову
(а.с. 30), ухвалою господарського суду
Волинської області від 14.04.2014р. (а.с. 31)
провадження у справі №903/172/14 за позовом
Волинської ОССТ до підприємця ОСОБА_1
про зобов'язання вчинити дії (звільнити
торговельне місце від об'єкта торгівлі)
було припинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Ухвала суду від 14.04.2014р. у справі №903/172/14
у встановленому порядку не
оскаржувалась та набрала законної
сили.

З огляду на викладені обставини,
господарським судом встановлено, що
укладений між Волинською обласною
спілкою споживчих товариств та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
договір від 14.02.2009р. №1041 оренди
торговельного місця з додатковою
угодою від 09.02.2011р. припинив свою дію з 01
січня 2014 року у зв'язку із закінченням
строку на який його було укладено,
небажанням Орендодавця продовжувати
термін дії угоди на наступний період
часу, повідомленням про це Орендаря,
здійсненим у встановленому порядку
Орендодавцем.

Свідченням припинення дії договору
оренди, волевиявлення облспоживспілки
на заперечення пролонгації договору на
наступний період, невиконання наймачем
обов'язку щодо повернення орендованої
торговельної площі виступає звернення
Волинської ОССТ до господарського суду
з позовом про зобов'язання підприємця
ОСОБА_1 вчинити дії (звільнити
торговельне місце від об'єкта
торгівлі).

Відтак суд вважає, що підстави для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача сум
заборгованостей по сплаті орендних
платежів та нарахованих за прострочку
виконання грошових зобов'язань
штрафних санкцій, нарахованих за
зобов'язаннями по припиненому за
волевиявленням орендодавця договорі
оренди торговельної площі відсутні, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити з покладенням на позивача
сум понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 283, 286
Господарського кодексу України, ст.ст.
6, 11, 509, 525-527, 530, 599, 628, 629, 759, 762, 785
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
В. А.
Войціховський

Повне рішення

складено

29.05.2014р

.