ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

20 травня 2014 р. Справа №902/507/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Нешик О.С. при секретарі
судового засідання Снігур О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом приватного підприємства
"Вінтехпостач", м.Вінниця

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар",
с.Черемошне Погребищенського району
Вінницької області

про стягнення 7 393,18 грн заборгованості
за поставлений товар

За участю представників:

позивача - Марченко С.І. (довіреність б/н
від 25.12.2013; паспорт серії НОМЕР_1);

відповідача - Лавренова О.А.
(довіреність б/н від 19.05.2014; паспорт
серії НОМЕР_2)

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство "Вінтехпостач"
звернулось до господарського суду
Вінницької області з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар" 7393,18 грн
заборгованості, що виникла внаслідок
невиконання останнім умов договору
купівлі-продажу продукції №ВТП-000111 від
03.01.2011, з яких 6999,94 грн - основний борг та
393,24 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 18.04.2014 порушено
провадження у справі №902/507/14 з
призначенням судового засідання на
20.05.2014.

В судовому засіданні 20.05.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача визнав
існуючу за товариством з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар"
заборгованість в розмірі 7393,18 грн.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

03.01.2011 між приватним підприємством
"Вінтехпостач" (постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар" (покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
продукції №ВТП-000111, відповідно до п.1.1.
якого продавець прийняв на себе
зобов'язання поставити, а покупець
зобов'язався прийняти і оплатити
продукцію: автомобільні деталі,
приладдя, сільськогосподарська
техніка (надалі товар), кількості і за
ціною, зазначеними у підписаних
сторонами даного договору накладних,
що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець
здійснює оплату продукції протягом 7
днів з моменту отримання партії
продукції.

На виконання умов даного договору
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 14125,19 грн, що
підтверджується обопільно підписаними
сторонами видатковими накладними,
копії яких містяться в матеріалах
справи (а.с.10-15).

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково, перерахувавши
на рахунок позивача 7125,25 грн, що
підтверджується банківськими
виписками, копії яких наявні в
матеріалах справи (а.с.18-25).

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача за
поставлений позивачем товар згідно
договору №ВТП-000111 від 03.01.2011 складає
6999,94 грн.

Даний висновок зроблено судом з
урахуванням обопільно підписаного
сторонами акту звірки
взаєморозрахунків станом на 31.03.2013 на
суму 6999,94 грн, усних пояснень
представника відповідача та з огляду
на те, що станом на час розгляду справи
в суді відповідачем не долучено до
матеріалів справи будь-яких доказів на
підтвердження погашення
заборгованості.

Наявність боргу спонукала позивача до
звернення з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин,
суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Виходячи з викладеного, враховуючи
доведеність боргу наявними у справі
доказами, суд вважає вимогу позивача
про стягнення боргу в розмірі 6999,94 грн
правомірною та обґрунтованою, з огляду
на що задовольняє її в повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивачем
заявлено до стягнення з відповідача 3%
річних в сумі 393,24 грн за період з 26.07.2012
по 09.04.2014.

Згідно із ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Дослідивши розрахунок заявлених до
стягнення з відповідача 3% річних, суд
дійшов висновку, що дані позовні вимоги
підлягають задоволенню в межах вимог,
заявлених до стягнення, як такі, що
відповідають законодавству та умовам
Договору.

Оцінивши подані представником
позивача докази та матеріали справи у
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до положень ст.49 ГПК України
понесені позивачем судові витрати на
оплату судового збору підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4-3, 22, 32, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК
України суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Хлібодар" (22240,
Вінницька область, Погребищенський
район, с.Черемошне; ) на
користь приватного підприємства
"Вінтехпостач" (21034, м.Вінниця,
вул.Ватутіна, 10а; ) 6999,94
грн боргу; 393,24 грн 3% річних та 1827,00 грн
відшкодування витрат зі сплати
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам у
справі рекомендованими листами з
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

В зв'язку з перебуванням судді О.С.
Нешик з 22.05.2014 по 26.05.2014 на лікарняному
повне рішення підписано 27 травня 2014 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - ПП "Вінтехпостач" (21034,
м.Вінниця, вул.Ватутіна, 10а);

3 - відповідачу - ТОВ "Хлібодар" (22240,
Вінницька область, Погребищенський
район, с.Черемошне)