номер провадження справи 19/25/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014
Справа № 908/1044/14

За позовом Приватного підприємства
«ВКВ-Сервіс» (79024, м. Львів, вул.
Промислова, 25; 79005, м. Львів, вул. К.
Левицького, 5, кв. 5-А)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(69065, АДРЕСА_2)

про стягнення 96992,66 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 31.03.14. звернулось Приватне
підприємство «ВКВ-Сервіс» з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 96992,66 грн.
заборгованості за Договором
купівлі-продажу № 17/08-02 від 17.09.12., з
яких: 92320,00 грн. - сума основного боргу,
3467,69 грн. - 3% річних, 1204,97 грн. -
інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по оплаті вартості
поставленого товару, внаслідок чого у
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
виникла заборгованість перед
Приватним підприємством «ВКВ-Сервіс».

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 01.04.14. порушено
провадження у справі № 908/1044/14, справі
присвоєно номер провадження 19/25/14,
судове засідання призначено на 17.04.14. о
12-00.

Представник позивача в судове
засідання 17.04.14. не з'явився, але 14.04.14. до
господарського суду Запорізької
області від Приватного підприємства
«ВКВ-Сервіс» надійшло клопотання про
розгляд справи № 908/1044/14 за відсутності
представника позивача в межах
викладених позовних вимог, в зв'язку з
неможливістю бути присутнім в судовому
засіданні.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 14.04.14. надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду від 01.04.14. та клопотання про
повернення наданих суду для огляду
оригіналів документів після вирішення
спору у справі № 908/1044/14, а саме:
Договору купівлі-продажу № 17/08-02 від
17.09.12., Свідоцтва про державну
реєстрацію Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, довідки про взяття на облік
платника податків № 7308/10/29-117 від 18.11.09.,
Свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
видаткових накладних № РН-0000056 від
26.09.12., № РН-0000088 від 19.12.12., № РН-0000089 від
21.12.12., розрахунку № 2 коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної від 11.02.13., карти
рахунку:361.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.04.14. розгляд
справи № 908/1044/14 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України відкладено на 21.05.14. о
10-30.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 15.05.14. надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду від 17.04.14.

Представник позивача в судове
засідання 21.05.14. повторно не з'явився,
але 15.05.14. до господарського суду
Запорізької області від Приватного
підприємства «ВКВ-Сервіс» надійшло
клопотання про розгляд справи № 908/1044/14
за відсутності представника позивача,
в межах викладених позовних вимог та на
основі наявних в матеріалах справи
доказів.

Представник відповідача в судове
засідання 21.05.14. повторно не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвал суду від 01.04.14.
та 17.04.14. не виконав, письмового відзиву
на позовну заяву не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 21.05.14.
клопотання позивача про повернення
оригіналів документів з матеріалів
справи, яке було подане суду 14.04.14., суд
його задовольнив, в зв'язку з наступним:

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що оригінали письмових
доказів, що є у справі, за клопотанням
підприємств та організацій
повертаються їм після вирішення
господарського спору та подання
засвідчених копій цих доказів.

Отже, повернення документів Приватному
підприємству «ВКВ-Сервіс» можливо лише
після вирішення господарського спору у
справі № 908/1044/14.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд задовольняє клопотання позивача
про повернення оригіналів документів з
матеріалів справи та повертає їх
позивачу, залучивши до матеріалів
справи належним чином завірені копії
цих документів.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду від 01.04.14. та 17.04.14. були
надіслані сторонам на адреси, які
зазначені в позовній заяві та
відповідачу - у витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 916670 від
06.05.14.

Таким чином, сторони вважаються
належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи, і їх неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/1044/14.

Розглянувши подані матеріали справи,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

17.08.12. між Приватним підприємством
«ВКВ-Сервіс» (далі - Продавець) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі - Покупець) укладено Договір
купівлі-продажу № 17/08-02 (далі - Договір).

У відповідності до умов Договору,
Продавець зобов'язується поставити
Покупцеві у встановлені строки
виробів: опору вуличну 4 м з одним
ліхтарем в кількості 39 (тридцять
дев'ять) шт. на суму 145080,00 грн. з ПДВ;
вартість одного виробу - 3720,00 грн. з ПДВ;
- опору вуличну 4 м з п'ятьма ліхтарями в
кількості 1 шт. на суму 6600,00 грн. з ПДВ;
вартість одного виробу 6600,00 грн. з ПДВ
(п. 1.1 Договору).

Приписами п. 1.2 Договору встановлено, що
Покупець зобов'язується прийняти товар
та сплатити за нього 151680,00 грн. в два
етапи: передоплата 50% вартості товару,
яка буде здійснена до початку поставки;
остаточний розрахунок (решта 50%) після
здійснення і документального
оформлення поставки.

Позивач посилається на те, що ним
належним чином та в строки виконано
зобов'язання за Договором, а саме
поставлено товар відповідачу на
загальну суму 151680,00 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
РН-0000056 від 26.09.12. на суму 33480,00 грн., №
РН-0000088 від 19.12.12. на суму 58680,00 грн., №
РН-0000089 від 21.12.12. на суму 59520,00 грн.,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Також позивач зазначає, що згідно до
зворотної накладної № ВН-000001 від 11.02.13.,
Покупцем було повернуто Приватному
підприємству «ВКВ-Сервіс» частину
товару на суму 36360,00 грн., копію якої
долучено до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на
виконання умов Договору було здійснено
передоплату за товар на загальну суму
23000,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками від 12.09.12. на
суму 3000,00 грн. та від 17.09.12. на суму 20000,00
грн., належним чином завірені копії
яких долучено до матеріалів справи.

Товар був прийнятий відповідачем без
зауважень та заперечень, але Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 належним
чином свої зобов'язання в частині
оплати вартості товару в повному
обсязі не виконав, чим порушив умови
Договору та вимоги чинного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надіслано на адресу
відповідача лист-претензію № 76 від
17.02.14., відповідно до якого Приватне
підприємство «ВКВ-Сервіс» зазначило
про необхідність Фізичною
особою-підприємецем ОСОБА_1 погасити
заборгованість за Договором
купівлі-продажу № 17/08-02 від 17.09.12. в
розмірі 92320,00 грн., який залишено
Фізичною особою-підприємецем ОСОБА_1
без відповіді.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
вартість поставленого товару в повному
обсязі не оплатив, чим порушив умови
Договору та вимоги чинного
законодавства України, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем станом на день звернення
позивача до суду з даним позовом склала
92320,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як передбачено пунктом 6.1 Договору,
Покупець зобов'язується прийняти товар
та сплатити за нього 151680,00 грн. в два
етапи: передоплата 50% вартості товару,
яка буде здійснена до початку поставки;
остаточний розрахунок (решта 50%) після
здійснення і документального
оформлення поставки.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивач передав
у власність відповідачу товар на
загальну суму 151680,00 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними видатковими накладними: №
РН-0000056 від 26.09.12. на суму 33480,00 грн., №
РН-0000088 від 19.12.12. на суму 58680,00 грн., №
РН-0000089 від 21.12.12. на суму 59520,00 грн.,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Також з матеріалів справи вбачається,
що згідно до зворотної накладної №
ВН-000001 від 11.02.13. Покупцем було
повернуто частину товару на суму 36360,00
грн., копію якої долучено до матеріалів
справи.

Однак, відповідачем вартість
поставленого товару належним чином та
в повному обсязі оплачена не була,
оскільки відповідачем було лише
частково оплачено суму боргу в розмірі
23000,00 грн., що підтверджується
двосторонньо підписаними видатковими
накладними: № РН-0000056 від 26.09.12. на суму
33480,00 грн., № РН-0000088 від 19.12.12. на суму
58680,00 грн., № РН-0000089 від 21.12.12. на суму
59520,00 грн., належним чином засвідчені
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Згідно з п. 3.1 Договору встановлено, що
цей Договір набуває чинності з моменту
його підписання Сторонами і діє до
17.12.13.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір, на час виконання
зобов'язань діяв.

Крім того, частиною 4 ст. 631 Цивільного
кодексу України зазначено, що
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Таким чином, закінчення 17.12.13. дії
Договору не звільняє Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 від
відповідальності за його порушення в
частині сплати боргу за його неналежне
виконання.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення умов Договору, оплату за
отриманий товар у встановлений
Договором строк, у повному обсязі не
здійснив, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем за Договором купівлі-продажу
№ 17/08-02 від 17.09.12. становить 92320,00 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що заборгованість відповідача перед
позивачем за неналежне виконання умов
Договору становить 92320,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 3467,69 грн. - 3%
річних, 1204,97 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 3467,69 грн. - 3 % річних
(за обґрунтованим розрахунком
позивача).

При перевірці правильності обчислення
позивачем суми збитків від інфляції,
судом встановлено, що позивачем
допущено помилку. За розрахунком суду з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума сума збитків
від інфляції в розмірі 1201,40 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Приватного підприємства
«ВКВ-Сервіс» є обґрунтованим та
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства
«ВКВ-Сервіс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (69065, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Приватного підприємства
«ВКВ-Сервіс» (79024, м. Львів, вул.
Промислова, 25; 79005, м. Львів, вул. К.
Левицького, 5, кв. 5-А, ідентифікаційний
код 37362544) 92320 (дев'яносто дві тисячі
триста двадцять) грн. 00 коп. - суми
основного боргу, 3467 (три тисячі
чотириста шістдесят сім) грн. 69 коп. - 3%
річних, 1201 (одну тисячу двісті одну) грн.
40 коп. - інфляційних втрат, 1939 (одну
тисячу дев'ятсот тридцять дев'ять) грн.
78 коп. - судового збору.

3. В частині стягнення 3 (трьох) грн.
57 коп. - інфляційних втрат в позові
відмовити.

4. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.05.14.

Суддя
І.В.
Давиденко