м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5923/14 13.05.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна"

до відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 12 230,11 грн.

Представники сторін:

від позивача: Гермаш С.М. -
представник за довіреністю № 13//3114 від
26.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» до відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 12 230,11 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 09.11.2012 року між ним
та ОСОБА_2 укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту №06/0649558/1005/12.

16.10.2013 року у м. Боярка, на вул.
Білогородська, сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу, автомобіля марки
«Мерседес», д.н. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3 та транспортного засобу
автомобіля марки «Фольксваген», д.н.
НОМЕР_2, що належить страхувальнику.

Позивачем було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 12 740,11 грн.

Цивільну відповідальність винуватця
ДТП застраховано у відповідача.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач
звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.04.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
13.05.2014 року.

22.04.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав письмові пояснення
по справі.

В судове засідання 13.05.2014 року
представник відповідач в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
від 07.04.2014 року не виконав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та дату судового засідання
повідомлений належним, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення № 013.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.10.2013 року
справа №369/10095/13-п, провадження
№3/369/3654/13, 16.10.2013 року близько 07 години 30
хвилин водій ОСОБА_4, керуючи
транспортним засобом Mercedes Benz, д/н
НОМЕР_1 по вул. Білогородській в м.
Боярка, рухаючись в напрямку м. Вишневе
виїжджаючи на круг, не дотримався
безпечного бокового інтервалу,
допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen
Jetta, д/н НОМЕР_2, який рухався в крайній
лівій смузі руху. В результаті
зіткнення автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Вищевказаною постановою, ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до договору добровільного
комплексного авто страхування:
добровільного страхування транспорту,
водіїв і пасажирів від нещасних
випадків на транспорті та
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №06/0649558/1005/12 від
09.11.2012 року, укладеного між приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Провідна» та ОСОБА_2,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом Volkswagen Jetta, д/н
НОМЕР_2.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП
відповідно до рахунку №С4205634-2 від
19.10.2013 року ТОВ «Атлант-М» склала 12 740,11
грн.

Згідно з страховим актом №1 від
08.11.2013 року позивачем вирішено виплати
ОСОБА_2 страхове відшкодування і
розмірі 12 740,11 грн.

Позивачем було сплачено страхове
відшкодування в розмірі 12 740,11 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №0058631 від
11.11.2013 року на рахунок ТОВ «Атлант-М».

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно статті 20 Закону України "Про
страхування", страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Цивільна відповідальність власника
транспортного засобу Mercedes Benz, д/н
НОМЕР_1, застрахована відкритим
акціонерним товариством Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/2791032 (діючий
поліс на 16.10.2013 року).

Так, до позивача у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом
позивач направив відповідачу заяву про
відшкодування збитків в порядку
регресу №Р/1005/12/1 від 16.01.2014 року,
відповідно до якої просив відшкодувати
в порядку регресу 12 740,11 грн., отримана
останнім 20.01.2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення
№041.

У встановлений строк позивачу не було
виплачено страхове відшкодування.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Пунктом 2 полісу № АС/2791032 передбачено,
що франшиза складає 510,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в розмірі 12 230,11 грн. в порядку регресу є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст.33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" (03049, м.
Київ, проспект Повітрофлотський,
будинок 25, ) страхове
відшкодування в порядку регресу в сумі
12 230 (дванадцять тисяч двісті тридцять)
грн. 11 коп. та судовий збір в розмірі 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 19.05.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий