ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"26" травня 2014 р.
Справа № 911/1935/14

Суддя Лопатін А.В., розглянувши
матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Фастів Київської області

до Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Фастівське» Інституту садівництва
Національної академії аграрних наук
України, м.Фастів

про стягнення 200980,00 грн.

встановив:

23.05.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області надійшла позовна
заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державного підприємства «Дослідне
господарство «Фастівське» Інституту
садівництва Національної академії
аграрних наук України про стягнення
200980,00 грн.

Згідно вимог статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення. Такий самий обов'язок
покладається на позивача у разі
залучення господарським судом до
участі у справі іншого відповідача,
заміни господарським судом
неналежного відповідача (із змінами,
внесеними згідно із Законами України
від 13.05.1997р. №251/97-ВР, від 19.05.2011р. №3382-VI).

Приписами пункту 2 частини першої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

З огляду на вищевказане, долучений до
позовної заяви фіскальний чек від
20.05.2014р. № 6875, за відсутності опису
вкладення у лист, не може вважатись
належним доказом направлення
відповідачеві копії позовної заяви від
19.05.2014 р. б/н та доданих до неї
документів.

Відповідно до вимог п. 6 частини першої
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Крім того, відповідно до частини першої
ст. 58 Господарського процесуального
кодексу України в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

У абз. 1 п. 3.6. роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від 26
грудня 2011 року N 18 вказано, що позивач
має право об'єднати в одній позовній
заяві кілька вимог, пов'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за господарським
договором і про застосування заходів
майнової відповідальності за його
невиконання тощо). Право об'єднати
кілька однорідних позовних заяв або
справ, у яких беруть участь ті ж самі
сторони, надане також судді. При цьому
останній вправі вирішувати питання про
об'єднання лише тих заяв (справ), які
перебувають в його провадженні.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Вимоги про стягнення вартості
невід'ємних поліпшень орендованого
державного майна за договором оренди №
8 від 01.08.2011 р. та договором оренди від
01.01.2012 р. базуються на різних підставах
виникнення та обґрунтовуються різними
доказами. Відповідно, заявлені
позивачем вимоги не зв'язані між собою
ні підставами виникнення, ні поданими
документами, що є порушенням
передбаченого статтею 58
Господарського процесуального кодексу
України правила об'єднання позовних
вимог.

У абз. 3 п. 3.6. роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від 26
грудня 2011 року N 18 вказано, що у випадку
якщо позивач порушив правила
об'єднання вимог або об'єднання цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).
Наприклад, господарський суд повинен
повернути позовну заяву без розгляду,
якщо: позов поданий одночасно до
залізниці та вантажовідправника
(вантажоодержувача), і в цій позовній
заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються
на комерційному акті, з вимогами, які
обґрунтовані іншими документами;
об'єднано вимоги про стягнення сум
боргу, який виник з різних договорів
або інших правочинів, і т. п.

З огляду на вищевказане, судовий
розгляд позову в якому об'єднано не
пов'язані між собою вимоги
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору по суті.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо порушено правила
поєднання вимог або об'єднано в одній
позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору.

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Позивачем у якості доказів сплати
судового збору у сумі 4019,60 грн. до
позовної заяви долучено копію
квитанції №11436.307.1 від 17.05.2014 р.

У п. 2.21 роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року №7 вказано, що платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

З огляду на вказані вище обставини,
копія квитанції №11436.307.1 від 17.05.2014р. не
є належним доказом сплати позивачем
судового збору за подання позовної
заяви майнового характеру.

Відповідно до вимог п. 4 частини першої
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 2.2. роз'яснень наданих
Вищим господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" копії,
які видаються органами державної влади
України, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та їх
об'єднаннями усіх форм власності,
повинні бути засвідчені з додержанням
вимог пункту 5.27 Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а у
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

У п. 5.27. Вимог до оформлення документів
ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 07.04.2003 N 55 вказано, що
відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту 23.

Згідно із приписами частини другої ст.
36 Господарського процесуального
кодексу України письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії. Якщо для
вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з позовних матеріалів,
копії документів долучених до позовної
заяви не є належним чином засвідченими.

Враховуючи вищевказане, керуючись
пунктами 4, 5 та 6 частини першої статті 63
та статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
А.В. Лопатін