м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-45/8778-2012 19.05.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Дістрібьюшн"

до відповідача 1: приватного
підприємства "Арес Інвестмент"

до відповідача 2: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 25.312,95 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача-1: не з'явилися;

відповідача-2: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Голден Дістрібьюшн"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до приватного
підприємства "Арес Інвестмент" та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
солідарне стягнення з останніх
заборгованості в сумі 25.312,95 грн.

Суть спору: позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем-2 порушено грошове
зобов'язання за укладеним між ними
договором від 08.04.2010 № 1096/о, останній
вартість отриманого товару оплатив
частково, що призвело до виникнення у
відповідача-2 перед позивачем
заборгованості в сумі 25.312,95 грн.

З метою забезпечення виконання
відповідачем-2 його зобов'язань за
договором від 08.04.2010 № 1096/о, між
позивачем та відповідачем-1 укладено
договір поруки від 24.05.2010 № 24, за
умовами якого відповідач-1 повністю та
безоплатно поручився перед позивачем
за виконання відповідачем-2 його
зобов'язань за основним договором.

Враховуючи, що відповідачами
зобов'язання за вказаними вище
договорами перед позивачем не
виконано, останній звернувся до
господарського суду за захистом свого
порушеного права шляхом стягнення з
відповідачів солідарно суми боргу, яка
складає 25.312,95 грн.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 02.07.2012 № 12256
вказану вище позовну заяву товариства
з обмеженою відповідальністю "Голден
Дістрібьюшн" передано на розгляд судді
Балаца С.В., з тих підстав, що дана
позовна заява була раніше повернута
суддею Балац С.В. без розгляду ухвалою
суду від 06.06.2012 № 05-5-45/2947.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.07.2012 прийнято позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Дістрібьюшн"
до розгляду та порушено провадження у
справі № 5011-45/8778-2012.

07 серпня 2012 року до господарського суду
надійшло клопотання позивача від 06.08.2012
№ б/н, згідно якого останній відмовився
від своїх позовних вимог до
відповідача-1 та просив суд стягнути
суму заборгованості з відповідача-2 та
покласти на нього витрати, пов'язані із
сплатою судового збору.

Відповідач-2 скориставшись правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю, з таких підстав. Як вказує
відповідач-2, останній із позивачем
договір від 08.04.2010 № 1096/о не укладав,
вказаний правочин не підписував.
Відповідач-2 вважає, що договір від
08.04.2010 № 1096/о з його боку підписано
іншою особою, а саме громадянином
ОСОБА_2, з яким відповідач-2 працювали в
одному приміщені (офісі), де саме
вказана особа мала змогу скористатися
печаткою та документами відповідача-2.
Водночас відповідач-2 зазначив, що не
уповноважував ОСОБА_2 на вчинення від
імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
будь-яких правочинів.

Також відповіач-2 у своєму відзиві
вказує на те, що первинний
бухгалтерський документ, який слугує
підставою для позову, по-перше, не
містить інформації про особу, яка
отримала товар, і, по-друге, первинний
документ не містить інформації про
документ, який би посвідчував особу і
підтверджував його повноваження на
отримання товарно-матеріальних
цінностей.

Таким чином, позивачем не надано суду
доказів, підтверджуючих укладення
відповідачем-2 договору від 08.04.2010 №
1096/о та отримання ним товару.

До господарського суду 24 вересня 2012
року від позивача надійшли пояснення
по суті спору, згідно яких від імені
відповідач-2 позивачеві було передано 2
екземпляри первинних документів,
підтверджуючих факт поставки товару,
один з яких має тільки підпис, а другий
має відбиток печатки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 Наведену
обставину відповідач-2 пояснив тим, що
ОСОБА_2 здійснював господарську
діяльність через ФОП ОСОБА_3

Також позивач зазначив, що
відповідачем-2 було повернуто
позивачеві частину товару, що
підтверджується двома відповідними
видатковими накладними, одна з яких
містить відбиток печатки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 і містить
підпис тотожний підпису головного
бухгалтера, зразок якого наведений у
додатку № 1 до договору від 08.04.2010 №
1096/о, а друга - без підпису і печатки.

З огляду на викладені вище обставини,
позивач вважає за необхідне направити
матеріали даної справи до
правоохоронних органів в порядку,
визначеному ст. 90 ГПК України, з метою
перевірки вищенаведених фактів та
виявлення в діях громадянина ОСОБА_2
ознак шахрайства.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.09.2012 провадження у справі №
5011-45/8778-2012 зупинено та направлено до
прокуратури Луганської області копії
матеріалів даної справи для перевірки
вищенаведених обставин справи,
виявлення ознак шахрайства, якщо такі
ознаки мають місце, та вжиття
відповідних заходів, встановлених
законодавством України.

19 березня 2014 року до господарського
суду надійшов лист прокурора міста
Луганська, яким останній повідомив, що
02 листопада 2012 року Кам'янобрідським РВ
ЛМУ ГУМВС України в Луганській області,
за результатами перевірки, проведеної
на підставі ухвали суду від 24.09.2012,
прийнято рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи
стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 190 Кримінального
кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.03.2014 провадження у справі №
5011-45/8778-2012 поновлено.

15 травня 2014 року від відповідача-2 до
господарського суду надійшла заява,
відповідно до якої фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд
розглянути справу без його участі та з
урахуванням його пояснень по суті
спору, викладених у його відзиві, та
наданих у судових засіданнях.

В судове засідання, призначене судом на
19 травня 2014 року, повноважні
представники сторін даної справи не
з'явилися

В судовому засіданні 19 травня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача та відповдіача-2
по суті даного спору та дослідивши
наявні у матеріалах даної справи
докази, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Голден Дістрібьюшн",
як продавцем, (далі - позивач) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як
покупцем, (далі - відповідач) укладено
договір від 08.04.2010 № 1096/о (далі -
Договір).

У відповідності до предмету Договору
позивач зобов'язується, згідно заявок
відповідача, продати, поставити та
передати відповідачеві товар, якість
якого відповідає стандартам і
технічним умовам виробника, а
відповідач зобов'язується прийняти та
оплатити позивачеві вартість
проданого (поставленого) товару, у
строки і в порядку, передбачених
Договором.

Під товаром у Договорі сторони
розуміють - товар в асортименті,
кількості і за ціною, які вказані у
видатковій накладній, на підставі якої
товар передається позивачем і
приймається відповідачем (далі - товар)
(п. 1.1 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору відповідач
зобов'язується оплатити ціну (вартість)
товару на протязі 21 (двадцять один)
календарних днів з моменту отримання у
власність товару.

Договір містить додаток від 08.04.2010 № 1, в
якому міститься зразок відбитку
печатки позивача, також у графі
"керівник" міститься підпис та ім'я
ОСОБА_1, у графі "головний бухгалтер"
також наявний підпис і ім'я ОСОБА_2

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), які повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору (ст. 526
Цивільного кодексу України), а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин,
останні є відносинами з поставки
товару, відтак, права і обов'язки сторін
визначаються, у тому числі, положеннями
глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивач на підставі Договору 10 і 23
квітня 2010 року поставив товар вартістю
44.430,25 грн і 59.003,28 грн, відповідно.
Остання поставка товару на суму 59.003,28
грн підтверджується видатковою
накладною від 23.04.2010 № ГД000016853, яка
наявна в матеріалах справи.

Таким чином, загальна вартість
поставленого позивачем товар у складає
103.433,53 грн.

Згідно видаткових накладних від 08.06.2010
№ 3 і № 4 товар загальною вартістю 78.120,58
грн було повернуто позивачеві.

З урахуванням наведених вище обставин,
загальна вартість поставленого товару
складає 25.312,95 грн.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його грошового
зобов'язання за Договором. Відповідач в
термін, встановлений п. 3.1 Договору,
оплату вартості отриманого ним товару
на користь позивача не здійснив.
Наведена обставина призвела до
виникнення у відповідача перед
позивачем заборгованості за Договором
в сумі 25.312,95 грн.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні").

Крім того, за приписами частин 1, 3 ст. 237
ЦК України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами. Довіреність на
вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі (частини 1, 3 ст. 244 ЦК України).

Частиною 1 ст. 245 ЦК України унормовано,
що форма довіреності повинна
відповідати формі, в якій відповідно до
закону має вчинятися правочин.

З огляду на наведені вище норми права
та правовідносини, які виникли на
підставі Договору, первинним
бухгалтерським документом,
підтверджуючого факт здійснення
сторонами господарської операції, має
бути видаткова накладна,
товарно-транспортна накладна, акт
прийому-передачі товару тощо, які
повинні бути підписані або
фізичною-особою-підприємцем особисто
або конкретною особою, яка згідно
належним чином оформленої довіреності
уповноважена фізичною
особою-підприємцем на одержання від
імені останньої певних
товарно-матеріальних цінностей
поставлених третьою особою.

Позивач, підтверджуючи свої позовні
вимоги, посилається на видаткову
накладну від 23.04.2010 № ГД000016853, згідно
якої позивач поставив відповідачеві
товар загальною вартістю 59.003,28 грн.
Вказана накладна наявна у справі в двох
екземплярах: перша - у вигляді
засвідченої копії, друга - в оригіналі.
Також, в матеріалах справи міститься
оригінал товарно-транспортної
накладної від 23.04.2010 № ГД000016853, яка
підтверджує безпосередню поставку
товару транспортним засобом.

Так, виходячи з першої видаткової
накладної (копія), остання містить
тільки підпис особи, яка отримала
товар, а друга (оригінал) - містить
прізвище і підпис особи, і яка
скріплена відбитком печатки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3. Відносно
товарно-транспортної накладної, то
вказаний документ містить у графі
"вантажоодержувач" лише відбиток
печатки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 Таким чином, вказані первинні
бухгалтерські документи суперечать
вимогам, встановленим ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", вказані документи
не містять даних, які б дали змогу
ідентифікувати особу, яка отримала
товар.

Докази, підтверджуючі факт
уповноваження відповідачем будь-яких
осіб на отримання від його імені
товарно-матеріальних цінностей
поставлених позивачем за видатковою та
товарно-транспортною накладними від
23.04.2010 № ГД000016853, серед матеріалів даної
справи відсутні.

Сукупність наведених вище фактичних
обставин дають суду всі підстави
вважати, що товар поставлений
позивачем згідно видаткової та
товарно-транспортної накладних від
23.04.2010 № ГД000016853 відповідачем особисто
не отримувався, останній жодної особи
на вчинення цих дій від свого імені не
уповноважував. Більш того, як
встановлено вище, зазначені первинні
бухгалтерські документи місять
відбитки печатки іншої фізичної
особи-підприємця, який не є стороною
Договору від 08.04.2010 № 1096/о.

Таким чином, позивач в порядку,
встановленому ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, факт
поставки і отримання товару за
видатковою та товарно-транспортною
накладними від 23.04.2010 № ГД000016853 саме
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 або
іншою уповноваженою ним особою не
довів, а також, як того вимагає припис
ст. 34 ГПК України, належними доказами не
підтвердив у зв'язку із чим, суд дійшов
висновку, що позов товариства з
обмеженою відповідальністю "Голден
Дістрібьюшн" є безпідставним та таким,
що задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та
статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "Голден
Дістрібьюшн" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26 травня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац