КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. Справа№ 910/19892/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання -
Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Скульська В.А. -
представник за дов. №14 від 10.01.14;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник
за дов. б/н від 30.03.12;

від третьої особи: Яковенко С.П. -
представник за дов. №108-105/01 від 09.01.14

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

на рішення Господарського суду міста
Києва від 06.11.2013р.

у справі № 910/19892/13 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Комунального підприємства
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації

про виселення та повернення майна,

В судовому засіданні 27.05.2014 р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації (далі - КП "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду", позивач) звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5, відповідач)
про виселення та повернення майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що 29.10.2008 між КП "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" та ФОП ОСОБА_5 був
укладений договір оренди нежитлового
приміщення № 709/3, на підставі якого
відповідачу було надано у тимчасове
платне користування приміщення
загальною площею 29,2 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_2 Строк дії договору встановлено
до 29.09.11. Після закінчення строку дії
договору відповідачем орендоване ним
приміщення не поверталось, в
результаті чого, позивач звернувся до
суду з вимогою виселити орендаря із
займаного приміщення.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 06.11.2013р. (повний текст
складено 07.11.2013 р.) позов задоволено
повністю. Виселено ФОП ОСОБА_5 з
нежитлового приміщення загальною
площею 29,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2,
шляхом передачі зазначеного
приміщення по акту прийому-передачі КП
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду".
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 1147,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
ФОП ОСОБА_5 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою (первинно подана
апеляційна скарга була повернута без
розгляду Київським апеляційним
господарським судом ухвалою від 12.12.2013),
в якій просить скасувати рішення у
даній справі та прийняти нове рішення,
яким відмовити в позовних вимогах.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції прийняв рішення з
порушенням норм матеріального права, в
неповному обсязі з'ясував обставини
справи, зокрема, прийняв рішення на
підставі неналежних доказів, а також
порушив норми процесуального права,
оскільки належним чином не повідомив
відповідача про час та місце розгляду
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.03.2014р.
повторно подану апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 20.03.2014р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався, оголошувалися перерви в
порядку ст. 77 ГПК України. Справа
розглядалася різними складами суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2013 було
залучено до участі у справу в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Солом'янську
районну в місті Києві державну
адміністрацію (далі - третя особа).

У судовому засіданні 27.05.2014 р.
представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
зазначив, що вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
просив залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача у судовому
засіданні 27.05.2014 р. підтримав
апеляційну скаргу, просив суд її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати.

Представник третьої особи у судовому
засіданні 27.05.2014 р. надав письмові та
усні пояснення, в яких зазначив, що
заперечує проти задоволення
апеляційної скарги та вважає рішення
суду першої інстанції законним та
обґрунтованим. Крім того, надав
письмові докази листування з
відповідачем, зокрема, стосовно
можливості пролонгації договору
оренди. Дані докази були прийняті судом
апеляційної інстанції та залучені до
матеріалів справи в порядку ст. 101 ГПК
України, оскільки третя особа не брала
участь при розгляді справи в суді
першої інстанції. Оригінали
документів, наданих третьою особою,
оглянуті судом в судовому засіданні
27.05.2014р. Відповідність копій та
оригіналів встановлена.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заперечень на неї, оглянувши оригінали
документів, заслухавши пояснення
учасників апеляційного провадження,
Київський апеляційний господарський
суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, 29 жовтня 2008 року між КП
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної у м. Києві ради
(яке відповідно до рішення Київської
міської ради від 23.06.2011р. № 291/5678 змінило
найменування КП "Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації), як
орендодавцем та ФОП ОСОБА_5, як
орендарем було укладено договір № 709/3
оренди нерухомого майна комунальної
власності територіальної громади
Солом'янського району міста Києва (далі
- договір).

Відповідно до п.1.2, 2.1 договору
орендодавець на підставі розпоряджень
Солом'янської районної у м. Києві
державної адміністрації № 2492 від 29.12.07,
№ 1825 від 29.10.08 передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежиле приміщення для реалізації
непродовольчих товарів. Об'єктом
оренди є нежиле приміщення по АДРЕСА_2
на першому поверсі площею 29,2 кв.м.

Пунктом 9.1 договору оренди сторони
передбачили, що строк його дії складає
період з 29.10.2008 до 29.09.2011 року.

Матеріалами справи підтверджується та
сторонами не заперечується той факт, що
на виконання умов договору
орендодавець за актом прийому-передачі
приміщення від 29.10.08 передав орендарю
приміщення площею 29,2 кв.м. в АДРЕСА_2

Судом першої інстанції також
правомірно встановлено, що рішенням
Київської міської ради від 23.06.2011р. №
291/5678 "Про деякі питання діяльності
комунальних підприємств та установ, що
належать до комунальної власності
територіальної громади м. Києва та
передаються до сфери управління
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації" змінено
найменування Комунального
підприємства "Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної у м. Києві ради
на Комунальне підприємство "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації (позивач), а також
реорганізовано Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Солом'янського району м.
Києва шляхом приєднання до
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації.

Відповідно до п. 9.7. договору, він
припиняє свою дію, зокрема, у разі
закінчення строку, на якій його було
укладено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що у
зв'язку з закінченням строку дії
договору та відсутністю домовленості
сторін щодо його продовження,
відповідач безпідставно перебуває в
орендованому приміщенні по теперішній
час.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, відповідач зазначав, що після
закінчення строку дії договору оренди
він продовжував сплачувати орендні
платежі, які виставлялися позивачем, а
тому апелянт вважає, що сторони досягли
домовленості щодо продовження
договору на той самий строк, який був
раніше встановлений договором в
порядку ст. 764 ЦК України.

В цій частині суд апеляційної
інстанції вважає необґрунтованими
доводи апелянта з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 284 ГК України строк
договору оренди визначається за
погодженням сторін. У разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення строку дії договору він
вважається продовженим на такий самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Відповідно до статті 764 Цивільного
кодексу України, якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Разом з цим, п. 9.2 договору окремо
зазначає, що він припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено. Питання про надання дозволу
на продовження строку договору оренди
та його умови, вирішується на підставі
письмового звернення орендаря до
органу виконавчої влади (в копії
орендодавцю), поданого не пізніше як за
три місяці до закінчення строку його
дії. Продовження терміну договору
оформлюється письмово угодою сторін,
яка є додатком до цього договору оренди
або укладенням нового договору. У разі,
якщо звернення орендаря не надійшло
або орендар не отримав дозволу на
продовження оренди об'єкту оренди,
орендар повинен звільнити об'єкт
оренди по закінченню терміну дії
договору та передати орендодавцю
об'єкт оренди по акту прийому-передачі.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що у
випадку, коли на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

Так, матеріалами справи
підтверджується, що листом № 2304/57 від
07.10.2011 року Комунальне підприємство
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації як
орендодавець за договором оренди від
29.10.08 № 709/3 повідомило відповідача про
закінчення строку дії договору оренди
та заявила свої заперечення щодо
користування відповідачем орендованим
майном після закінчення строку дії
договору оренди (29.09.11). У вказаному
листі позивач запропонував
відповідачеві протягом 10-ти днів після
отримання цього повідомлення
звільнити орендоване приміщення та
передати його по акту прийому-передачі
представникам орендодавця. Вказаний
лист було направлено на адресу
відповідача рекомендованим листом
10.10.2011 року, доказом чого є фіскальний
чек № 6522, копія якого знаходиться в
матеріалах справи. Таким чином,
орендодавцем (позивачем) було
дотримано вимоги законодавства щодо
місячного строку для повідомлення про
припинення дії договору оренди.

З боку третьої особи відповідач також
попереджався про необхідність
звільнити орендоване приміщення через
безпідставне користуванням ним.
Зокрема, листом від 16.10.2012 № 13452/01 (який
отримав представник відповідача)
апелянта було повідомлено про порядок
оформлення орендних відносин та
надання відповідних документів для їх
реєстрації. Також необхідною підставою
продовження договірних відносин між
сторонами було визначено повне
погашення відповідачем існуючої
заборгованості з орендної плати.

З урахуванням несвоєчасного внесення
відповідачем орендних платежів
протягом всього періоду користування
орендованим майном, листом від 14.02.13 №
108/735/01 Солом'янська районна державна
адміністрація звернулась до позивача з
дорученням вжити заходів щодо
звільнення орендованого відповідачем
приміщення.

При цьому, встановлення факту
існування заборгованості за договором
оренди та її часткового погашення
відповідачем не є предметом доведення
у даному спорі, а тому не
досліджувалися судом апеляційної
інстанції в розумінні ст. ст. 32, 34, 36, 43
ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України,
згідно ст. 27 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Доводи апелянта про надсилання йому
позивачем та третьою особою
повідомлень і листів на неналежну
адресу не приймаються судом
апеляційної інстанції, оскільки з
витягу ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 04.11.2013
вбачається, що адресою відповідача є:
АДРЕСА_1 (тобто саме та адреса, на яку
надсилалися вищезазначені листи та
повідомлення).

При цьому, п. 4.12. договору передбачає, що
саме на відповідача покладений
обов'язок письмово повідомляти
орендодавця та орган виконавчої влади
в 10-ти денний термін про зміну поштових,
розрахункових та інших реквізитів.

В свою чергу, зміна поштових реквізитів
відповідача вбачається лише з виписки
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 23.12.2013 (тобто
внесення відповідних змін відбулося
вже після ухвалення рішення по справі).

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції також відхиляє доводи
апелянта про неналежне повідомлення
його про час та місце розгляду справи в
суді першої інстанції, оскільки
штемпель канцелярії суду на зворотній
стороні ухвали та поштові
повідомлення, наявні в матеріалах
справи, свідчать про направлення
ухвали про порушення провадження у
справі від 15.10.2013 на дві адреси
відповідача (юридичну та адресу, за
якою знаходиться орендоване майно).

Інші доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження під час
перегляду рішення в суді апеляційної
інстанції, апелянт не подав жодних
належних доказів на спростування
висновків суду першої інстанції, які
могли б бути прийняті та дослідженні
судом апеляційної інстанції в
розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції по даній справі в
розумінні ст. 104 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги покладаються на апелянта в
порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 на рішення
Господарського суду міста Києва від
06.11.2013р. у справі № 910/19892/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 06.11.2013р. у справі № 910/19892/13
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/19892/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст складений 28.05.2014р.

Головуючий суддя
О.М. Коротун

Судді
О.М. Гаврилюк

І.А. Іоннікова