Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
___________________________________________
УХВАЛА

Від "20" травня 2014 р.
Справа № 14/906/8-Б/13-Г

За заявою ініціюючого кредитора:
Управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області (Житомирська область, смт.
Любар)

До боржника: Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нива" (с. Великі
Деревичі, Любарський район,
Житомирська область)

про визнання банкрутом

(в частині кредиторських вимог
управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області на суму 522,90 грн. та 348,60 грн.)

Суддя Гнисюк С.Д.

В засіданні суду прийняли участь:

- від ініціюючого кредитора: Поварчук
Н.В. - дов. від 03.02.2014

- від боржника: не з'явився

В провадженні господарського суду
Житомирської області перебуває справа
№14/906/8-Б/13-Г про банкрутство
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Нива"
(с.Великі Деревичі, Любарський район,
Житомирська область).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 03.01.2013 за
заявою Управління Пенсійного фонду
України в Любарському районі
Житомирської області (смт. Любар,
Житомирська область) було порушено
провадження у справі про банкрутство
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Нива"
(с.Великі Деревичі, Любарський район.
Житомирська область), за правилами
статей 6, 7, 12 та 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду
Житомирської області від 21.03.2013 визнано
банкрутом Сільськогосподарське
товариство з обмежено
відповідальністю "Нива", відкрито
ліквідаційну процедуру; призначено
ліквідатором Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нива" арбітражного
керуючого Черниша Олександра
Миколайовича.

06.06.2013 до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
№2956/03 від 03.06.2013 управління Пенсійного
фонду України в Любарському районі
Житомирської області про визнання
кредитором боржника на суму 1 045, 80 грн.,
що становить заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених згідно статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
період з січня по червень 2013, а саме, з
врахуванням розрахунку суми
заборгованості (№5018/06 від 27.09.2013), в
період з січня по лютий 2013 на суму 378, 56
грн., за березень 2013 на суму 144, 34 грн. та
в період з квітня по червень 2013 на суму
522, 90 грн. (том 2, а.с. 148 - 158, 218 - 225).

30.08.2013 до господарського суду
Житомирської області управлінням ПФУ в
Любарському районі Житомирської
області подано заяву за №4414/06 від
27.08.2013 про визнання кредитором боржника
на суму 348, 60 грн., що становить
заборгованість боржника з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених особам з числа колишніх
працівників підприємства боржника
згідно статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" в період з липня
по серпень 2013 (том 2, а.с. 202 - 209).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013 визнано
вимоги управління Пенсійного фонду
України в Любарському районі
Житомирської області на суму 522, 90 грн.
основного боргу (четверта черга), в
решті вимог відмовлено, зобов'язано
боржника сплатити в дохід Державного
бюджету України судовий збір на суму 573,
50 грн. за подання заяви з
кредиторськими вимогами (перша черга),
відмовлено у задоволенні заяви
управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області №4414/06 від 27.08.2013 про визнання
кредиторських вимог до боржника на
суму 348, 60 грн. (том 2, а.с. 249 - 253).

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області залишено
без задоволення, а ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 03.10.2013 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014, касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області задоволено частково, постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 та
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013 в
частині відмови у задоволенні заяв
Управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області №2956/03 від 03.06.2013 про визнання
кредитором боржника на суму 522, 90 грн. та
№4414/06 від 27.08.2013 про визнання
кредитором боржника на суму 348, 60 грн. у
справі 14/906/8-Б/13-Г скасовано. Справу
№14/906/8-Б/13-Г направлено в цій частині на
новий розгляд до господарського суду
Житомирської області в іншому складі
суду. В решті постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
18.11.2013 та ухвалу господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013 у
справі №14/906/8-Б/13-Г залишено без змін.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Житомирської
області Дєдух О.М. від 14.02.2014 №46/2014
призначено повторний автоматичний
розподіл справи №14/906/8-Б/13-Г (в частині
кредиторських вимог УПФУ в Любарському
районі Житомирської області на суму
522,90 грн. та 348,60 грн.).

Ухвалами господарського суду
Житомирської області від 17.02.2014 суддею
Гнисюком С.Д. прийнято справу
№14/906/8-Б/13-Г в частині кредиторських
вимог УПФУ в Любарському районі
Житомирської області на суму 522,90 грн.
та 348,60 грн. до свого провадження.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 11.03.2014 розгляд
справи відкладено, призначено наступне
судове засідання на 20.05.2014 та
зобов"язано управління Пенсійного
фонду України в Любарському районі
Житомирської області надати суду не
пізніше дати судового засідання
нормативно обґрунтовані письмові
пояснення по суті спору, в т.ч. з
урахуванням висновків, викладених у
постанові Вищого господарського суду
України від 28.01.2014, та з
нормативно-правовим обґрунтуванням
підставності поданих вимог за
заявлений період на стадії
ліквідаційної процедури.

В засіданні суду 20.05.2014 представник
управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області вимоги підтримав та надав суду
усні пояснення.

Ліквідатор в засідання суду 20.05.2014 не
з'явився. Про причини неявки суд не
повідомив.

Заслухавши пояснення представника
управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області, дослідивши матеріали справи,
заяви ініціюючого кредитора №2956/03 від
03.06.2013 про визнання кредитором боржника
на суму 522, 90 грн. та №4414/06 від 27.08.2013 про
визнання кредитором боржника на суму
348, 60 грн. у справі 14/906/8-Б/13-Г та додані до
них документи, господарський суд
Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно абзацу 3 п. 11 розділу X
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
станом на 19 січня 2013) положення цього
Закону, що регулюють ліквідаційну
процедуру, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Оскільки, до тексту нової редакції
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не увійшла
норма, яка в попередній редакції була
закріплена в ст. 52, а саме щодо
спрощеної процедури банкрутства
відсутнього боржника та можливості
звернутися до суду із заявою у разі,
якщо вимоги до боржника менші ніж
встановлено загальними правилами,
постановою господарського суду
Житомирської області від 21.03.2013 визнано
банкрутом Сільськогосподарське
товариство з обмежено
відповідальністю "Нива", за правилами
ст.52 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
чинній до 18.01.2013р.). Отже, господарським
судом Житомирської області при
розгляді даної справи застосовуються
положення Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції чинній до 18.01.2013 (далі Закону в
редакції від 04.11.2012).

Оголошення про відкриття
ліквідаційної процедури боржника
опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр"
№97(4983) від 01.06.2013 (том 2, а.с. 144).

06.06.2013 року до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
№2956/03 від 03.06.2013 управління Пенсійного
фонду України в Любарському районі
Житомирської області про визнання
кредитором боржника, зокрема, за період
з квітня по червень 2013 на суму 522, 90 грн.,
що становить заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених згідно статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" .

Заборгованість підтверджується
розрахунком фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

30.08.2013 року до господарського суду
Житомирської області управлінням ПФУ в
Любарському районі Житомирської
області подано заяву за №4414/06 від
27.08.2013 про визнання кредитором боржника
на суму 348, 60 грн., що становить
заборгованість боржника з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених особам з числа колишніх
працівників підприємства боржника
згідно статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" в період з липня
по серпень 2013.

Заборгованість підтверджується
розрахунком фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Предметом розгляду зазначених заяв є
визнання поточних кредиторських вимог
управління ПФУ та включення їх до
реєстру вимог кредиторів під час
ліквідаційної процедури.

Поточні вимоги нараховані кредитором
за період після прийняття судом
постанови про визнання боржника
банкрутом (після 21.03.2013).

Статтею 1 Закону в редакції від 04.11.2012
визначено поняття кредитора - це
юридична або фізична особа, державні
органи, які мають підтверджені у
встановленому порядку документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника. Конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

З дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури закінчується технологічний
цикл із виготовлення продукції і
підприємницька діяльність банкрута
завершується. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав. У банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань. Припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій за всіма
видами заборгованості банкрута. Вимоги
за зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури (частина 1
статті 23 Закону в редакції від 04.11.2012).

У межах повноважень, встановлених
Законом, ліквідатор заявляє в
установленому порядку заперечення
щодо заявлених до боржника у
визначений законом строк вимог
поточних кредиторів за зобов'язаннями,
які виникли під час провадження у
справі про банкрутство і є
неоплаченими (частина 1 статті 25 Закону
в редакції від 04.11.2012).

Отже, наведеними нормами Закону
законодавець визначив, що поточні
вимоги кредитора - це неоплачені
боржником вимоги, які виникли в
процедурах банкрутства, за період
після порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство і
до винесення постанови про визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора (аналогічну правову
позицію викладено в постановах
Верховного Суду України від 18.03.2014 у
справі №3-5гс14, від 08.04.2014 у справі
№3-8гс14, від 08.04.2014 у справі №3-6гс14 та від
13.05.2014 у справі №3-18гс14).

Закон не містить умов, які б
передбачали виникнення у банкрута
нових грошових зобов'язань, після
відкриття ліквідаційної процедури,
окрім випадків, прямо передбачених цим
Законом.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 30 Закону в редакції
від 04.11.2012, кошти, які надходять при
проведенні ліквідаційної процедури,
зараховуються на основний рахунок
боржника, з якого здійснюються виплати
кредиторам, у порядку, передбаченому
ст. 31 Закону в редакції від 04.11.2012, з
основного рахунку проводяться такі
виплати: поточні комунальні та
експлуатаційні платежі, інші витрати,
пов'язані із здійсненням ліквідаційної
процедури.

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 25 Закону в
редакції від 04.11.2012 - ліквідатор
повідомляє працівників банкрута про
звільнення та здійснює його відповідно
до законодавства України про працю,
тому після звільнення працівників
підприємства - банкрута фонд оплати
праці не формується і не сплачуються
витрати на виплату і доставку пенсій.

Вимоги управління Пенсійного фонду
України в Любарському районі
Житомирської області виникли після
винесення постанови про визнання
боржника банкрутом, у зв'язку з чим,
вказані вимоги не мають характеру
поточних.

Вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи. Постанова
касаційної інстанції не може містити
вказівок про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу,
про переваги одних доказів над іншими,
про те, яка норма матеріального права
повинна бути застосована і яке рішення
має бути прийнято за результатами
нового розгляду справи (ст. 111-12 ГПК
України).

У постанові Вищого господарського суду
України від 28.01.2014 у справі №14/906/8-Б/13-Г
зазначено, що враховуючи положення п. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", абз. 4 п. 2 ст. 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", п. 6.8
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного Фонду України
№21-1 від 19.12.2003р, органи Пенсійного
фонду України вправі заявляти грошові
вимоги про відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в ході провадження у
справі про банкрутство протягом
ліквідаційної процедури боржника, яка
проводиться відповідно до статті 23
Закону (в редакції від 04.11.2012), та до
державної реєстрації його припинення
як юридичної особи та внесення запису
про це до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, оскільки ці грошові
вимоги виникають з поточних
зобов'язань боржника з відшкодування
фактичних витрат на виплату пільгових
пенсій, які мали місце в ході
ліквідаційної процедури.

Також, Вищий господарський суд України
зазначив, що законодавством України
про пенсійне страхування припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, не пов'язується з
моментом відкриття ліквідаційної
процедури щодо підприємства-боржника.
Оскільки дана справа про банкрутство
порушена за Законом про банкрутство в
редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-УІ
від 22.12.2011року, провадження у даній
справі здійснювалось згідно закону про
банкрутство у старій редакції, то
положення законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є спеціальними щодо норм
Закону про банкрутство при визначенні
порядку нарахування
підприємством-боржником
заборгованості з фактичних витрат
органів Пенсійного фонду України на
доставку та виплату пенсій,
призначених на пільгових умовах, та
повинні застосовуватися переважно.
Відтак, в межах ліквідаційної
процедури органи пенсійного фонду
вправі заявляти грошові вимоги по
зобов'язаннях з відшкодування
фактичних витрат на доставку та
виплату пільгових пенсій, які
відповідно до статті 23 Закону про
банкрутство розглядаються
ліквідатором та включаються до реєстру
грошових вимог боржника, як вимоги,
заявлені в ліквідаційній процедурі.

При цьому, суд враховує, що відповідно
до ст. 111-28 ГПК України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

В постанові від 08.04.2014 №3-8гс14 Верховний
Суд України не погодився з
обґрунтуванням Вищого господарського
суду України при визнанні вимог УПФУ
поточними та включення їх до реєстру
вимог кредиторів на підставі пункту 2.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та пункту 6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1, відповідно до
яких не передбачено припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у період відкриття
ліквідаційної процедури щодо боржника,
оскільки у справах про банкрутство
застосовуються норми спеціального
закону - Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
які є пріоритетними відносно інших
законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Крім того, Верховний Суд України
зазначив, що постановою Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 15 роз'яснено, що провадження у
справах про банкрутство регулюється
Законом України від 14 травня 1992 року №
2343-ХІІ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
Закону від 30 червня 1999 р. № 784-ХІV, далі -
Закон), ГПК України, іншими
законодавчими актами України. Закон
містить спеціальні норми, які мають
пріоритет у застосуванні при розгляді
справ про банкрутство щодо інших
законодавчих актів України.

З огляду на встановлене, господарський
суд Житомирської області дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для визнання та включення
грошових вимог управління Пенсійного
фонду України в Любарському районі
Житомирської області до реєстру вимог
кредиторів Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нива" (с.Великі
Деревичі, Любарський район,
Житомирська область).

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні заяви управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області № 2956/03 від 03.06.2013
про визнання поточних кредиторських
вимог, які виникли за період з квітня по
червень 2013 в розмірі 522, 90 грн.
заборгованості по виплаті та доставці
пенсій та № 4414/06 від 27.08.2013 про визнання
поточних кредиторських вимог, які
виникли за період з липня по серпень 2013
в розмірі 348,60 грн. заборгованості по
виплаті та доставці пенсій слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 111-12, 111-28 ГПК України,
ст.ст.1, 22-25, 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 04.11.2012, господарський суд
Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви управління
Пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області №2956/03 від
03.06.2013 до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нива" (с. Великі
Деревичі, Любарський район,
Житомирська область) про визнання
поточних кредиторських вимог, які
виникли за період з квітня по червень
2013 в розмірі 522, 90 грн. заборгованості по
виплаті та доставці пенсій - відмовити.

2. У задоволенні заяви управління
Пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області №4414/06 від
27.08.2013 до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Нива" (с. Великі
Деревичі, Любарський район,
Житомирська область) про визнання
поточних кредиторських вимог, які
виникли за період з липня по серпень 2013
в розмірі 348,60 грн. заборгованості по
виплаті та доставці пенсій - відмовити.

3. Копію ухвали надіслати управлінню
Пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області та
ліквідатору Чернишу О.М.

Суддя
Гнисюк С.Д.

Друк:

1 - до справи

2 - УПФ України в Любарському р-ні
Житомирської обл. (13100, смт. Любар, вул.
Леніна, 52, Житомирська обл.) (рек. з
повід.)

3 - ліквідатору Чернишу О.М. (АДРЕСА_1)
(рек. з повід.)