ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.2014
Справа № 905/2246/14

Господарський суд Донецької
області у складі головуючого судді
Чернової О.В., при секретарі судового
засідання Федорової А.О.,

За участю представників сторін:

від позивача: Померанський І.В. за
довіреністю

від відповідача: Дарда І.А. - директор,
Мельник О.В. за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Державної установи
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс",
м. Донецьк

про стягнення заборгованості за
договором оренди в розмірі 129 371,98 грн.,
з яких основна сума боргу - 95 859,10 грн., 3
179,89 грн. - пеня, 30 332,99 грн. - штраф, -

В судовому засіданні 17.04.2014р. оголошено
перерву до 06.05.2014р. 13 год. 20 хв.

Державна установа
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк
(далі-Позивач) звернулась до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс", м.
Донецьк (далі-Відповідач) про стягнення
заборгованості за договором оренди в
розмірі 129 371,98 грн., з яких основна
сума боргу - 95 859,10 грн., 3 179,89 грн. - пеня, 30
332,99 грн. - штраф.

В обґрунтування заявлених вимог
Позивач посилається на неналежне
виконання Відповідачем умов договору
оренди нерухомого майна №11/04-09 від
01.04.2009р., внаслідок чого утворилась
стягувана заборгованість.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 172, 175, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
509, 526, 625 Цивільного кодексу України.

16 квітня 2014 року Відповідач надав
відзив на позовну заяву, в якому вказав
на часткову сплату боргу в розмірі 24
009,86 грн. та визнав позовні вимоги
частково в розмірі 71 849,24 грн., проти
решти позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 20.05.2014р.
представник Позивача підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечили, з підстав викладених у
відзиві.

Заслухавши у судовому засіданні
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши надані
суду сторонами докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2009р. між Позивачем
(далі-Орендодавець) та Відповідачем
(далі-Орендар) укладено договір
нерухомого майна, що знаходиться на
балансі НАН України №11/04-09 (а.с.11-14) (в
радіації додаткової угоди від 06.02.2013р.
до договору оренди нерухомого майна
№11/04-09 від 01.04.2009р.) згідно п. 1.1. якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме державне майно приміщення, що
були фільтрувальним та пічним
відділеннями (далі-Майно) площею 307,9 кв.
м., розміщене за адресою: м. Донецьк,
вул., Югославська, 5, на першому поверсі
основного лабораторно-технологічного
корпусу експериментальної ділянки, що
перебуває на балансі ДУ НТЦ
«Реактивелектрон» НАН України
(далі-Балансоутримувач), вартість якого
визначена відповідно до звіту про
незалежну оцінку майна від 30.12.2008р. і
становить за станом на 30.11.2008р., 315905,06
грн..

Відповідно до п. 3.1. Договору, орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.10.1995р. №786 зі змінами
(далі-Методика розрахунку) та
результатами конкурсу на право оренди
державного майна і становить без ПДВ за
базовий місяць розрахунку - березень
2009р. 14,00 грн. за 1 кв. м., а за всю
орендовану площу 5115,0 грн. та ПДВ 1023,12
грн., а всього 6138,72 грн., а з обліком
коефіцієнта 0,7 (промислова діяльність)
сплачує - 4297,10 грн.. Крім орендної плати
Орендар сплачує Орендодавцю по
розрахункам орендодавця:
відшкодування комунальних платежів,
відшкодування податку на землю,
витрати на утримання будинку та
прилеглої території, інші витрати.
Перерахування інших платежів за
рахунками здійснюються Орендарем не
пізніше 20 числа поточного місяця.

Орендна плата перераховується
Орендарем відповідно до вимог чинного
законодавства за весь час фактичного
користування приміщенням щомісячно не
пізніше 20 числа поточного місяця.
Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п.3.3.).

Згідно з п.3.6. Договору, орендна плата
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується на користь
Балансоутримувача відповідно до вимог
чинного законодавства з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що у
разі, якщо на дату сплати орендної
плати та інших платежів заборгованість
за ними становить до 30 календарних
днів, Орендар сплачує штраф у розмірі 10%
від суми заборгованості за кожен день
прострочення; за прострочення від 30 до
90 календарних днів - 20% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення; за прострочення більше 90
календарних днів - 50% простроченої суми
від суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Розділом 5 договору сторони визначили
права та обов'язки Орендаря.

Так, Орендар зобов'язаний своєчасно та
в повному обсязі сплачувати орендну
плату та інші платежі за цим Договором.
(п.5.1.3.)

Відповідно до п. 10.1. Договору (в
радіації додаткової угоди №7 від
28.01.2013р. до договору оренди нерухомого
майна №11/04-09 від 01.04.2009р.), цей договір
діє 01.04.2009р. по 31.03.2013р. включно.

Договір підписаний сторонами у
встановленому порядку.

01.04.2009р. за актами приймання -передачі,
підписаних сторонами, об'єкт оренди був
переданий Орендарю (а.с.15).

Відповідач свої зобов'язання за
договором оренди нерухомого майна
№11/04-09 від 01.04.2009р., стосовно оплати
орендної плати не виконав належним
чином, у зв'язку з чим у нього перед
Позивачем виникла заборгованість, яка
заявлена Позивачем до стягнення.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
Позивача такими, що підлягають
задоволенню частково, з огляду на
наступне:

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного позову
полягає у примусовому спонуканні
Відповідача до виконання грошових
зобов'язань за договором оренди
стосовно оплати орендної плати.

Зважаючи на статус сторін та характер
правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України
регламентуються насамперед його
положеннями та іншими актами
господарського законодавства,
Цивільним кодексом України, а також -
умовами договору оренди.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285
Господарського кодексу України та
ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України
за користування майном на умовах
оренди орендар (наймач) має сплачувати
орендну плату.

Як встановлено ч. 1 ст. 286 Господарського
кодексу України орендна плата
вноситься орендарем незалежно від
наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між Позивачем та
Відповідачем договір оренди
нерухомого майна №11/04-09 від 01.04.2009р. є
належною підставою для виникнення у
останнього грошових зобов'язань,
визначених їх умовами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних
підстав для ухилення від виконання
обов'язку зі здійснення не пізніше 24
числа поточного місяця платежу з
орендної плати та здійснення протягом 5
банківських днів з моменту складання
рахунку на оплату комунальних послуг
відповідно до п. 6.3 договору оренди
№883-МАГ від 25.09.2012р.

Підписаний сторонами без зауважень
розширений акт звіряння розрахунків із
зазначенням періоду нарахування
станом на 15.04.2014р. підтверджує наявну
заборгованість відповідача в сумі 95
859,10 грн.

Судом встановлю, що Відповідачем після
порушення провадження у справі
здійснена часткова оплата основної
суми боргу в розмірі 24009,86 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№59 від 14.04.2014р. згідно рахунку №1100 від
05.11.2013р.

Враховуючи часткову сплату
Відповідачем суми основного боргу в
розмірі 24009,86 грн., що існує в межах
даної справи в сумі, суд дійшов
висновку про відсутність на момент
розгляду справи предмету спору в цій
частині.

Відповідно до п. 1-1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, провадження у справі
в частині позовних вимог про стягнення
заборгованості з орендної плати в
розмірі 24009,86 грн. підлягає припиненню.

Як вбачається із матеріалів справи, і
Відповідачем доказів іншого всупереч
ст.ст. 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
надано, внаслідок невиконання грошових
зобов'язань заборгованість
Відповідача з основного боргу по
орендній платі складає 71 849,24 грн.

Таке невиконання грошових зобов'язань
кваліфікується судом як порушення
зобов'язання у розумінні ст. 610
Цивільного кодексу України, а сам
Орендар вважається таким, що
прострочив виконання грошових
зобов'язань у розумінні ч. 1 ст. 612 цього
Кодексу.

За таких підстав, позовні вимоги про
стягнення з Відповідача 71 849,24 грн. -
заборгованості по орендній платі
підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі
-сплата неустойки, що узгоджується із ч.
1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст. 218
Господарського кодексу України для
застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Враховуючи, що домовленість Позивача
та Відповідача про застосування пені у
разі прострочення оплати орендної
плати та оплати комунальних послуг
сформульована безпосередньо у п. 3.6.
договору оренди, вимоги ст. 547
Цивільного кодексу України стосовно
форми правочину щодо забезпечення
виконання зобов'язання, видом якого у
розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу
України є неустойка, у розглядуваному
випадку дотримані.

Приймаючи до уваги висновок суду щодо
наявності заборгованості Відповідача
з орендної плати, суд здійснивши
перевірку наданих Позивачем
розрахунків пені (а.с.13, а.с.5-6)
встановив, що її розмір не перевищує
встановленого ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
граничної ставки, а період стягнення
визначений із урахуванням меж,
передбачених ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

Отже вимоги про стягнення пені за
несвоєчасну сплату орендної плати в
сумі 3 179,10 грн. задовольняються судом
у повному обсязі.

Що стосується заявленого до стягнення
штрафу, передбаченого п. 3.7 договору в
якості неустойки за порушення грошових
зобов'язань, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.4 ст.231
Господарського кодексу України у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

За своєю правовою природою штраф,
передбачений п. 3.7. договору підпадає
під визначення неустойки, а саме пені,
згідно статті 549 ЦК України частина
третя якої встановлює, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У свою чергу пунктом 3.6. договору оренди
сторони вже передбачили нарахування
пені в розмірі двох облікових ставок
Національного банку України від
простроченого платежу за кожний день
прострочення. Крім того, судом
врахований обмежувальний розмір
подвійної облікової ставки НБУ згідно
приписів ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Зазначене дає можливість дійти
висновку про те, що умовами договору
передбачене подвійне стягнення пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання, що
не узгоджується з приписами статті 61
Конституції України відповідно до
якої, ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Аналогічну позицію висловив Верховний
Суд України в Постанові від 12.12.2011р. у
справі № 07/238-10.

За таких підстав, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення штрафу в розмірі 30 332,99 грн.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
стягуються з Відповідача на користь
Позивача пропорційно відношенню
первісного розміру позовних вимог до
розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної установи
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс", м.
Донецьк про стягнення заборгованості
за договором оренди в розмірі 129 371,98
грн., з яких основна сума боргу - 95 859,10
грн., 3 179,89 грн. - пеня, 30 332,99 грн. - штраф -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс", м.
Донецьк (83008, м. Донецьк, вул.
югославська, 8, ) на
користь Державної установи
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк (83049, м.
Донецьк, вул. Бакинських комісарів, 17-а,
) заборгованості з
орендної плати - 71 849,24 грн., 3 179,10 грн. -
пеня.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

Припинити провадження в частині
позовних вимог Державної установи
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс", м.
Донецьк про стягнення заборгованості з
орендної плати в розмірі 24009,86 грн.

В задоволенні позовних вимог
Державної установи
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс", м.
Донецьк про стягнення штрафу в сумі 30
332,99 грн. - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВК "Інтехсервіс", м.
Донецьк (83008, м. Донецьк, вул.
югославська, 8, ) на
користь Державної установи
"Науково-технологічний центр
"Реактивелектрон" Національної
академії наук України, м. Донецьк (83049, м.
Донецьк, вул. Бакинських комісарів, 17-а,
) витрати зі сплати
судового збору в сумі 1500,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та
підписано 22.05.2014р.