м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4007/14 26.05.14
За позовомТовариства з обмеженою
«Аквалайф-Україна»доТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгмортранс 1»простягнення 42 694,43
грн.Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Петриченко А.І. - дов. №
01-02/2014 від 12.02.2014 року;
від відповідача: Вернудін С.А. -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аквалайф-Україна»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгмортранс 1» про стягнення 42 694,43
грн., з яких 37 600 грн. основного боргу, 4
324,00 грн. пені, 415,03 грн. інфляційних
нарахувань, 355,40 грн. три відсотки
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 року порушено
провадження у справі № 910/4007/14, розгляд
справи призначено на 04.04.2014 року.
У судовому засіданні 04.04.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а також надав усні
пояснення по суті заявлених позовних
вимог, відповідно до яких позовні
Представник відповідача в судове
засідання 04.40.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача, ухвалою суду
від 04.04.2014 року розгляд справи
відкладено на 28.04.2014 року
В судовому засіданні 28.04.2014 року
представник позивача подав клопотання
про витребування у відповідача
видаткової накладної та витребувати у
ДПІ у Солом'янському районі у м. Києві
копію Додатку 5 до податкових
декларацій з податку на додану
вартість «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів», поданих ТОВ
«Торгмортранс 1» до податкового органу
у липні 2013 р., яке судом розглянуто та
Представник відповідача у даному
судовому засіданні надав усні
пояснення по суті спору відповідно до
яких заперечив проти задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
позивачем відповідачу товар
зазначений у позовній заяві не
Крім того, у даному судовому засіданні
представник позивача подав клопотання
про продовження строку вирішення
спору, яке судом розглянуто та
У зв'язку з необхідністю витребування
доказів ухвалою суду від 28.04.2014 року
розгляд справи відкладено на 19.05.2014
У судовому засіданні 19.05.2014 року
представник позивача надав відповідь
на запит, а також надав документи на
виконання вимоги ухвалу суду для
долучення до матеріалів справи. Крім
того, у даному судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення по суті заявлених вимог,
відповідно до яких позовні вимоги
Представник відповідача у судовому
засіданні 19.05.2014 року подав письмові
пояснення по справі, а також наддав
усні пояснення по суті спору,
відповідно до яких проти задоволення
позовних вимог заперечує.
Судом на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено перерву в судовому засіданні
Представник позивача у судовому
засіданні 26.05.2014 р. надав усні пояснення
по суті спору, відповідно до яких
позовні вимоги підтримав у повному
Представник відповідача надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких проти задоволення позовних вимог
заперечив у повному обсязі.
В судовому засіданні 26.05.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
08.07.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аквалайф-Україна»
(продавець, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Торгмортранс 1» (покупець, відповідач)
був укладений договір купівлі-продажу
пункту 1.1 якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцеві, а покупець - прийняти та
оплатити у порядку, передбаченому
даним договором складську техніку
(далі - товар) у відповідності до
специфікацій до даного договору.
Пунктом 1.3 договору визначено, що товар
переходить у власність покупцеві з
моменту передачі товару за
товаросупровідними документами.
Відповідно до пункту 3.2 договору оплата
товару здійснюється в гривнях протягом
3 (трьох) календарних місяців з дати
прийому товару, шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця.
Згідно з пунктом 4.3 зобов'язання
продавця з відпустки та відвантаження
товару рахуються виконаними з моменту
підписання накладної представниками
продавця та покупця.
Як стверджує позивач, ним було передано
відповідачу товар на загальну суму 37
600,00 грн. Факт передачі товару
відповідачу підтверджується
податковою накладною № 2662 на суму 37 600,00
грн. та Додатком 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 р. «Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів», який
продавцем було передано в електронному
вигляді до ДПІ Солом'янського району ГУ
Міндоходів у м. Києві 20 серпня 2013 р.
Умовами пункту 3.2 договору передбачено,
що оплата товару здійснюється в
гривнях протягом 3 (трьох) календарних
місяців з дати прийому товару, шляхом
безготівкового перерахування грошових
засобів на розрахунковий рахунок
Таким чином, за твердженням позивача,
зобов'язання відповідача щодо оплати
товару повинно було бути виконаним не
пізніше 11.10.2013 року. Разом з тим,
відповідачем у строки встановлені в
договорі поставлений товар оплачено не
У зв'язку з вищевикладеним, позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 42 694,43 грн., з
яких 37 600 грн. основного боргу, 4 324,00 грн.
пені, 415,03 грн. інфляційних нарахувань,
355,40 грн. три відсотки річних.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача задоволенню не
підлягають з наступних підстав.
Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Статтею 527 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статті 628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Відповідно до 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Згідно з пунктом 4.3 зобов'язання
продавця з відпустки та відвантаження
товару рахуються виконаними з моменту
підписання накладної представниками
продавця та покупця.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Відповідно до інформаційного листа №
01-06/928/2012 від 17.07.2012 «Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права» сказано, що
при підписанні покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
З огляду на вищезазначене, видаткова
накладна є первинним обліковим
документом, який фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, а
отже і є підставою виникнення обов'язку
щодо здійснення розрахунків за
Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази (видаткові накладні),
які свідчили б про поставку позивачем
на користь відповідача продукції на
Також в наданих суду податкових
декларацій з податку на додану
вартість «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів», поданих ТОВ
«Торгмортранс 1» до податкового органу
у липні 2013 р. відсутні відомості щодо
отримання відповідачем від позивача
товару на суму у розмірі 37 000,00 грн.
Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Оскільки, позивач не надав доказів, які
б свідчили про поставку на користь
відповідача товару на суму 37 600, 00 грн.
(наявність підписаних представниками
сторін видаткових накладних), то вимога
позивача про стягнення з відповідача
грошових коштів в сумі 37 600,00 грн. - не є
законною та обґрунтованою, не була
доведена належними та допустимими
доказами і задоволенню не підлягає.
З огляду на те, що судом було відмовлено
в задоволенні позовних вимог в частині
стягнення основного боргу, то вимоги
позивача про стягнення 4 324,00 грн. пені,
415,03 грн. інфляційних нарахувань, 355,40
грн. три відсотки річних також
задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
1. В задоволенні позову відмовити
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

02.06.2014 р.

Суддя
О.М. Спичак