ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2014 р.Справа № 916/988/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився (був присутній
в засіданні суду 14.04.14. Бєлуха А.В.
згідно довір. №77 від 17.01.14. №77);

від відповідача: не з'явився (був
присутній в засіданні суду 12.05.14.
Данилов О.І. згідно довір. від 12.05.14. за
№6);

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Лінде Газ Україна" (м.
Дніпропетровськ);

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Металопром"
(м. Одеса);

про стягнення 37800,00грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони на
підставі ст.69 ГПК України.

17.03.2014р. Публічне акціонерне товариство
"Лінде Газ Україна" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Металопром"
про стягнення 37800,00грн.

Ухвалою суду від 18 березня 2014р.
порушено провадження у справі № 916/988/14
за вищезазначеним позовом.

14.04.14. позивач надав заяву про зменшення
позовних вимог, згідно якої просить суд
стягнути з відповідача борг в сумі
32400,00грн.(а.с.53-54).

Враховуючи вимоги ст.22 ГПК України, суд
приймає до розгляду заяву про
зменшення позовних вимог і розглядає
справу в межах зазначеної заячви

12.05.2014р. за вхід. №11976/14 ПАТ "Лінде Газ
Україна" надіслав до господарського
суду заперечення проти надання
розстрочки по справі та довідку про
стан заборгованості, згідно якої
станом на 07.05.2014р. заборгованість
Приватного акціонерного товариства
"Металопром" перед позивачем становить
25000,00грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав заяву
за вхідн. №13049/14 про розгляд справи без
його участі, у якому теж заперечує
проти розстрочки виконання рішення
суду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи був повідомлений вчасно і
належним чином у судовому засіданні
12.05.14., в якому пояснював, що відповідач
частково розрахувався з позивачем, і
тому борг становить 23000,00грн. Просив
надати розстрочку виконання рішення
суду, мотивуючи скрутним фінансовим
становищем.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.01.2009р. між Відкритим акціонерним
товариством "Лінде Газ Україна",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Лінде Газ
Україна" (позивач) та Приватним
акціонерним товариством "Металопром"
(відповідач) укладено договір оренди
№428-МТ-310-270109-С-АК.

Предметом договору є зобов'язання
орендодавця придбати та передати
орендатору в швидке платне
користування наступне майно: ємності
для зберігання рідкого кисню і
обладнання для його газифікації для
здійснення орендарем господарської
діяльності.

Відповідно до п. 2.1 розмір орендної
плати за користування обладнанням на
час укладення договору
становить7600,00грн. в місяць без
врахування ПДВ.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що
орендна плата проводиться орендарем в
строк не пізніше 20-числа наступного
місяця за попередній місяць, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок орендодавця на
підставі виставленого рахунку. Датою
сплати вважається дата зарахування
грошових коштів в повному обсязі на
розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно п. 3.1 договору строк оренди
обладнання переданого в користування
за договором оренди становить 10 років.

Пунктом 4.3.2. договору узгоджено, що
орендар зобов'язується своєчасно
сплачувати орендодавцю орендну плату з
врахуванням умов договору.

Розділом 8 договору передбачено, що
договір вступає в дію з моменту його
підписання та скріплення печатками
сторін і діє до 27.01.2014р.та пролонгується
на наступні 12 місяців, якщо не менш як
за 6 місяців до закінчення строку дії
договору не було письмового
повідомлення щодо закінчення строку
дії договору.

Додатковою угодою до договору оренди
№4 від 15.08.11., орендна ставка за
користування обладнанням становить
9000,00грн. в місяць без врахування ПДВ.

Отже, на виконання умов договору оренди
та у відповідності до додаткових
погоджень, позивач надав в оренду
обладнання, що підтверджується актами
здачі-приймання виконаних послуг (а.с.
22-27) та актом звірки взаєморозрахунків
підписаним між сторонами та підписи
яких посвідчено печатками.

Відповідач в свою чергу, неналежно
виконав прийняте зобов'язання за
договором, бо не розрахувався за
договором №428-МТ-310-270109-С-АК від 27.01.2009р.,
у зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість з сплати оренди станом
на час подання позову в сумі 37800,00грн.

Як суд зазначав вище, 14.04.2014р.
представник позивача надав заяву про
зменшення позовних вимог, згідно якої
просив стягнути з відповідача у період
з 01.01.13. по 28.03.14. борг в сумі 32400,00грн.,
яку суд прийняв до розгляду.

У судовому засіданні 12.05.2014р.
представник відповідача надав акт
звірки взаєморозрахунків, згідно якого
заборгованість станом на 12.05.14.
становить 23000,00грн. та платіжні
доручення, якими сплачено
заборгованість в сумі 9400,00грн., а саме:
№171 від 29.04.14. на суму 2400,00грн., №149 від
17.04.2014р. на суму 5000,00грн. та №182 від
08.05.2014р. на суму 2000,00грн.

Отже, відповідач після подачі заяви про
зменшення позовних вимог сплатив борг
в сумі 9400,00грн.

Відповідно до п.1-1. ст. 80 ГПК України, суд
припиняє провадження у справі за
відсутністю предмету спору, в частині
стягнення основного боргу в сумі
9400,00грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
23000,00грн. (32400,00грн. - 9400,00грн.).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності
(ст. 2 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна" № 2269
від 10.04.1992 р.).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Нормою ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Статтею 631 Цивільного кодексу
України, зокрема, передбачено, що
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, що передбачено
ст. 611 Цивільного кодексу України.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч.1
ст.762 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову у частині стягнення
23000,00грн.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Представник відповідача визнав борг у
засіданні суду 14.04.14., просив
розстрочити виконання рішення суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
задовольняє позов в частині стягнення
23000,00грн., оскільки позов є
обґрунтований у відповідності до вимог
чинного законодавства та
підтверджується належними доказами,
наявними в матеріалах справи, та
припиняє провадження в частині
стягнення 9400,00грн. за відсутністю
предмету спору.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні
клопотання представника відповідача
щодо розстрочення виконання рішення
суду, враховуючи наступне.

За приписами п.6 ст.83 ГПК України,
господарський суд приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно п.7.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12.
із відповідними змінами „Про деякі
питання практики виконання рішення,
ухвал, постанов господарських судів
України", підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Проаналізувавши обставини, покладені в
основу доводів боржника, заперечення
стягувача, господарський суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
заяви відповідача про розстрочку
виконання рішення, оскільки останнім
не надано належних доказів, які би
підтверджували виняткові обставини, що
ускладнюють або роблять неможливим
виконання рішення суду, зокрема, не
надано доказів, які б підтверджували
відсутність коштів на розрахункових
рахунках чи майна у відповідача.

До того ж знаходження боржника в
тяжкому фінансовому стані не являється
винятковими обставинами, які
ускладнють чи роблять неможливим
виконання рішення суду. Така правова
позиція і Вищого господарського суду
України, викладена в постановах,
зокрема: №10/1994 від 24.03.09., №11/141 від
15.01.09., №13/295-07 від 04.11.08., №7/70 від 23.02.11.,
№2/97 від 25.04.12. та інших постановах.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд відмовляє відповідачу в
задоволенні заяви про розстрочку
виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
відповідач спонукав позивача
звернутися з позоваом до суду.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 69, п.1-1
ст.80, ст.ст. 82-85, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 9400,00грн. основного
боргу за відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Металопром" (21 км.
Старокиївської дороги, 37/1, м. Одеса, 65025
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Лінде Газ
Україна" (вул. Киснева,1, м.
Дніпропетровськ, 49074, ):

- 23000,00грн.- боргу

- 1827,00 грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

4. Відмовити в задоволенні клопотання
відповідача про розстрочку виконання
рішення суду.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення
підписано 23 травня 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.