ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.05.14 № 910/10266/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Прокуратури
Дніпровського району м. Києва в
інтересах держави в особі Управління
освіти Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наіра"

про про виселення з нежитлового
приміщення

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Дніпровського району
міста Києва звернулась до
Господарського суду міста Києва в
інтересах держави в особі Управління
освіти Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Наіра" про виселення
останнього з нежитлового приміщення за
адресою: вул. Серафімовича, буд. 3-А (ДЮСШ
№ 10) (вих. № 36-4270 вих 14 від 05.05.2014 р. )

Вищенаведена позовна заява № 36-4270 вих 14
від 05.05.2014 р. і додані до неї документи
повертаються Прокуратурі
Дніпровського району міста Києва без
розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес, а відповідно до п. 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України - якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Пунктом 2 частині 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, відомості про
місцезнаходження юридичної особи
вносяться до єдиного державного
реєстру.

Відповідно до абз. 2 п.п 3.1 п. 3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної
особи-підприємця визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(стаття 17 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Отже, місцезнаходження у позовній
заяві повин но визначатися та
вказуватися згідно з установчими
документами юридичної особи, даними її
державної реєстрації як суб'єкта
господарювання.

Оскільки у позовній заяві не вказано на
жодне з джерел, з яких отримано дані про
належність відповідачу адреси,
вказаної у позовній заяві (і до
останньої такі не додані), суду не
доведено підставність зазначення у
позовній заяві місцезнаходження
відповідача саме за адресою 02192, м. Київ,
вул. Юності, буд. 6-А. При цьому суд
звертає увагу, що згідно реквізитів
договору № 1180 оренди нерухомого майна
від 14.09.2009 р., додаткового договору від
01.06.2010 р. про внесення змін та доповнень
до договору оренди нерухомого майна №
1180 від 14.09.2009 р. відповідачу (ТОВ "Наіра"
належить інша адреса, а саме: 02098, м.
Київ, пр-т Тичини, буд. 6, кв. 135.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України,
обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

На підтвердження надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення, до позовної заяви
залучено фіскальний чек № 5739 від 16.05.2014
р. з описом вкладення у цінний лист від
16.05.2014 р.

Натомість, суд звертає увагу, що у
вищенаведеному описі вкладення у
цінний лист зазначено про вкладення у
цінний лист "1. Позовної заяви від 05.05.2014
р. № 36-4270 вих 14 на 5 арк." та "2. Додатків до
позовної заяви на 32 арк.", однак при
цьому перелік додатків в описі
вкладення у цінний лист не наводиться,
що позбавляє суд можливості перевірити
дотримання позивачем вимог ст. 56 ГПК
України стосовно його обов"язку
надіслати відповідачу копії позовної
заяви та всіх доданих до неї
документів. В той же час, до позовної
заяви додані вказані в ній додатки (№№
1-18), направлення яких відповідачу
фактично не підтверджується.

Крім того, оскільки у позовній заяві не
вказано на жодне з джерел, з яких він
отримав дані про належність
відповідачу адреси, вказаної у
позовній заяві (і до останньої такі не
додані), то у суду взагалі відсутні
підстави вважати фіскальний чек № 5739
від 16.05.2014 р. з описом вкладення у цінний
лист від 16.05.2014 р. (за адресою 02192, м. Київ,
вул. Юності, буд. 6-А) в якості виконання
вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення.

Разом з тим суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

При можливому повторному зверненні до
господарського суду з відповідною
позовною заявою слід також врахувати
наступне.

Частиною 1 статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позовна заява подається
до господарського суду в письмовій
формі і підписується повноважною
посадовою особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК господарський суд
порушує справи за позовами прокурорів,
які звертаються до господарського суду
в інтересах держави.

Відповідно до частини першої статті 29
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) прокурор бере
участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступати за
своєю ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Як вказано у ст. 56 ЗУ "Про прокуратуру"
від 05.11.1991р., під поняттям "прокурор" у
статті 8, частині четвертій статті 9,
частинах першій, другій, третій статті
12, частині першій статті 20, статтях 34, 35,
36, 44, 45, частинах першій, третій, п'ятій і
сьомій статті 46, статті 46 2, статтях 46 3, 46
4, частині першій статті 47, статтях 48, 48 1,
49, 50, 50 1 та 55 цього Закону слід розуміти:
Генеральний прокурор України, перший
заступник, заступники Генерального
прокурора України, їх старші помічники
та помічники, прокурори Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва і
Севастополя, спеціалізованих
прокуратур (на правах обласних), їх
перші заступники, заступники,
міжрайонні прокурори, прокурори міст,
районів, районів у містах та
прирівняних до них спеціалізованих
прокуратур, їх перші заступники і
заступники, начальники головних
управлінь, управлінь, відділів
прокуратур, їх перші заступники,
заступники, старші прокурори та
прокурори прокуратур усіх рівнів, які
діють у межах своєї компетенції.

Втім фактично позовна заява № 36-4270 вих
14 від 05.05.2014 р. подана Прокуратурою
Дніпровського району міста Києва.

Керуючись п.п. 2, 6 ч.1 ст. 63 ГПК України,
господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути Прокуратурі Дніпровського
району міста Києва позовну заяву № 36-4270
вих 14 від 05.05.2014 р. з доданими до неї
документами без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега