ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" травня 2014 р.Справа № 5017/2445/2012

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "ОТП БАНК"

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ньюко"

за участю третіх осіб які не заявляють
самостійних вимог на предмет на
стороні відповідача: Приватного
підприємства „Софт Транс" та
Публічного акціонерного товариства
„Кредитпромбанк"

про стягнення

Головуючий суддя: Погребна К.Ф.

Судді: Степанова Л.В.

Зайцев Ю.О.

Представники:

Від позивача: Морозов О.В. - довіреність;

Кузьменко Я.Л. -
довіреність;

Від відповідача: Логовський В.В. -
довіреність;

Від третьої особи ( ПП „Софт Транс" ):
Глущенко Р.І. - довіреність;

Від третьої особи ( ПАТ
„Кредитпромбанк"): Бойко А.В. -
довіреність;

У судовому засіданні 13.05.2014р. присутні
представники:

Від позивача: Морозов О.В. - довіреність;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи ( ПП „Софт Транс" ): не
з'явився;

Від третьої особи ( ПАТ
„Кредитпромбанк"): не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство „ОТП Банк" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ньюко" за участю до
третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спру на
стороні відповідача Приватного
підприємства „Софт Транс" про
стягнення заборгованості за договором
про надання кредиту №СR07-310/29-1 від
21.06.2007р. у сумі 10617743,92 доларів США (що
еквівалентно 84867627,15грн.) та за
договором про надання кредиту
№СR07-313/29-1 від 21.06.2007р. у сумі 7437149,09
доларів США (що еквівалентно 59445132,67грн.)
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки нерухоме майно (об'єкт )
загальною площею 5773,4кв.м., що
розташоване м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.08.2012р. було порушено
провадження у справі №5017/2445/2012 із
призначенням до розгляду в судовому
засіданні.

08.10.2012р. представник позивача звернувся
до суду із заявою про уточнення
позовних вимог, відповідно якої
просить суд стягнути з відповідача
заборгованості за договором про
надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007р. у
сумі 10617743,92 доларів США (що
еквівалентно 84867627,15грн.) та за
договором про надання кредиту
№СR07-313/29-1 від 21.06.2007р. у сумі 7437149,09
доларів США (що еквівалентно 59445132,67грн.)
за рахунок реалізації майна за
Іпотечним договором №РL 07-324/29-1 від
22.06.2007р. посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
(зареєстровано в реєстрі за №2847), а саме
нерухомого майна (об'єкту), що
складається з приміщення літ. „А",
загальною площею 5773,4кв.м., що
розташоване м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж,
що належить іпотекодавцю на праві
власності, що підтверджується
Свідоцтвом на право власності на
нежилі приміщення
торгівельно-побутового центру від
01.02.2006р. (САА №444617), виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради на
підставі розпорядження Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 29.11.2005р. №1164/01-04, шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України „Про
виконавче провадження" та з
дотриманням вимог Закону України „Про
іпотеку" з початковою ціною реалізації,
визначеної суб'єктом оціночної
діяльності відповідно до
законодавства України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.10.2012р. строк розгляду
справи №5017/2445/2012 було продовжено на
п'ятнадцять днів, в порядку ст. 69 ГПК
України.

Ухвалою господарського суду від
05.11.2012р. до участі у справі №5017/2445/2012 в
якості третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог не предмет спору на
стороні відповідач було залучено
Публічне акціонерне товариства
„Кредитпромбанк".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 05.11.2012р. справу №5017/2445/2012
було призначено до колегіального
розгляду у складі трьох суддів
господарського суду Одеської області.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 05.11.2012р. було
визначено наступний склад колегії
суддів: головуючий суддя Погребна К.Ф.,
суддя Д`яченко Т.Г., суддя Власова С.Г.,
які своє ухвалою від 07.11.2012р. прийняли
справу №5017/2445/2012 до свого провадження.

В зв'язку з перебуванням судді Д`яченко
Т.Г. у відпустці, розпорядженням голови
господарського суду Одеської області
від 20.12.2012р. справу №5017/2445/2012 було
передано на розгляд колегії судів,
головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя
Рога Н.В., суддя Власова С.Г., які своєю
ухвалою від 21.12.2012р. прийняли її до
свого провадження.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 15.01.2013р., в
зв'язку з виходом судді Д`яченко Т.Г. з
відпустці, справу №5017/2445/2012 було
передано на розгляд колегії судів,
головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя
Д`яченко Т.Г., суддя Власова С.Г., які
своєю ухвалою від 15.01.2013р. прийняли її
до свого провадження.

30.01.2013р. представник відповідача
звернувся до суду з клопотання в
порядку ст. 41 ГПК України, про
призначення по справі
будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.01.2013р. клопотання
відповідача було задоволено,
призначено по справі №5017/2445/2012 судову
будівельно-технічну експертизу з
оцінки ринкової вартості предмету
іпотеки, проведення якої доручено
Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз,
провадження у справі зупинено до
закінчення проведення експертизи та
повернення справи до господарського
суду Одеської області.

09.04.2013р. до господарського суду
Одеської області від Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов лист, відповідно
якого експерт просив суд забезпечити
доступ к об'єкту дослідження в
присутності сторін по справі та
узгодити дату проведення експертизи.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 07.05.2013р., у зв'язку з необхідністю
поновлення провадження по справі для
розгляду клопотання судового експерта
та враховуючи перебування судді
Д`яченко Т.Г. у відпустці, а суддя
Власової С.Г. на лікарняному, справу
№5017/2445/2012 було передано на розгляд
колегії суддів: головуючи суддя
Погребна К.Ф., суддя Зайцева Ю.О., суддя
Оборотова О.Ю., які своєю ухвалою від
08.05.2013р. прийняли її до свого
провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.05.2013р. клопотання
судового експерта було задоволено,
провадження по справі зупинено до
закінчення проведення експертизи та
повернення справи до господарського
суду Одеської області.

13.01.2014р. до господарського суду
Одеської області від Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшли матеріали справи
№5017/2445/2012 разом із висновком судової
будівельно-технічної експертизи.

Згідно з розпорядження голови
господарського суду Одеської області
від 14.01.2014р., у зв'язку з необхідністю
поновлення провадження по справі та
враховуючи перебування судді
Погребної К.Ф. у відпустці, справу
№5017/2445/2012 було передано на розгляд
колегії суддів: головуючи суддя
Степанова Л.В., суддя Зайцева Ю.О., суддя
Оборотова О.Ю., які своєю ухвалою від
14.01.2014р. прийняли її до свого
провадження.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 20.01.2014р., в
зв'язку з виходом судді Погребної К.Ф. з
відпустці, справу №5017/2445/2012 було
передано на розгляд колегії судів,
головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя
Оборотова О.Ю., суддя Зайцев Ю.О., які
своєю ухвалою від 21.01.2014р. прийняли її
до свого провадження.

06.02.2014р. представник позивача звернувся
до суду із заявою про уточнення
позовних вимог, відповідно якої
просить суд стягнути з відповідача
заборгованості за договором про
надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007р. у
сумі 10617743,92 доларів США (що
еквівалентно 84867627,15грн.) та за
договором про надання кредиту
№СR07-313/29-1 від 21.06.2007р. у сумі 7437149,09
доларів США (що еквівалентно 59445132,67грн.)
за рахунок реалізації майна за
Іпотечним договором №РL 07-324/29-1 від
22.06.2007р. посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
(зареєстровано в реєстрі за №2847), а саме
нерухомого майна (об'єкту), що
складається з приміщення літ. „А",
загальною площею 5773,4кв.м., що
розташоване м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж,
що належить іпотекодавцю на праві
власності, що підтверджується
Свідоцтвом на право власності на
нежилі приміщення
торгівельно-побутового центру від
01.02.2006р. (САА №444617), виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради на
підставі розпорядження Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 29.11.2005р. №1164/01-04, шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України „Про
виконавче провадження" та з
дотриманням вимог Закону України „Про
іпотеку" з початковою ціною реалізації,
визначеної Одеським науковим
дослідним інститутом судових
експертиз, в розмірі 22862664грн з
рахуванням ПДВ (без урахування ПДВ
19052220грн).

Відповідно до приписів ч.4 ст. 22 ГПК
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
або зменшити розмір позовних вимог.

Вищенаведена редакція позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк", згідно з вказаною заявою є
остаточною, у зв'язку з чим приймається
господарським судом для розгляду по
суті викладених в них вимог.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 10.02.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді
Оборотової О.Ю. у відпустці, справу
№5017/2445/2012 було передано на розгляд
колегії судів, головуючий суддя
Погребна К.Ф., суддя Д`яченко Т.Г., суддя
Зайцев Ю.О., які своєю ухвалою від
10.02.2014р. прийняли її до свого
провадження.

03.03.2014р. представник відповідача
звернувся до господарського суду
Одеської області з клопотання в
порядку ст. 79 ГПК України про зупинення
провадження по справі, в задоволенні
якого судом було відмовлено адже,
відповідно до ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом. Отже, підставою для
зупинення є неможливість розгляду
справи до вирішення іншої справи.
Виходячи з матеріалів справи №5017/2445/2012
суд не убачає, що дану справу неможливо
розглядати окремо, без урахування
справи №34/497-51/466.

В зв'язку з перебуванням судді Д`яченко
Т.Г. на лікарняному, розпорядженням
голови господарського суду Одеської
області від 03.04.2014р. справу №5017/2445/2012
було передано на розгляд колегії судів,
у складі головуючий суддя Погребна
К.Ф., суддя Степанова Л.В., суддя Зайцев
Ю.О., які своєю ухвалою від 07.04.2014р.
прийняли її до свого провадження.

Відповідач в судове засідання з'явився,
надав відзив на позов відповідно якого
позовні вимоги не визнає, вважає їх
необґрунтованими такими що не
відповідають нормам чинного
законодавства та просить суд в
задоволені позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 13.05.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін по справі, суд
встановив:

Як встановлено судом, 21.06.2007р. між
Приватним підприємством „Софт Транс"
(далі - Позичальник) та Закритим
акціонерним товариством „ОТП Банк",
правонаступником усіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство „ОТП Банк", що
підтверджується ст. 1 Статуту Банку,
зареєстрованого 30.06.2009р. (далі - Банк),
було укладено Договір про надання
кредиту №СR07-310/29-1 (далі - договір 310) зі
змінами та доповненнями.

Відповідно до положень 1.1 договору 310
Банк надає Позичальнику кредит, в
розмірі що не перевершує Ліміт
фінансування в сумі 9068462 доларів США, а
Позичальник приймає, зобов'язується
належним чином використовувати та
повернути Банку суму кредит, а також
оплатити відповідну плату за
користування Кредитом та виконати інші
зобов'язання у строки, як це визначено
договором.

Згідно з п. 1.4 договору 310, Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку відповідну
плату за користування кредитом, а саме:
проценти, які розраховуються Банком на
підставі річної процентної ставки LIBOR,
зазначеної у п.п. 1.4.1 договору, із
розрахунку 360 днів на рік, та які
повинні сплачуватися Позичальником
Банку щомісячно протягом 3 (трьох)
банківських днів, наступних за таким 20
(двадцятим) числом кожного
календарного місця (п. 1.4.5 договору 310).

Підпунктом 1.6.1 договору 310, передбачено
що Позичальник зобов'язаний виконати
Боргові зобов'язання в повному обсязі в
строк до 10 грудня 2014р., при цьому
погашення заборгованості за договором
310 здійснюється Позичальником
щомісячно у відповідно із графіком,
наведеним у даному пункті договору.

Також, 21.06.2007р. між Приватним
підприємством „Софт Транс" та Закритим
акціонерним товариством „ОТП Банк",
було укладено Договір про надання
кредиту №СR07-313/29-1 (далі - договір 313) зі
змінами та доповненнями.

Відповідно до положень 1.1 договору 313
Банк надає Позичальнику кредит, в
розмірі що не перевершує Ліміт
фінансування в сумі 10220044 доларів США, а
Позичальник приймає, зобов'язується
належним чином використовувати та
повернути Банку суму кредит, а також
оплатити відповідну плату за
користування Кредитом та виконати інші
зобов'язання у строки, як це визначено
договором.

Згідно з п. 1.4 договору 313, Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку відповідну
плату за користування кредитом, а саме:
проценти, які розраховуються Банком на
підставі річної процентної ставки LIBOR,
зазначеної у п.п. 1.4.1 договору, із
розрахунку 360 днів на рік, та які
повинні сплачуватися Позичальником
Банку щомісячно протягом 3 (трьох)
банківських днів, наступних за таким 20
(двадцятим) числом кожного
календарного місця (п. 1.4.5 договору 313).

Підпунктом 1.6.1 договору 313, Позичальник
зобов'язаний виконати Боргові
зобов'язання в повному обсязі в строк
до 20 грудня 2012р., при цьому погашення
заборгованості за договором 313
здійснюється Позичальником щомісячно
у відповідно із графіком, наведеним у
даному пункті договору.

Позивач вказує, що свої зобов'язання за
кредитними договорами 310 та 313 Банк
виконав належним чином, надав
Позичальнику кредити в розмірах, що не
перевищують лімітів фінансування
передбачених договорами 310 та 313.

Проте, відповідач свої зобов'язання за
відповідними кредитними договорами
щодо свого обов'язку повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитними коштами ,
належним чином та в повному обсязі не
виконав, в зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість.

Так, за кредитним договором 310
заборгованість склала 10617743,92 доларів
США (що еквівалентно за курсом НБУ -
84867627,15грн.), яка складається з:
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 7924916,11дол. США, заборгованості
по відсоткам в сумі 882672,05дол.США та
заборгованості по пені за період з
25.02.2009р. по 31.01.2012р. в розмірі 1810155,76
доларів США. За кредитним договором 313
заборгованість склала 7437149,09 доларів
США (що еквівалентно за курсом НБУ -
59445132,67грн.), яка складається з:
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 5193533,96дол. США, заборгованості
по відсоткам в сумі 612567,62дол.США та
заборгованості по пені за період з
23.06.2009р. по 31.01.2012р. в розмірі 1631047,51
доларів США

В зв'язку з тим, що Позичальником не
було дотримано вищенаведених умов
кредитних договорів на підставі п.п.1.10
зазначених договорі, Банк 06.08.2010р.
цінними листами направив на адресу
Позичальника Вимоги за №60-12-12-4/7628,
№60-12-12-4/7629 про погашення
заборгованості за Договором про
надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007р.
та Договором про надання кредиту
№СR07-313/29-1 від 21.06.2007р.

Як вбачається з умов договору,
зазначені вимоги підлягали виконанню
протягом 7 (семи) банківських днів з дня
пред'явлення, втім зазначені вимоги
залишились Позичальником без
відповіді та задоволення.

Позивач вказує, що в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитними договорами 310 та 313 22.06.2007р.
між Закритим акціонерним товариством
„ОТП Банк" (Іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Ньюко"
(Іпотекодавець) було укладено
Іпотечний договір №PL07-324/29-1, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 (реєстровий №2847), із
змінами та доповненнями (далі - Договір
іпотеки).

Пунктом 9.1 статі 9 договору іпотеки
передбачено, що цей договір набирає
чинності з дня його нотаріального
посвідчення та діє до виконання
боргових зобов'язань в повному обсязі
та зобов'язань іпотекодавця за цим
договором.

Відповідно до положень ст. 2 договору
іпотеки, Іпотека за цим договором
забезпечує вимоги позивача щодо
виконання відповідачем кожного і всіх
його Боргових зобов'язань за
кредитними договорами 310 та 313 у такому
розмірі, у тій валюті, у такий строк і в
такому порядку, як встановлено в
кредитних договорах, з усіма змінами та
доповненнями до нього, якими згідно
розділу договору іпотеки „Визначення
термінів" є кредитний договір №СR07-310/29-1
та кредитний договір № СR07-313/29-1

У відповідно до договору іпотеки,
відповідач передав в іпотеку: нерухоме
майно (об'єкт), що складається з
приміщення літ. „А", загальною площею
5773,4кв.м., що розташоване м. Одеса, вул.
Середня, 83-Ж, що належить іпотекодавцю
на праві власності, що підтверджується
Свідоцтвом на право власності на
нежилі приміщення
торгівельно-побутового центру від
01.02.2006р. (САА №444617), виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради на
підставі розпорядження Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 29.11.2005р. №1164/01-04,
замість свідоцтва про право власності,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради від 12.04.2005р.,
серія ЯЯЯ №069548, зареєстрованого КП
„ОМБТІ та РОН" від 13.04.2005р. №3760 в
кн.42неж-176, зареєстровано 07.02.2006р.
Комунальним підприємством „Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості"
(Реєстраційний номер: 10467949 Номер
запису: 5671 в книзі 49неж-109), що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №9773412 від 07.02.2006р.(п.3.1.1 ст. 3
договору іпотеки).

Заставна вартість предмету іпотеки
становить 30321896,15грн. (п.п.3.3 ст. 3
договору іпотеки).

Підпунктом 3.2.1.1 договору іпотеки
встановлено, що в разі звернення
стягнення на предмет іпотеки, до
набувача предмета іпотеки переходить
право користування земельною ділянкою,
на якій такий предмет іпотеки
розташований, згідно з умовами,
погодженими з власником земельної
ділянки чи на підставі положень
законодавства, якщо це встановлено
законодавством.

Згідно умов договору іпотеки, Банк має
право у разі невиконання Клієнтом
боргових зобов'язань одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами іпотекодавця.

Отже, враховуючи вищенаведене позивач
вважає що Товариство з обмеженою
відповідальністю „Ньюко" відповідає
перед ним за зобов'язаними
невиконаними ПП „Софт Транс" за
кредитними договорами 310 та 313 шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 2 пункту 6.4. статі 6 договору
іпотеки передбачено, що при виникненні
іпотечного випадку Іпотекодержатель
надсилає Іпотекодавцю повідомлення
(цінним листом або листом з
повідомлення про вручення за адресою,
вказаною в цьому договорі) з вказівкою
про загальну суму Боргових зобов'язань
та граничний строк погашення Боргових
зобов'язань (Іпотечне повідомлення).

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем 30.08.2010р. цінним листом з
повідомлення на адресу відповідача
надсилалось відповідне Іпотечне
повідомлення за №60-12-12-4/8158, проте воно
було залишено без виконання.

Враховуючи вищевикладене, Публічне
акціонерне товариства „ОТП Банк"
звернулось до господарського суду
Одеської області з відповідним позовом
за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Як встановлено судом, 21.06.2007р. між
Приватним підприємством „Софт Транс"
та Закритим акціонерним товариством
„ОТП Банк", було укладено два Договори
про надання кредиту за №СR07-310/29-1 та за
№ СR07-313/29-1, умовами яких передбачено що
Банк надає Позичальнику кредити, в
розмірах що не перевершують Лімітів
фінансування, а Позичальник приймає,
зобов'язується належним чином
використовувати та повернути Банку
суми кредитів, а також оплатити
відповідну плату за користування
Кредитами та виконати інші
зобов'язання у строки, як визначені
договорами.

Згідно ст. 55 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" відносини банку
з клієнтом регулюються законодавством
України, нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України
визначає, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст. 1048 ЦК України
вбачається, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Пунктом 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності з приписами ст. 546 ЦК
України виконання зобов'язань може
забезпечуватись неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Пунктом 1. ст. 547 ЦК України встановлено,
що правочин, щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочки.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк
виконав взяті на себе зобов'язання по
Договору про надання кредиту №СR07-310/29-1
від 21.06.2007р. та Договору про надання
кредиту №СR07-313/29-1 від 21.06.2007р. надавши
Позичальнику суму Кредити в розмірі що
не перевищує ліміти фінансування
передбачені договорами. Однак, в
порушення умов кредитного договору
Позичальник не виконав прийняті на
себе зобов'язання щодо повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитними коштами.

З матеріалів справи вбачається, що
22.06.2007р. між Закритим акціонерним
товариством „ОТП Банк"
(Іпотекодержатель) та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Ньюко"
(Іпотекодавець) було укладено
Іпотечний договір №PL07-324/29-1, що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 (реєстровий №2847), згідно
якого Іпотекодавець передає в наступну
іпотеку Іпотекодержателю нерухоме
майно (далі - предмет іпотеки): нерухоме
майно (об'єкт), що складається з
приміщення літ. „А", загальною площею
5773,4кв.м., що розташоване м. Одеса, вул.
Середня, 83-Ж, що належить іпотекодавцю
на праві власності, що підтверджується
Свідоцтвом на право власності на
нежилі приміщення
торгівельно-побутового центру від
01.02.2006р. (САА №444617), виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради на
підставі розпорядження Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 29.11.2005р. №1164/01-04,
замість свідоцтва про право власності,
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради від 12.04.2005р.,
серія ЯЯЯ №069548, зареєстрованого КП
„ОМБТІ та РОН" від 13.04.2005р. №3760 в
кн.42неж-176, зареєстровано 07.02.2006р.
Комунальним підприємством „Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості"
(Реєстраційний номер: 10467949 Номер
запису: 5671 в книзі 49неж-109), що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №9773412 від 07.02.2006р

Відповідно до умов Договору іпотеки
іпотекою забезпечується вимоги
Іпотекодержателя щодо виконання
Боржником ( Позивачльник, Приватне
підприємство „Софт Транс) кожного і
всіх боргових зобов'язань за Договором
про надання кредиту №СR07-310/29-1 від
21.06.2007р. та Договором про надання
кредиту №СR07-313/29-1 від 21.06.2007р., у такому
розмірі, у такій валюті, у такий строк і
в такому порядку, як встановлено у
відповідних Кредитних договорах, з
усіма змінами та доповненнями до них.

Згідно ч.1 ст.575 Цивільного кодексу
України іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.

Статтею 572 Цивільного кодексу України
передбачено, що в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку"
іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про іпотеку" за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 6 договору іпотеки передбачено,
що за рахунок предмету іпотеки
Іпотекодержатель може задовольнити
такі вимоги (далі - фактичні вимоги): а)
всі боргові зобов'язання, не сплачені
боржником; б) вимоги стосовно повного
відшкодування всіх збитків, завданих
порушенням Іпотекодавцем його
зобов'язань за цим договором, а також
всіх фактичних витрат, понесених
Іпотекодержателем у зв'язку із
реалізацією його права за цим
договором (п6.1 договору іпотеки).
Іпотекодержатель має право
задовольнити із вартості предмету
іпотеки всі фактичні вимоги негайно
після виникнення будь-якої із таких
обставин (іпотечні випадки): а)несплати
Боржником Іпотекодержателеві будь
якої суми у такому розмірі, у такій
валюті, у такий строк і в такому
порядку, як встановлено в кредитних
договорах; б) порушення Іпотекодавцем
будь-якого із зобовязань за статтею 5
цього договору; в)інших обставин
перебачених законодавством (п. 6.2
договору іпотеки)

Згідно ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Судом встановлено, що банк в порядку
ст.35 Закону України "Про іпотеку"
надіслав позичальнику та іпотекодавцю
письмову вимогу "Іпотечне
повідомлення" про усунення порушення
основного зобов'язання, проте вимога
залишена без відповіді та належного
виконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України
"Про іпотеку" за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Якщо вимога за основним зобов'язанням
підлягає виконанню у грошовій формі,
розмір цієї вимоги визначається на
підставі іпотечного договору або
договору, що обумовлює основне
зобов'язання, у чітко встановленій сумі
чи шляхом надання критеріїв, які
дозволяють встановити розмір цієї
вимоги на конкретний час протягом
строку дії основного зобов'язання.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки (ст. 11 цього Закону).

Згідно ст.590 Цивільного кодексу України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Згідно ч. 1 ст. 591 Цивільного
кодексу України реалізація предмета
застави, на який звернене стягнення,
провадиться шляхом його продажу з
публічних торгів, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Порядок реалізації предмета застави з
публічних торгів встановлюється
законом.

Так, за загальним правилом, право
звернення стягнення на предмет застави
виникає у заставодержателя, якщо в
момент настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано. До того ж, право
звернення стягнення на заставлене
майно належить заставодержателю і
тоді, коли забезпечене заставою
зобов'язання боржника не виконано
третіми особами, за дії яких боржник
несе відповідальність (п.8 Роз'яснень
Вищого Арбітражного суду України від
24.12.1999р. N02-5/602 „Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних
із застосуванням Закону України "Про
заставу")

Матеріали справи не містять доказів,
які б підтверджували виконання
зобов'язань за Договором про надання
кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007р. та
Договором про надання кредиту
№СR07-313/29-1 від 21.06.2007р. Позичальником та
Іпотекодавцем.

Відтак, враховуючи, що матеріалами
справи підтверджується факт
невиконання позичальником
зобов'язання в частині повернення
кредитних коштів та процентів
позивачу, суд, виходячи з юридичної
оцінки наявних у справі доказів за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись Законом України
"Про іпотеку", Законом України "Про
заставу", Цивільним кодексом України,
дійшов висновку про те, що вимоги
позивача щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки за Іпотечним договром
№PL07-324/29-1 від 22.06.2007р у зв'язку з
невиконанням боржником умов кредитних
договорів №СR07-310/29-1 та №СR07-313/29-1 від
21.06.2007р. обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Що стосується вимог позивача про
визначення початкової ціни реалізації
предметів іпотеки та визначення
способу реалізації предметів іпотеки
то ці вимоги також підлягають
задоволенню, з посиланням на наступне:

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження", з
дотриманням вимог цього Закону.

Згідно частиною 6 статті 38 Закону
України "Про іпотеку" ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється за
згодою між іпотекодавцем і
іпотекодержателем або на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності, на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідач не погоджуючись з ринковою
вартістю предмету іпотеки визначеною
позивачем звернувся до суду з
клопотання про призначення по справі
будівельно-технічної експертизи, яке
судом було задоволено.

Згідно висновку про оцінку майна,
проведеного Одеським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз на підставі ухвали суду від
30.01.2013р., ринкова вартість предмету
іпотеки складає 22862664грн. з урахуванням
ПДВ (без урахування ПДВ 19052220грн.).

Матеріали справи не містять заперечень
сторін щодо ціни предмета іпотеки
встановленої висновками експертизи, а
тому суд вважає за можливе визначити
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації згідно із
висновком експертизи..

Відповідно ст. 39 Закону України "Про
іпотеку", у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом
не приймаються оскільки
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ньюко" (65005, м. Одеса,
вул. Середна, 83-Ж, код:32678917) на користь
Публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк" (01601, м. Київ, вул. Жилянська,
42, код: 21685166) заборгованості за
договором про надання кредиту
№СR07-310/29-1 від 21.06.2007р. у сумі 10617743,92
(десять мільйонів шістсот сімнадцять
тисяч сімсот сорок три доларів 92 центи)
доларів США (що еквівалентно по курсу
НБУ 84867627,15грн.), яка складається із
заборгованості по тілу кредиту в
розмірі 7924916,11 (сім мільйонів дев'ятсот
двадцять чотири тисячі дев'ятсот
шістдесят доларів 11 центів) доларів
США, заборгованості по відсоткам в сумі
882672,05 (вісімсот вісімдесят дві тисячі
шістсот сімдесят два долари 05 центів)
доларів США та заборгованості по пені
за період з 25.02.2009р. по 31.01.2012р. в розмірі
1810155 (один мільйон вісімсот десять
тисяч сто п'ятдесят п'ять доларів 76
центів) доларів США та за договором про
надання кредиту №СR07-313/29-1 від 21.06.2007р. у
сумі 7437149,09 (сім мільйонів чотириста
тридцять сім тисяч сто сорок дев'ять
доларів 09 центів) доларів США (що
еквівалентно по курсу НБУ 59445132,67грн.),
яка складається з заборгованості по
тілу кредиту в розмірі 5193533,96 (п'ять
мільйонів сто дев'яносто три тисячі
п'ятсот тридцять три долари 96 центів)
доларів США, заборгованості по
відсоткам в сумі 612567,62 (шістсот
дванадцять тисяч п'ятсот шістдесят сім
доларів 62 центи) доларів США та
заборгованості по пені за період з
23.06.2009р. по 31.01.2012р. в розмірі 1631047,51 (один
мільйон шістсот тридцять одна тисяча
сорок сім доларів США 51цент) доларів
США за рахунок реалізації майна за
Іпотечним договором №РL 07-324/29-1 від
22.06.2007р. посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8
(зареєстровано в реєстрі за №2847), а саме
нерухомого майна (об'єкту), що
складається з приміщення літ. „А",
загальною площею 5773,4кв.м., що
розташоване м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж,
що належить іпотекодавцю на праві
власності, що підтверджується
Свідоцтвом на право власності на
нежилі приміщення
торгівельно-побутового центру від
01.02.2006р. (САА №444617), виданого Виконавчим
комітетом Одеської міської ради на
підставі розпорядження Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 29.11.2005р. №1164/01-04, шляхом
проведення прилюдних торгів з
початковою ціною реалізації,
визначеної Одеським науковим
дослідним інститутом судових
експертиз, в розмірі 22862664грн. (двадцять
два мільйони вісімсот шістдесят дві
тисячі шістсот шістдесят чотири
гривні) 00коп. з рахуванням ПДВ (без
урахування ПДВ 19052220грн (дев'ятнадцять
мільйонів п'ятдесят дві тисячі двісті
дванадцять гривень) 00коп.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ньюко" (65005, м. Одеса,
вул. Середна, 83-Ж, код:32678917) на користь
Публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк" (01601, м. Київ, вул. Жилянська,
42, код: 21685166) 64380 (шістдесят чотири
тисячі триста вісімдесят)грн. 00коп. -
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.05.2014р.

Головуючий
Погребна К.Ф.

Суддя
Степанова Л.В.

Суддя
Зайцев Ю.О.