ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 915/428/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представників сторін:

від ПАТ "Кредитпромбанк" та АТ "Дельта
Банк" - Рябчука О.В., довіреність від
08.09.2010р. б/н;

від ПрАТ "Аваль-Еталон" - Буряченко Т. М.,
довіреність від 01.04.2014 р.;

від ТДВ "Миколаївське підприємство
"Ера" представник у судове засідання не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за первісним позовом

публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк",

01133, вул. Щорса, 36-б, м. Київ,

до відповідачів:

1) товариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера",

54030, вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв;

2) приватного акціонерного товариства
"Аваль-Еталон",

54030, вул. Артилерійська, 19, м. Миколаїв,

про стягнення грошових коштів у
загальній сумі 3913766 грн. 67 коп. - кредит і
пеня, нарахована за несвоєчасне
повернення кредитних коштів за
кредитним договором від 04.06.2010 р. №
02/016/10-КЛТ,

та за зустрічним позовом приватного
акціонерного товариства "Аваль-Еталон",

54030, вул. Артилерійська, 19, м. Миколаїв,

до публічного акціонерного товариства
"Кредтпромбанк",

01014, б-р Дружби народів, 38, м. Київ,

адреса для листування: 04050, вул.
Мельникова, 81, корп. 20, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача

товариство з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера",

про визнання припиненим договору
поруки від 04.06.2010 р. №
02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ, укладеного між ПАТ
"Кредитпромбанк" і ПрАТ "Аваль-Еталон",
та правовідносин, які виникли за цим
договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Кредитпромбанк" (далі - Банк)
звернулося з позовом, зареєстрованим у
Господарському суді Миколаївської
області 31.03.2014 р. за № 5859/14, до
позичальника товариства з додатковою
відповідальністю (ТДВ) "Миколаївське
підприємство "Ера" та його поручителя
приватного акціонерного товариства
(ПрАТ) "Аваль-Еталон" про стягнення з них
у солідарному порядку грошових коштів
у загальній сумі 3913766 грн. 67 коп., із
яких: 3674283 грн. 89 коп. - кредитні кошти;
239482 грн. 78 коп. - пеня, нарахована за
несвоєчасне повернення кредитних
коштів, а також грошових коштів на
відшкодування судових витрат у справі
з оплати позовної заяви судовим збором
у сумі 73080 грн., з посиланням на те, що
відповідачі, всупереч умовам
укладеного Банком з попередником ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера"
кредитного договору від 04.06.2010 р. №
02/016/10-КЛТ, а ПрАТ "Аваль-Еталон", крім
того, і укладеного з Банком договору
поруки від 04.06.2010 р. №
02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ, не виконали свої
грошові зобов'язання щодо своєчасного
та в повному обсязі повернення Банку
отриманих ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" кредитних коштів у
спірній сумі, у зв'язку з чим на
заборгованість нараховано пеню згідно
умов договору.

За цим позовом ухвалою суду від 02.04.2014 р.
порушено провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 27.05.2014 р. здійснено
заміну позивача за первісним позовом
Банка його правонаступником - публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк"
(далі - АТ "Дельта Банк")

До розгляду справи по суті ПрАТ
"Аваль-Еталон" пред'явлено зустрічний
позов до ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" та Банку про
визнання припиненим укладеного між
попередником ПрАТ "Аваль-Еталон" та
Банком договору поруки від 04.06.2010 р. №
02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ та визнання
припиненими правовідносин, які виникли
за цим договором. Такі позовні вимоги
обґрунтовані тим, що Банк протягом 6
місяців з дня закінчення терміну
повернення кредитних коштів (у
відповідності до п.п. 2.11 договору
поруки строк повернення кредитних
коштів - до 03.06.2011 р.) не пред'явив вимоги
до поручителя, а звернувся в
господарський суд з позовом лише у
березні 2014 року, і тому порука є
припиненою у відповідності з ч. 4 ст. 559
ЦК України.

Ухвалою суду від 21.05.2014 р. за зустрічною
позовною заявою порушено провадження у
справі, котру об'єднано з даною справою.

Ухвалою суду від 27.05.2014 р. провадження в
даній справі за зустрічним позовом
відносно відповідача ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" припинено, - у зв'язку
з відсутністю предмету спору, і це
товариство залучено до участі у справі
за зустрічною позовною заявою як тертю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача.

У відзиві на зустрічну позовну заяву
Банк вимоги ПрАТ "Аваль-Еталон" вважає
безпідставними, вказуючи, що кредитний
договір та договір поруки є чинними, і
правовідносини по договору поруки не
можуть бути визнані припиненими,
оскільки, як у п. 5.1 кредитного договору
так і в п.4.1 договору поруки, визначено,
що ці договори набувають чинності з
дати їх підписання, і втрачають
чинність після повного погашення
позичальником та/або поручителем
заборгованості за кредитним договором.

Від ТДВ "Миколаївське підприємство
"Ера", повідомленого належним чином про
час та місце розгляду справи,
представник у судове засідання не
з'явився, правом подачі відзиву на
позов не скористався, у зв'язку з чим
суд розглядає справу за наявними в ній
матеріалами у відповідності зі ст. 75
ГПК України.

Вислухавши представника Банку та АТ
"Дельта Банк", який вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
первісній позовній заяві, а зустрічний
позов не визнав повністю, посилаючись
на обставини, викладені у відзиві на
зустрічний позов, представника ПрАТ
"Аваль-Еталон", який зустрічний позов
підтримав повністю, з викладених у
ньому підстав, у зв'язку з чим вважає
первісний позов відносно ПрАТ
"Аваль-Еталон" таким, що не підлягає
задоволенню, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до таких
висновків.

Між Банком та попередником ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера"
укладено кредитний договір від 04.06.2010 р.
№ 02/016/10-КЛТ, за умовами якого Банк
зобов'язався надавати ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера"
кредити згідно з додатковими угодами в
межах суми 4349000 грн. зі строком
користування кожним окремим кредитом у
межах зазначеної загальної суми і
терміном його кінцевого повернення,
визначеними додатковими угодами, 03.06.2011
р., та сплатою відсотків за його
користування із розрахунку 26 відсотків
річних (п.п. 1.1-1.2, 2.2, 3.3.1, 3.4.5 договору).
Порядок погашення ліміту траншової
кредитної лінії в сумі 4349000 грн.
установлений пунктом 2.11 договору, з
урахуванням змін, внесених додатковими
угодами від 29.07.2010 р. № 2, від 29.11.2010 р. № 4,
від 28.02.2011 р. № 5.

За вказаним кредитним договором ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера"
зобов'язалося сплачувати Банку
нараховані проценти за кожним
кредитом, наданим згідно з додатковими
угодами, починаючи з останнього
робочого дня місяця по 5 (п'яте) число
місяця наступного за місяцем, за який
сплачуються проценти, у день повного
дострокового погашення заборгованості
за кредитом та у день повного погашення
заборгованості за кредитом, вказаний у
відповідній додатковій угоді. Якщо
п'яте число припадає на вихідний або
святковий день, проценти сплачуються
наступного робочого дня (п. 3.4.3
договору).

Додатковою угодою від 20.09.2010 р. № 3
сторони зменшили процентну ставку до
розміру 25% річних, а при невиконанні
позичальником умов договору
встановили, що Банк має право
встановити процентну ставку за
кредитом у розмірі 27% річних.

Додатковою угодою від 28.03.2011 р. № 6
сторони встановили процедуру та умови
надання Банком у майбутньому кредитів
(траншів) позичальнику в межах
загальної суми 4349000 грн. із процентною
ставкою Kievprime 3 міс. (станом на 01.03.2011 р.) +
13,5% річних.

На виконання умов укладеного між
сторонами договору Банком
перераховано ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" грошові кошти в сумі
4349000 грн., що підтверджується заявкою
позичальника від 17.09.2010 р. № 394 та
випискою з особового рахунку
відповідача за період з 01.01.2010 р. по
14.01.2014 р. (а.с.28-40).

Зобов'язання щодо повернення у
встановлені графіком строки отриманих
кредитних коштів та сплати відсотків
за користування ними ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" порушувалися, при
цьому відповідач сплатив відсотки за
користування кредитом у повному
обсязі, а отримані кредитні кошти в
сумі 3674283 грн. 89 коп. не повернув.
Останній платіж з погашення кредиту
ТДВ "Миколаївське підприємство "Ера"
здійснено 03.01.2013 р.

З огляду на викладене, суд визнає
доведеним, що ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" неналежно
виконувало свої грошові зобов'язання
за укладеним з Банком кредитним
договором, у зв'язку з чим виникла
заборгованість з повернення кредитних
коштів у вказаній вище сумі 3674283 грн. 89
коп., котра й на даний час не погашена.

До вказаних правовідносин
застосовуються положення
законодавства, що регулюють кредитні
відносини.

Чинним законодавством України
визначено, що кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачається мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту (ч.2 ст.345 ГК України). За
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК
України).

Цивільним законодавством України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629
ЦК України).

Частиною 2 статті 193 ГК України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити всіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК
України).

Господарськими санкціями визнаються
штрафні санкції у вигляді грошової
суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК
України).

Умовами укладеного сторонами
кредитного договору передбачено,
зокрема, що у разі несвоєчасного
погашення заборгованості за кредитами
позичальник повинен сплатити Банку
пеню за кожний день прострочення в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
в період наявності простроченої
заборгованості за кредитами та/або
процентами (пп. 3.4.9).

Ці умови договору узгоджуються з
положеннями Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
ст.ст.1,3 якого визначено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Отже, пеню за прострочення підлягаючих
поверненню сум кредиту нарахувано
правомірно. Що стосується періодів
нарахування та розрахованої суми пені,
то їх здійснено неправильно, оскільки
не дотримано вимог ч.6 ст.232 ГК України,
застосування котрих випливає з умов
спірного кредитного договору.

На забезпечення виконання ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера"
грошових зобов'язань за вказаним
кредитним договором між Банком та
попередником ПрАТ "Аваль-Еталон"
укладено договір поруки від 04.06.2010 р. №
02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ, за яким поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед Банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" за кредитним
договором.

Із поданих ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" та Банком до заяв
матеріалів, зокрема, договору
купівлі-продажу від 27.09.2013 р. (з додатком
№ 1 та актом приймання-передачі до
нього), посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 27.09.2013 р. за
реєстраційним номером 2466, випливає, що
Банк шляхом купівлі-продажу відступив
АТ "Дельта Банк" свої права вимоги за
кредитними договорами, вказаними в
додатку № 1 до договору
купівлі-продажу, в тому числі й право
вимоги сплати грошових коштів за
кредитним договором від 04.06.2010 р. №
02/016/10-КЛТ, укладеним з ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера", та права вимоги за
укладеним з ПрАТ "Аваль-Еталон"
договором поруки від 04.06.2010 р. №
02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ на забезпечення
виконання за вказаним кредитним
договором зобов'язань позичальника.

Суд визнає, що укладений між банками
договір купівлі-продажу в частині, що
стосується відступлення права вимоги
за укладеним з ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" кредитним договором
та за укладеним на забезпечення
виконання цього кредитного договору
договором поруки з ПрАТ "Аваль-Еталон",
відповідає вимогам чинного
законодавства України, зокрема ст.ст.512,
513 ЦК України щодо підстав зміни
кредитора у зобов'язанні та форми
правочину щодо зміни кредитора в
зобов'язанні. За цим договором до
нового кредитора АТ "Дельта Банк"
перейшли всі права вимоги щодо
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором позичальником ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера" та
його поручителем ПрАТ "Аваль-Еталон".

Таким чином, суд визнає, що вимоги
позивача АТ "Дельта Банк" за первісним
позовом про стягнення заборгованості з
повернення кредитних коштів у сумі 3674283
грн. 89 коп. є обґрунтованими.

Що стосується вимог АТ "Дельта Банк" в
частині стягнення пені за прострочення
повернення кредиту, то суд вважає ці
вимоги не підлягаючими задоволенню, з
огляду на таке.

ПрАТ "Аваль-Еталон" звернулося до суду з
письмовою заявою від 27.05.2014 р. про
застосування строку позовної давності
до вимог про стягнення пені.

Цивільним законодавством України
визначено, що позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу
(ст. 256 ЦК України). Перебіг строку
починається наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок (ст.253 ЦК України). Перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його вчинила (ч.1 ст.261
ЦК України). До вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
скорочена позовна давність в один рік
(ч.2 ст.258 ЦК України).

Виходячи із умов кредитного договору,
останнім днем повернення кредитних
коштів є 03.06.2011 р. (п.3.4.5 кредитного
договору, з урахуванням змін внесених
додатковими договорами до нього). За
таких обставин, нарахування пені за
прострочення повернення кредитних
коштів, згідно ч.6 ст.232 ГК України,
належало припинити через шість місяців
від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, тобто, періодом нарахування
пені є 4 червня - 4 грудня 2011 року.

Як зазначалося вище Банк звернувся з
позовом у даній справі до
Господарського суду Миколаївської
області 31.03.2014 р.

Таким чином, строк позовної давності
щодо вимог про стягнення пені вже
сплив.

Наслідки спливу позовної давності,
передбачені ст.267 ЦК України, згідно п.4
котрої сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Що стосується зустрічного позову.

Вище викладено, що на забезпечення
виконання ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" грошових зобов'язань
за кредитним договором між Банком та
попередником ПрАТ "Аваль-Еталон"
укладено договір поруки від 04.06.2010 р.
№02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ, за яким
поручитель зобов'язався солідарно
відповідати перед Банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" за кредитним
договором.

Пунктом 2.1 договору поруки сторони
визначили, що у разі невиконання
позичальником своїх зобов'язань за
платежами, що передбачені кредитним
договором, поручитель на підставі
письмового повідомлення позичальника
або Банк не пізніше трьох робочих днів
після одержання такого письмового
повідомлення погашає за рахунок
власних коштів на рахунок Банку в
повному обсязі заборгованість за
позичальника за кредитним договором.

Щодо строку дії договору поруки, то із
його умов випливає, що цей договір
втрачає чинність після повного
погашення позичальником та/або
поручителем заборгованості за
кредитним договором. Продовження
строку виконання зобов'язання за
кредитним договором означає
автоматичне (без підписання додаткової
угоди) продовження строку дії цього
договору (п.п. 4.1, 4.2 договору поруки).

Як встановлено судом, сторонами за
спірним кредитним договором не
укладалося угоди про продовження
строку виконання ТДВ "Миколаївське
підприємство "Ера" грошових зобов'язань
за кредитним договором.

Отже, у договорі поруки не встановлено
строку припинення його дії. Умова
договору поруки, що він втрачає
чинність після повного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором не є встановленням
сторонами строку припинення дії
поруки, оскільки зазначене
формулювання строку дії договору
поруки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст. 252 ЦК
України, якими визначено, що строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення, і що строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами.

За викладених обставин, суд вважає за
необхідне застосувати положення ч. 6
ст.559 ЦК України, згідно яких у разі,
якщо строк припинення поруки не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Судом встановлено, що згідно
укладеного з Банком кредитного
договору останнім днем погашення
кредиту ТДВ "Миколаївське підприємство
"Ера" є 03.06.2011 р.

Таким чином, суд визнає, що порука ПрАТ
"Аваль-Еталон" за укладеним з Банком
договором поруки припинена з 4 грудня
2011 року.

За змістом ст. ст. 559, 598 ЦК України
припинення зобов'язання поруки означає
такий стан сторін правовідношення, за
якого в силу передбачених законом
обставин суб'єктивне право і
кореспондуючий йому обов'язок
перестають існувати. Термін "порука",
застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559
ЦК України, використовується в
розумінні зобов'язальних
правовідносин поруки, з припиненням
яких втрачає чинність договір поруки.

У разі невизнання кредитором права
поручителя на припинення зобов'язання
за договором поруки, передбаченого ч. 1
ст. 559 ЦК України, таке право підлягає
судовому захисту за позовом поручителя
шляхом визнання поруки припиненою на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
виходячи із загальних засад цивільного
законодавства і судочинства, права
особи на захист в суді порушених або
невизнаних прав, рівності
процесуальних прав і обов'язків сторін.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ
"Аваль-Еталон" про визнання поруки
припиненою ґрунтуються на положеннях
вищезазначеного законодавства та
підлягають задоволенню повністю.

З огляду на викладене, суд вважає
позовні вимоги позивача за первісним
позовом АТ "Дельта Банк" підлягаючими
задоволенню частково, а саме в частині
стягнення з про стягнення ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера"
заборгованості з повернення кредитних
коштів у сумі 3674283 грн. 89 коп. У
задоволенні решти вимог АТ "Дельта
Банк" належить відмовити.

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат у разі
задоволення позову на відповідача, при
цьому у разі частково задоволення -
пропорційно задоволеним вимогам.

Судовий збір з оплати первісної
позовної заяви ПАТ "Кредитпромбанк"
сплачено за платіжним дорученням від
15.01.2014 року № 348.01 у сумі 73080 грн., тобто,
у максимальному розмірі, встановленому
у відповідності з пп.1 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" щодо оплати
вимог матеріального характеру. У
вказаному розмірі підлягають оплаті
судовим збором визнана судом
підлягаючою стягненню вимога в сумі
3674283 грн. 89 коп. Отже, сплачена сума
судового збору ПАТ "Кредитпромбанк"
підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ
"Миколаївське підприємство "Ера".

Сплачений ПАТ "Аваль-Еталон" за
квитанцією від 21.05.2014 р. № ПН32511 судовий
збір у сумі 1218 грн. за подачу
зустрічного позову за вимоги
немайнового характеру підлягає
відшкодуванню за рахунок ПАТ "Дельта
Банк", як правонаступника ПАТ
"Кредитпромбанк", у зв'язку з
задоволенням зустрічного позову в
повному обсязі.

У судовому засіданні 27 травня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера", 54030, вул.
Артилерійська, 18, м. Миколаїв,
ідентифікаційний код 14307475, на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк", 01133, вул. Щорса, 36-б, м. Київ,
ідентифікаційний код 34047020, грошові
кошти в загальній сумі 3674283 (три
мільйони шістсот сімдесят чотири
тисячі двісті вісімдесят три) грн. 89
коп. - основний борг.

3. У задоволенні решти первісних
позовних вимог публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
відмовити.

4. Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю "Миколаївське
підприємство "Ера", 54030, вул.
Артилерійська, 18, м. Миколаїв,
ідентифікаційний код 14307475, на користь
публічного акціонерного товариства
"Кредтпромбанк", 01014, бульвар Дружби
народів, 38, м. Київ, ідентифікаційний
код 21666051, грошові кошти на
відшкодування витрат з оплати позовної
заяви судовим збором у сумі 73080
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

5. Зустрічний позов приватного
акціонерного товариства "Аваль-Еталон"
задовольнити повністю.

6. Визнати припиненим договір поруки
від 04.06.2010 р. № 02/02/016/10-КЛТ/ПО1/10-КЛТ,
укладений між ПАТ "Кредитпромбанк" і
ПрАТ "Аваль-Еталон", та правовідносин,
які виникли за цим договором.

7. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", 01133, вул. Щорса,
36-б, м. Київ, ідентифікаційний код 34047020,
на користь приватного акціонерного
товариства "Аваль-Еталон", 54030, вул.
Артилерійська, 19, м. Миколаїв,
ідентифікаційний код 23623235, грошові
кошти на відшкодування витрат з оплати
позовної заяви судовим збором у сумі 1218
(одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду через Господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня підписання повного тексту
рішення.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя Ю.М.
Коваль