ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Справа № 914/4296/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіЄвсікова
О.О.суддів:Кролевець О.А. Попікової О.В.
(доповідач у справі) за участю
представників: від позивача:не
з'явились (про дату, час та місце
судового розгляду повідомлено
належним чином)від відповідача:не
з'явились (про дату, час та місце
судового розгляду повідомлено
належним чином) розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" на
рішеннягосподарського суду Львівської
області від 25.12.2013р.та на
постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р.у
справі№ 914/4296/13 господарського суду
Львівської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Мегаторггруп"доПублічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго"провизнання
недійсними рішень.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мегаторггруп"
звернулось до господарського суду
Львівської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Львівобленерго" про визнання
недійсними рішень комісії Львівських
міських електромереж ПАТ
"Львівобленерго" по розгляду актів про
порушення Привал користування
електричною енергією, що оформлені
протоколами від 30.08.2013р. № 208, від
06.09.2013р. № 220, від 06.09.2013р. № 221 (з
урахуванням заяви від 16.12.2013р. про зміну
(уточнення) предмету позовних вимог).

Рішенням господарського суду
Львівської області від 25.12.2013р. (суддя
Ділай У.І.), залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р.
(головуючий суддя Михалюк О.В., судді
Мельник Г.І., Орищин Г.В.), позов
задоволено повністю. Визнано
недійсними рішення комісії Львівських
міських електромереж по розгляду актів
про порушення Привал користування
електричною енергією про визначення
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мегаторггруп" обсягу
та вартості необлікованої електричної
енергії, що оформлені протоколами від
30.08.2013р. № 208, від 06.09.2013р. № 220, від
06.09.2013р. № 221.

Рішення місцевого суду та постанова
апеляційної інстанції обґрунтовані
приписами статті 275 Господарського
кодексу України, статті 26 Закону
України "Про електроенергетику",
пунктів 1.3, 1.11, 5.1, 6.41, 6.42, 10.2, 12.12 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996р.
№ 28, пункту 2.6 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 04.05.2006р. № 562, з огляду на
встановлені обставини стосовно того,
що на час прийняття відповідачем
рішень про визначення обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії позивач не був власником
торгових павільйонів, у яких
встановлено факт самовільного
підключення електроустановок до
електромереж відповідача.

Не погодившись з рішенням та
постановою, відповідач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, прийняти нове рішення про
відмову в позові.

В обґрунтування своєї правової позиції
скаржник посилається на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, зокрема
приписів статей 1, 26 Закону України "Про
електроенергетику", статей 16, 1212, 1213
Цивільного кодексу України, статей 20,
222, 235 - 237 Господарського кодексу
України. При цьому скаржник наголошує
на тому, що між сторонами відсутні
правовідносини щодо електроспоживання
спірних об'єктів, у зв'язку з чим
позивач не є споживачем, а тому
оскаржувані рішення відповідача не є
оперативно-господарськими санкціями,
які можуть бути скасовані в судовому
порядку. Крім того скаржник зазначає,
що позивачем обрано неналежний спосіб
захисту свого порушеного права.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи, повноти їх
встановлення в судових рішеннях і
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, працівниками
відповідача відносно споживача - ТОВ
"Мегаторггруп" були складені акти про
порушення ПКЕЕ від 21.08.2013р. № 026492, від
22.08.2013р. № 026616, від 22.08.2013р. № 026617, у яких
вказано про те, що вказаним споживачем
здійснено самовільне підключення до
електричної мережі
енергопостачальника електроустановок,
струмоприймачів, електропроводки у
кіоску на вул. Низинна-Широка,
торгового павільйону на вул. Мазепи, 12,
торгового павільйону на вул.
Б. Хмельницького, 273.

За результатами розгляду даних актів
відповідачем були прийняті рішення про
проведення нарахування споживачу - ТОВ
"Мегаторггруп" обсягів та вартості
необлікованої електричної енергії, які
були оформлені протоколами засідання
комісії ЛМЕМ від 30.08.2013р. № 208, від
06.09.213р. № 220, від 06.09.2013р. № 221, та
виписано для сплати рахунки від
30.08.2013р. № 026492 на суму 20 157,51 грн.,

від 06.09.2013р. № 026616 на суму 39 513,69 грн., від
06.09.2013р. № 026617 на суму 15 710,26 грн.

Вказані протоколи засідання комісії
ЛМЕМ по розгляду актів про порушення
ПКЕЕ і рахунки до сплати обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії були надіслані відповідачем
на адресу позивача згідно листів від
30.09.2013р. вих.№30-02379 та від 10.09.2013р. № 30-02443,
у яких позивачу було запропоновано
оплатити рахунки протягом тридцяти
днів.

Не погодившись із рішеннями
відповідача про проведення
нарахування обсягів та вартості
необлікованої електричної енергії, які
оформлені протоколами від 30.08.2013р. № 208,
від 06.09.213р. № 220, від 06.09.2013р. № 221,
ТОВ "Мегаторггруп" звернулося
з даним позовом до господарського суду
з вимогою визнати їх недійсними.

За приписами статті 275 Господарського
кодексу України, статті 26 Закону
України "Про електроенергетику",
пунктів 1.3, 5.1, 5.9, підпункту 1 пункту 10.2
Правил користування електричною
енергією (ПКЕЕ), затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996р. № 28, споживання
електричної енергії здійснюється
виключно на підставі договору про
постачання електричної енергії, що
укладається між власником
електроустановки (уповноваженою
власником особою) та постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, або договору про
купівлю-продаж електричної енергії, що
укладається між власником
електроустановки (уповноваженою
власником особою) та постачальником
електричної енергії за нерегульованим
тарифом. Споживання електричної
енергії без договору не допускається.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про електроенергетику" правопорушення
в електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці,
зокрема, є: крадіжка електричної
енергії, самовільне підключення до
об'єктів електроенергетики і
споживання енергії без приладів
обліку; порушення правил користування
енергією.

Згідно з пунктом 6.41 Правил
користування електричною енергією у
разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.

У пункті 6.42 Правил користування
електричною енергією передбачено, що
на підставі акта порушень
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків. Споживач має право
оскаржити рішення комісії в суді. У
разі задоволення судом скарги
споживача постачальник електричної
енергії (електропередавальна
організація) скасовує відповідний акт
про порушення.

Порядок визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією встановлений у Методиці
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією (далі - Методика), затвердженій
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 04.05.2006р. № 562.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2.1.
Методики вона застосовується на
підставі акта про порушення,
складеного в порядку, установленому
цією Методикою, з урахуванням вимог
ПКЕЕ та в разі виявлення такого
порушення ПКЕЕ як самовільне
підключення електроустановок,
струмоприймачів або електропроводки
до електричної мережі
енергопостачальника.

Відповідно до підпункту "б" пункту 3.3
Методики розрахунок вартості
необлікованої електричної енергії
здійснюється у разі самовільного
підключення споживачем
електроустановок, струмоприймачів або
проводів до електричних мереж
енергопостачальника - із дня набуття
споживачем права власності на
електроустановку чи права
користування електроустановкою або із
дня здійснення останньої технічної
перевірки електричної мережі, до якої
було здійснене самовільне підключення,
але не більше сумарної кількості днів
за дванадцять календарних місяців, що
передували дню виявлення порушення, та
до дня усунення порушення.

При цьому слід зазначити, що згідно з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від
16.05.2011р. № 3-38гс11, термін "споживач
електричної енергії", який наведено в
пункті 1.2. Правил користування
електричною енергією, необхідно
застосовувати в значно ширшому
значенні, оскільки він, окрім осіб, що
використовують електричну енергію для
забезпечення потреб власних
електроустановок на підставі договору,
також розповсюджується і на осіб, які
використовують електричну енергію без
укладення договору на
електропостачання.

У свою чергу акти про порушення ПКЕЕ
від 21.08.2013р. № 026492, від 22.08.2013р. № 026616, від
22.08.2013р. № 026617 та протоколи від 30.08.2013р.
№ 208, від 06.09.213р. № 220, від 06.09.2013р.
№ 221 засідання комісії по розгляду цих
актів були складені відповідачем
відносно позивача, як споживача
електричної енергії, а тому він, у разі
незгоди з рішеннями комісії
постачальника електроенергії, які
оформлені цими протоколами, не
позбавлений права на їх оскарження в
судовому порядку на підставі пункту 6.42
Правил користування електричною
енергією.

При цьому, рішення комісії
електропостачальника про нарахування
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
проводів до електричних мереж
енергопостачальника, може прийматись
лише щодо власників або користувачів
електроустановок.

Судами попередніх інстанцій на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів встановлено, що кіоск на вул.
Широка-Низинна, та торгові павільйони
на вул. Б. Хмельницького, 273
та вул. Мазепи, 12 у м. Львові позивачем
були відчужені на підставі договору
від 01.06.2012р. № 11 купівлі-продажу
збірно-розбірної металевої
конструкції, акта прийому-передачі від
01.06.2012 р., договорів купівлі-продажу від
25.12.2012р. №№ 4572, 4573 та від 26.12.2012 р. №№ 4621,
4619 третім особам, а тому саме на
останніх з моменту отримання у
власність цих кіоску та павільйонів
покладено обов'язок по укладенню
відповідних договорів на постачання до
них електричної енергії.

За таких обставин, позивач на момент
складання відповідачем актів про
порушення Правил користування
електричної енергії від 21.08.2013р. № 026492,
від 22.08.2013р. № 026616, від 22.08.2013р. № 026617 та
прийняття за результатами їх розгляду
комісією відповідача рішень про
проведення нарахування обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії, які оформлені протоколами
засідання комісії ЛМЕМ від 30.08.2013р. № 208,
від 06.09.213р. № 220, від 06.09.2013р. № 221, не був
власником електроустановок у кіоску на
вул. Широка-Низинна та торгових
павільйонах на вул. Б. Хмельницького, 273
та вул. Мазепи, 12 у м. Львові, а тому
відсутні підстави вважати, що саме він
здійснив їх самовільне підключення до
електричних мереж енергопостачальника

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з обґрунтованими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про безпідставність рішень
комісії ЛМЕМ ПАТ "Львівобленерго", які
оформлені протоколами засідання
комісії від 30.08.2013р. № 208, від 06.09.213р. №
220, від 06.09.2013р. № 221, про проведення
нарахування позивачу обсягів та
вартості необлікованої електричної
енергії, у зв'язку з чим вони
підлягають визнанню недійсними як
такі, що прийнятті з порушенням Правил
користування електричною енергією та
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією.

Посилання скаржника на невірно обраний
позивачем спосіб захисту порушених у
даному випадку прав підлягають
відхиленню, оскільки можливість
оскарження в судовому порядку рішень
комісії електропостачальника про
нарахування обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
проводів до електричних мереж
енергопостачальника, встановлена в
пункті 6.42 Правил користування
електричною енергією, а згідно статті 16
Цивільного кодексу України та статті 20
Господарського кодексу України суд
може захистити порушені права та
інтереси особи іншими способами, що
встановлені законом.

При цьому касаційна інстанція враховує
правову позицію, викладену в
постановах Верховного Суду України від
29.11.2010р. № 3-30гс10 у справі №
2-15/1783-2009, від 04.04.2011р. № 3-21гс11 у справі №
2-24/912-2010, від 16.05.2011р. № 3-37гс11 у справі№
2-28/2397-2010, стосовно того, що рішення
постачальника електричної енергії про
проведення нарахування обсягу та
вартості недоврахованої електричної
енергії є оперативно-господарською
санкцією, у разі незгоди із
застосуванням якої заінтересована
сторона, згідно з частиною 2 статті 237
Господарського кодексу України, пункту
6.42 Правил користування електричною
енергією, може звернутися до суду із
заявою про її скасування.

Враховуючи викладене, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

З урахуванням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що доводи, викладені заявником
у касаційній скарзі, не спростовують
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій щодо наявності правових
підстав для задоволення позову і
фактично зводяться до переоцінки
доказів та встановлених судами
обставин, що в силу положень статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України не відноситься до повноважень
касаційної інстанції.

При цьому, перевіривши у відповідності
до частини другої статті 1115
Господарського процесуального кодексу
України юридичну оцінку обставин
справи, повноту їх встановлення в
рішенні та постанові, колегія суддів
дійшла висновку, що місцевим та
апеляційним судами в порядку статті 43
Господарського процесуального кодексу
України всебічно, повно і об'єктивно
розглянуто всі обставини справи, їм
дана належна юридична оцінка, порушень
норм чинного законодавства не
вбачається, у зв'язку з чим підстави для
задоволення касаційної скарги та
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Львівської області від 25.12.2013р. та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014р. у
справі № 914/4296/13 залишити
без змін.

Головуючий суддя
О.О. Євсіков

Судді:
О.А. Кролевець

О.В. Попікова