ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" червня 2014 р.
Справа № 5019/2008/12

Суддя Торчинюк В.Г. розглянувши заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
про заміну сторони (стягувача) у
виконавчому провадженні по справі

за позовом Заступника прокурора м.
Рівне (далі - Прокурор) в інтересах
держави в особі Рівненської міської
ради (далі - Рада) в особі Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради (далі - Управління)
комунального підприємства
"Теплотранссервіс" (далі - Підприємство,
позивач) Рівненської міської ради

до Підприємця ОСОБА_1 (далі -
підприємець, відповідач)

про стягнення в сумі 24 453 грн. 53 коп.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Прокурор звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовом в інтересах держави в
особі Управління та Підприємства про
стягнення з Підприємця 24 453 грн. 53 коп. В
обґрунтування позовних вимог прокурор
послався на те, що на виконання умов
договору № 1426, укладеного між
Підприємством та відповідачем 14 жовтня
2011 року, відповідачу була поставлена
теплова енергія. Оскільки відповідач
взяте на себе зобов'язання щодо плати
поставленої йому енергії у
встановлений договором строк не
виконав, прокурор, посилаючись на
статті 526, 625 Цивільного кодексу України
( далі - ЦК України) та статті 231, 232
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), просив суд стягнути з
Підприємця 22 560 грн. 20 коп. основного
боргу; 1 210 грн. 94 коп. пені; 526 грн. 80 коп. 3%
річних; 155 грн. 58 коп. збитків від
інфляції.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 20 лютого 2013
року Позов задоволено повністю.

5 березня 2013 року на виконання
вказаного рішення судом видано накази.

30 травня 2014 року до господарського суду
Рівненської області звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго" з
заявою, в якій просить змінити сторону
(стягувача) комунальне підприємство
"Теплотранссервіс" Рівненської ради, як
вибулої сторони, на його
правонаступника Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Рівнетеплоенерго", якій були передані
права вимоги із підприємця ОСОБА_1 у
виконавчому провадженні по виконанню
наказу господарського суду
Рівненської області № 5019/2008/12 від 5
березня 2013 року.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані документи, суд встановив
наступне.

За приписами ст. 124 Конституції України
та ст. 115 Господарського процесуального
кодексу України рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 2
Закону України "Про виконавче
провадження" примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Статтею 17 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Відповідно до цього Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню, зокрема, накази
господарських судів.

18 листопада 2013 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції винесено
постанову постанову про відкриття
виконавчого провадження № 40752311 з
виконання наказу № 5019/2008/12 виданого 5
березня 2013 року.

Відповідно до ст. 25 ГПК України, у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до
вступу у справу правонаступника,
обов'язкові для нього так само, як вони
були обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни
сторони чи третьої особи її
правонаступником господарський суд
виносить ухвалу.

За змістом норм розділу XIV ГПК
України, ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження, є завершальною стадією
судового провадження.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст.
8 Закону України "Про виконавче
провадження" сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом. У разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони
виконавчого провадження, тобто
процесуального правонаступництва, є
наступництво у матеріальних
правовідносинах, у наслідок якого
відбувається вибуття сторони зі
спірних або встановлених судом
правовідносин і переходу до іншої
особи прав і обов'язків вибулої сторони
в цих правовідносинах.

В абзаці 3 п.1.4 постанови від 26 грудня 2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" Пленум Вищого
господарського суду України роз'яснив,
що статтею 25 ГПК передбачено
процесуальне правонаступництво у
зв'язку не лише зі смертю (оголошенням
померлою) фізичної особи та
реорганізацією суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у тому
числі заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
Цивільного кодексу України). У разі
заміни кредитора в зобов'язанні не в
повному обсязі (у подільному
зобов'язанні; в разі передачі новому
кредитору права на стягнення неустойки
окремо від передачі прав вимоги за
основним зобов'язанням тощо) новий
кредитор є правонаступником
первісного кредитора лише в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
відповідних прав якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 514 Цивільного кодексу України);
при цьому якщо правонаступником
заявляються відповідні вимоги, то
вважається, що позов подано кількома
позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне
правонаступництво в розумінні статті 25
ГПК допускається на будь-якій стадії
судового процесу, включаючи стадію
виконання судового рішення, і
здійснюється господарським судом без
виклику сторін у справі, якщо їх явка не
зумовлена необхідністю з'ясування
судом певних обставин, але з
повідомленням сторін, оскільки інше
суперечило б приписам частини другої
статті 22 ГПК стосовно прав сторін у
судовому процесі.

Судом встановлено, що 4 вересня 2013 року
між КП "Теплотранссервіс" та ТОВ
"Рівнетеплоенерго" було укладено
договір № 1426-ВПВ про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України).

Розділом 1, даного договору
встановлено, що первісний кредитор
передає, а Новий кредитор приймає право
вимоги, яке виникло на підставі
Договору на відпуск теплової енергії №
1426 від 14 жовтня 2011 року (надалі Договір
на відпуск теплової енергії), який
укладений Первісним кредитором із
підприємцем ОСОБА_1 (надалі Споживач),
за яким первісним кредитором
постачалась теплова енергія на суму 16
632 грн. 37 коп. Крім передачі права вимоги
оплати за спожиту теплову енергію за
зобов'язаннями, до нового кредитора
переходять права вимоги стягнення всіх
штрафних санкцій, інфляційних втрат та
відсотків за прострочення виконання
зобов'язання Споживачем, включаючи
вимоги щодо стягнення заборгованості,
штрафних та фінансових санкцій,
заявлених в судовому порядку, та на
підставі фактичного надання таких
послуг, що підтверджується обліком по
реалізації теплової енергії. Крім
передачі права вимоги, визначеного
пунктом 1.1. договору, Первісний
кредитор передає, а Новий кредитор
приймає всі права та обов'язки
Первісного кредитора і стає стороною в
Договорі на відпуск теплової енергії,
який укладений Первісним кредитором із
Споживачем

На виконання умов пункту 3.1.1. договору,
КП "Теплотранссервіс" передало ТОВ
"Рівнетеплоенерго" перелік документів,
що підтверджують права вимоги
виконання боржником обумовленого
зобов'язання.

У відповідності до пункту 3.3. договору,
КП "Теплотранссервіс" повідомленням
про зміну кредитора у зобов'язані
належним чином повідомило боржника про
зазначені вище обставини.

За договором № 1426-ВПВ від 4 вересня 2013
року ТОВ "Рівнетеплоенерго" одержує
право замість КП "Теплотранссервіс"
вимагати від боржника сплати грошової
суми в розмірі визначеному в пункті 1.1
цієї угоди, а відтак КП
"Теплотранссервіс" передано
вищезазначені вимоги у відповідності
до норм чинного законодавства України
та із дотриманням положень статті 514 ЦК
України.

У п.7.1. договору сторони погодили, що
договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за цим договором.

Відповідно до статті 512 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Кредитор у
зобов'язанні може бути замінений також
в інших випадках, встановлених законом.
Кредитор у зобов'язанні не може бути
замінений, якщо це встановлено
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.513 Цивільного кодексу
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

В силу приписів ч.1 ст.514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтю 516 Цивільного кодексу України
регламентовано, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

Судом встановлено, що заборони щодо
заміни кредитора ні договором на
відпуск теплової енергії, ні чинним
законодавством, зокрема ст. 515 ЦК
України, немає, правочин щодо заміни
кредитора вчинений у такій самій формі,
що і правочин, на підставі якого
виникли зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заявником надано належні докази, які
підтверджують здійснення
правонаступництва, подана заява про
заміну сторони у виконавчому
провадженні у справі № 5019/2008/12 не
суперечить вимогам чинного
законодавства та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 25, ст.33, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

Керуючись ст.ст. 25 та 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
про заміну сторони виконавчого
провадження у справі №5019/1827/11
задоволити.

2. Змінити сторону виконавчого
провадження (стягувача) - Комунальне
підприємство "Теплотранссервіс" (33027,
місто Рівне, вул. Данила Галицького,
будинок 27, ідентифікаційний код 30841056),
яке відкрите відповідно до постанови
відділу ДВС Рівненського міського
управління юстиції від 18 листопада 2013
року (ВП № 40752311) по виконанню наказу
господарського суду Рівненської
області у справі № 5019/2008/12 від 5 березня
2013 року, на правонаступника
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
(33027, місто Рівне, вул. Данила Галицького
27, ідентифікаційний код 36598008).

3. Ухвалу направити сторонам по справі
та ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Суддя
Торчинюк В.Г.