ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
Справа № 915/233/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дроботун
Л.Ю.,

представника позивача: Мосьондзи С.А. -
дов. №04/14-Д від 30.12.2013,

представника відповідача:
Петровського Д.О. - дов. №364 від 28.12.2011,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Вінницягаз» (21012,
м.Вінниця, пров.Щорса, 24)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» (54002, м.Миколаїв,
вул.Каботажний спуск,1),

про: врегулювання розбіжностей при
укладанні договору,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив зобов'язати відповідача
прийняти умови договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом в редакції позивача, як
обов'язкові для укладання.

Заявою №07-15-1777 від 15.05.2014 (а.с.89-91)
позивач повідомив суд про врегулювання
розбіжностей стосовно пункту 2.8 та
абзацу 1 пункту 4.6 договору, а також
уточнив свої вимоги, в яких просить суд:
визнати договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом №2014/ТП-ПР-Х-060047 укладеним з
31.12.2013, в редакції позивача з
викладенням спірних пунктів у
наступній редакції:

- пункти 2.4.1 та 2.4.2 викласти в редакції
як абзац другий та третій: «Коригування
планових місячних обсягів природного
газу на 1, 10 та 20 число розрахункового
місяця здійснюються Постачальником за
письмовою заявою Споживача про зміну
планових обсягів газу, направленою
Постачальнику не пізніше ніж за 3 (три)
робочі дні до 1, 10 та 20 числа
розрахункового місяця відповідно,
допускається відхилення місячного
обсягу переданого газу в розмірі ±5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого Сторонами згідно додатку
№2 до договорів обсягів постачання
природного газу на місяць».

- абзац другий пункту 4.6: «Авансові
платежі сплачуються Споживачем
Постачальнику на розрахунковий
рахунок зі спеціальним режимом
використання у розмірі 100% від вартості
запланованого або погодженого
Постачальником обсягу газу на
розрахунковий період за десять (10)
календарних днів до початку місяця
поставки газу».

- абзац 5 пункту 4.6: «У разі переплати за
фактично спожитий газ сума переплати
зараховується Постачальником в
рахунок оплати поставленого газу в
наступному розрахунковому періоді або
повертається на поточний рахунок
Споживача на його письмову вимогу».

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення у справі
збільшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду справи по суті позивач має
право змінити підстави або предмет
позову шляхом подання письмової заяви.

Таких процесуальних дій сторони як
уточнення позовних вимог
господарським процесуальним кодексом
не передбачено. Крім того, на розгляд
суду, в силу приписів ст.181 ГК України,
можуть бути подані саме ті розбіжності,
які залишились неврегульованими
сторонами у процедурі укладання
договору.

Враховуючи, що подана позивачем до суду
заява містить фактично іншу редакцію
пунктів договору, ніж ті, що викладені у
позовній заяві, і відносно яких
відповідачем складено протокол
розбіжностей, то судом заява позивача
№07-15-1777 від 15.05.2014 відхиляється, а
розглядаються спірні пункти договору,
які не були врегульовані сторонами на
момент подання позовної заяви та у
процесі розгляду справи.

Відповідач у відзиві (а.с.69-73) проти
позовних вимог заперечує, вказуючи на
те, що за приписами чт.179 ГК України, при
укладанні господарських договорів
сторони можуть визначити зміст
договору на основі, в тому числі
типового договору, затвердженого
Кабінетом Міністрів України. Сторони
не можуть відступати від змісту
типового договору, але мають право
конкретизувати його умови, що
відповідачем і було запропоновано
позивачу при складанні протоколу
розбіжностей. Але позивач, всупереч
умовам Типового договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом, затвердженого постановою НКРЕ
№1580 від 22.09.2011 та приписів Правил
користування природним газом для
юридичних осіб, затверджених
постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012, з
пропозиціями відповідача по пунктах
2.4.1 та 2.4.2, абзацах 2 та 5 пункту 4.6
договору не погоджується.

Під час розгляду справи
представник відповідача підтвердив
факт врегулювання сторонами
розбіжностей по пункту 2.8 та абзацу 1
пункту 4.6 договору.

Позивач в судове засідання 19.05.2014 не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

У судових засіданнях 19.03.2014, 04.04.2014
та 13.05.2014, у відповідності до вимог ст.77
ГПК України, оголошувались перерви.

20.05.2014 судом оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до
уваги наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» постачання
природного газу здійснюється
відповідно до договору, обов'язкові
умови якого встановлюються у типовому
договорі про постачання природного
газу.

Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№1580 від 22.09.2011 затверджено Типовий
договір на постачання природного газу
за регульованим тарифом (надалі -
Типовий договір).

Позивач в обґрунтування своїх
вимог зазначає, що ним було направлено
на адресу відповідача два екземпляри
проекту Договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом №2014/ТП-ПР-Х-060047 від 31.12.2013 з
додатком (надалі - Договір) (а.с.11-15).

У відповідності до п.3 ст.181 ГК
України, сторона, яка одержала проект
договору, у разі згоди з його умовами
оформляє договір відповідно до вимог
частини першої цієї статті і повертає
один примірник договору другій стороні
або надсилає відповідь на лист,
факсограму тощо у двадцятиденний строк
після одержання договору.

Згідно з п.4 ст.181 ГК України,
за наявності заперечень щодо окремих
умов договору сторона, яка одержала
проект договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Супровідним листом №858/3-14/10
від 25.01.2014 відповідач повернув позивачу
один підписаний примірник Договору
разом з протоколом розбіжностей від
10.01.2014 (а.с.16-18).

У вказаному протоколі розбіжностей
відповідач пропонує позивачу:

- пункти 2. 4.1, 2.4.2, абзац 3 пункту 2.8
Договору - виключити;

- абзаци 1 та 2 пункту 4.6 Договору
викласти в наступній редакції: «Оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється споживачем авансовими та
/або плановими платежами із розрахунку
договірного обсягу постачання газу
згідно з додатком 2 до Договору.
Платежі сплачуються споживачем
постачальнику на розрахунковий
рахунок зі спеціальним режимом
використання у розмірі 50 відсотків від
вартості запланованого або
погодженого постачальником обсягу
газу на розрахунковий період за (5)
календарних днів до початку місяця
поставки газу, 50% оплата протягом
місяця поставки газу на поточний
рахунок постачальника».

- абзац 5 пункту 4.6 Договору викласти в
наступній редакції: «У разі переплати
за фактично спожитий газ сума
переплати зараховується
постачальником в рахунок оплати
поставленого газу в наступному
розрахунковому періоді або
повертається на поточний рахунок
споживача на його письмову вимогу в
термін, що не перевищує 10 банківських
днів з дня отримання вимоги».

- пункт 10.4 Договору викласти в
наступній редакції: «У разі наміру
споживача укласти договір про
постачання газу постачальником за
нерегульованим тарифом (далі - ПНТ) та
за відсутності заборгованості перед
постачальником споживач не пізніше ніж
за 25 календарних днів до початку
поставки газу від ПНТ повідомляє про це
постачальника та повністю
розраховується з ним за весь обсяг
газу, замовлений до дня поставки газу
ПНТ. При цьому Договір не розривається,
а зупиняється на час поставки газу ПНТ.
Договір з ПНТ має бути укладений на
весь очікуваний обсяг споживання
природного газу, необхідний споживачу,
та на строк, який кратний величині
розрахункового періоду, визначеного в
Договорі».

Відповідно до п.7 ст.181 ГК України, якщо
сторона, яка одержала протокол
розбіжностей щодо умов договору,
заснованого на державному замовленні
або такого, укладення якого є
обов'язковим для сторін на підставі
закону, або сторона - виконавець за
договором, що в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка одержала
протокол розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

Не погодившись із наданим протоколом
розбіжностей до Договору позивач
звернувся до господарського суду для
врегулювання спірних пунктів Договору,
а саме п.п.2.4.1, 2.4.2; абз.3 п.2.8; абз.1, абз.2,
абз.5 п.4.6.

В ході судового розгляду справи,
сторони дійшли згоди щодо врегулювання
розбіжностей по абз.3 п.2.8 Договору та
абз.1 п.4.6 Договору, що підтверджується
заявою позивача №07-15-1777 від 15.05.2014,
листом позивача №07-15-1194 від 01.04.2014 (а.с.62)
та листом відповідача №2972/3-14/40 від
26.03.2014 (а.с.59,60) та поясненнями
представників сторін у судових
засіданнях, згідно яких сторони
погодили викласти абз.3 п.2.8 та абз.1 п.4.6
Договору в остаточній редакції, а саме:

- абзац 3 пункту 2.8: «Споживач
протягом двох днів з дати одержання
акта приймання - передачі газу
зобов'язується повернути
постачальнику один примірник
оригіналу акта приймання - передачі
газу, підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою
споживача, або надавати в письмовій
формі мотивовану відмову від
підписання акта приймання - передачі
газу. У випадку відмови від підписання
акта приймання - передачі газу
розбіжності підлягають урегулюванню
відповідно до Договору або в судовому
порядку. До прийняття рішення судом
обсяг та вартість послуг з постачання
газу встановлюються відповідно до
даних постачальника».

- абзац 1 пункту 4.6 Договору в редакції
передбаченій абзацом першим п.4.6
Типового договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом: «Оплата вартості послуг з
постачання природного газу
здійснюється споживачем авансовими
та/або плановими платежами із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу протягом періоду
оплати відповідно до додатка 2 до
Договору».

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, провадження
у справі, в частині врегулювання
переддоговірного спору сторін по
пункту 2.8 та абзацу 1 пункту 4.6 Договору
на постачання природного газу за
регульованим тарифом №2014/ТП-ПР-Х-060047
від 31.12.2013 слід припинити, у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

Таким чином, неврегульованими
сторонами залишились п.2.4.1, п.2.4.2
Договору, абз.2 та абз.5 п.4.6 Договору, які
позивач просить викласти у своїй
редакції.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку, що
позовних вимог підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

1. Пункт 2.4.1 Договору
запропонований позивачем в наступній
редакції: «Коригування планових
місячних обсягів природного газу на 01
число розрахункового місяця
здійснюється за письмовою заявою
споживача постачальником у разі, якщо
споживач письмово повідомив
постачальника про зміну планових
обсягів газу не менше ніж за 6 (шість)
робочих днів до початку розрахункового
місяця».

Пункт 2.4.2 викладено позивачем у такій
редакції: «Коригування планових
місячних обсягів природного газу на 15
число розрахункового місяця
здійснюється за письмовою заявою
споживача постачальником не більше ніж
на п'ять (5) відсотків від обсягу газу,
замовленого на 01 число розрахункового
місяця у разі, якщо споживач письмово
повідомив постачальника про зміну
планових обсягів газу не менше ніж за 6
(шість ) робочих днів до 15 числа
розрахункового м'ясця».

Відповідач з вказаними пунктами
Договору у протоколі розбіжностей не
погоджується та пропонує їх виключити
з Договору, посилаючись на те, що
зазначена редакція обмежує права
відповідача на коригування планових
місячних обсягів газу.

Згідно ч.3 ст.184 Господарського кодексу
України, укладення господарських
договорів на основі примірних і
типових договорів повинно
здійснюватися з додержанням умов,
передбачених статтею 179 цього Кодексу,
не інакше як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами статті 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно-правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» постачання
природного газу здійснюється
відповідно до договору, обов'язкові
умови встановлюються в типовому
договорі про постачання природного
газу.

Відповідно до п.4.6 Правил користування
природним газом для юридичних осіб,
затверджених поставною Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики України
№1181 від 13.09.2012, споживач та його
постачальник мають право на
коригування підтверджених обсягів
газу в порядку, визначеному договорами,
у тому числі впродовж поточного
розрахункового місяця.

Слід зазначити, що вказаним пунктом
правил, умовами Типового договору або
іншими нормативними актами, не
встановлено обмежень щодо права та
розміру коригування підтверджених
обсягів газу.

Як вбачається з п.3.5 Договору на
купівлю-продаж природного газу №13-409-ПР
від 31.01.2013, укладеного між позивачем та
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (а.с.36-43),
коригування планових обсягів газу
оформлюється покупцем у вигляді заявки
та обмежень у розмірах такого
коригування не передбачено, що
свідчить про відсутність обмежень у
покупця у реалізації права на
коригування запланованих обсягів газу.
У вказаному договорі допускається
відхилення місячних обсягів
переданого газу в розмірі + 5 від
узгодженого сторонами планового
обсягу продажу газу без коригування
планового обсягу.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що
запропонована позивачем редакція п.2.4.2
Договору, яка містить обмеження права
відповідача на коригування планових
місячних обсягів газу не більше ніж на
5% є необґрунтованою.

Визначений у п.2.4.1 Договору, в редакції
позивача, порядок коригування
підтверджених обсягів газу є цілком
обгрунтованим. Оскільки інший порядок
корегування відповідачем у протоколі
розбіжностей не запропоновано, то суд
вважає, що п.2.4.1 має бути викладений у
редакції позивача.

2. Абзац 2 пункту 4.6 Договору
запропонований позивачем в наступній
редакції: «Авансові платежі
сплачуються Споживачем Постачальнику
на розрахунковий рахунок зі
спеціальним режимом використання у
розмірі 100% від вартості запланованого
або погодженого Постачальником обсягу
газу на розрахунковий період за десять
(10) календарних днів до початку місяця
поставки газу».

Запропонована відповідачем у
протоколі розбіжностей редакція
вказаної норми наступна: «Платежі
сплачуються споживачем постачальнику
на розрахунковий рахунок зі
спеціальним режимом використання у
розмірі 50 відсотків від вартості
запланованого або погодженого
постачальником обсягу газу на
розрахунковий період за (5) календарних
днів до початку місяця поставки газу, 50%
оплата протягом місяця поставки газу
на поточний рахунок постачальника».

Згідно п.4.6 Типового договору, оплата
вартості послуг з постачання газу
здійснюється Споживачем авансовими
та/або плановими платежами із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу протягом періоду
оплати відповідно до додатка 2 до
Договору.

Таким чином, Типовий договір
передбачає можливість здійснення
оплати вартості послуг з постачання
газу як авансовими так і плановими
платежами.

Як вбачається з п.6.1 та 6.2 Договору на
купівлю-продаж природного газу №13-409-ПР
від 31.01.2013, укладеного між позивачем та
ПАТ «Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України», позивач здійснює
розрахунки за отриманий ним природний
газ виключно грошовими коштами шляхом
100% поточної оплати планових обсягів
газу протягом місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 20-го
числа наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем не зазначені нормативні акти
які передбачають обов'язковість 100%
передплати за плановий обсяг газу що
постачається споживачам. Посилання
позивача на п.13 Порядку забезпечення
споживачів природним газом який
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України №1729 від 27.12.2001 про
забезпечення споживачів природним
газом, є безпідставними, оскільки п.13
Порядку передбачає обов'язковість
забезпечення такої умови як 100% оплати
грошима за поставлений природний газ, а
не обов'язковість здійснення 100 %
передплати з плановий обсяг газу що
постачається.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що
запропонована позивачем редакція абз.2
п.4.6 Договору, яка містить авансовий
платіж у розмірі 100% є необґрунтованою,
а редакція запропонована відповідачем
є такою, що відповідає приписам
Типового договору.

3. Абзац 5 п.4.6 Договору позивач
просить викласти в наступній редакції:
«У разі переплати за фактично спожитий
газ сума переплати зараховується
постачальником в рахунок оплати
поставленого газу в наступному
розрахунковому періоді або
повертається на поточний рахунок
споживача на його письмову вимогу».

У відповідності до абз.4 п.4.6 Типового
договору , у разі переплати за фактично
спожитий газ, сума переплати
зараховується Постачальником в
рахунок оплати поставленого газу в
наступному розрахунковому періоді або
повертається на поточний рахунок
Споживача на його письмову вимогу.

Отже, запропонована позивачем
редакція абз.5 п.4.6 Договору відповідає
умовам Типового договору, що
відповідачем не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково. У
відповідності до приписів ст.49 ГПК
України, судовий збір підлягає
покладенню на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82,
821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Провадження у справі, в
частині врегулювання переддоговірного
спору сторін по пункту 2.8 та абзацу 1
пункту 4.6 договору на постачання
природного газу за регульованим
тарифом №2014/ТП-ПР-Х-060047 від 31.12.2013,
припинити.

3. Визнати договір на
постачання природного газу за
регульованим тарифом №2014/ТП-ПР-Х-060047
укладеним з 31.12.2013, у відповідності до
умов Типового договору, затвердженого
Постановою НКРЕ №1580 від 22.09.2011, з
викладенням пункту 2.4.1 абзаців 2 та 5
пункту 4.6 договору в наступній
редакції:

- « 2.4.1. Коригування планових місячних
обсягів природного газу на 01 число
розрахункового місяця здійснюється за
письмовою заявою Споживача
Постачальником у разі, якщо Споживач
письмово повідомив Постачальника про
зміну планових обсягів газу не менше
ніж за 6 (шість) робочих днів до початку
розрахункового місяця».

- абзац 2 пункту 4.6: «Платежі сплачуються
Споживачем Постачальнику на
розрахунковий рахунок зі спеціальним
режимом використання у розмірі 50
відсотків від вартості запланованого
або погодженого Постачальником обсягу
газу на розрахунковий період за (5)
календарних днів до початку місяця
поставки газу, 50% оплата протягом
місяця поставки газу на поточний
рахунок Постачальника».

- абзац 5 пункту 4.6: «У разі переплати за
фактично спожитий газ сума переплати
зараховується Постачальником в
рахунок оплати поставленого газу в
наступний розрахунковий період або
повертається на поточний рахунок
Споживача на його письмову вимогу».

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Нібулон» 54002, м.Миколаїв,
вул.Каботажний спуск,1 (відомості про
банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Вінницягаз» 21012, м.Вінниця, пров.Щорса,
24 (відомості про банківські реквізити
відсутні, ) 609,0 грн.
судового збору.

6. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 26 травня 2014 року.

Суддя
М.В.Мавродієва