ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.Справа № 922/1242/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Асканія-Пак", м. Київ
до Публічного акціонерного
товариства "Роганська картонна
фабрика" смт. Рогань м. Харків про
стягнення 152040,59 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Асканія - Пак"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Публічного акціонерного товариства
"Роганська картонна фабрика" про
стягнення 152040,59 грн. Судові витрати
позивач просить суд покласти на
відповідача. Свої позовні вимоги
обґрунтовує неналежним виконанням
умов договору поставки № 16М-12 від 18.06.2012
року щодо оплати товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02 квітня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 22 квітня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 22.04.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. №13443) надійшли документи по
справі, на виконання вимог ухвали суду
про порушення провадження у справі від
02.04.2014 року. Крім того, позивачем було
надано розрахунок ціни позову, в якому
зазначено про часткову сплату
відповідачем заборгованості в сумі
20000,00 грн., що підтверджується довідкою
з банку, у зв`язку з чим позивач просить
суд припинити провадження у справі в
частині стягнення з відповідача боргу
в сумі 20000,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.04.2014 року
розгляд справи було відкладено на
19.05.2014 року.

Представник позивача у судове
засідання 19.05.2014 року не з'явився, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Представник відповідача в судове
засідання 19.05.2014 року з'явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позовну заяву, не надав, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 квітня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, судом
встановлено наступне.

18.06.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Асканія - Пак»
(позивач) та Публічним акціонерним
товариством «Роганська картонна
фабрика» (відповідач) було укладено
договір поставки № 16М/12, у
відповідності до умов якого позивач
зобов`язується поставити та передати у
власність, а відповідач прийняти та
оплатити пакувальний матеріал (товар) у
кількості, за номенклатурою, ціною,
строками та умовами поставки
відповідно умовам даного договору на
підставі специфікації та накладних,
які є невід`ємними частинами даного
договору.

Відповідно до п. 4.1 договору орієнтовна
ціна договору становить 1000000, 00 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору ціна
договору складається із усіх сум
накладних на товар, який постачається
за даним договором окремими партіями.

Відповідно до п. 4.3 договору ціна кожної
окремої партії товару зазначається у
накладній.

Відповідно до п. 4.5 договору (в редакції
додаткової угоди № 2 від 06.06.2013р.)
відповідач зобов`язаний здійснити
оплату товару не пізніше 45 календарних
днів з дати приймання товару
відповідачем, що вказана в видатковій
накладній.

Відповідно до п. 10.1 договору (в редакції
додаткової угоди № 3 від 02.01.2014р.) даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2014 року,
але, у будь - якому випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов`язань
по даному договору.

На виконання умов вказаного договору
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 1178278,10 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, які підписані обома
сторонами та скріплені печатками
(наявні в матеріалах справи).

З боку відповідача товар був отриманий
уповноваженими особами на підставі
довіреностей: № 509 від 05.09.2013 року; № 512
від 09.09.2013 року; № 544 від 24.09.2013 року; № 610
від 21.10.2013 року, які наявні в матеріалах
справи.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач в порушення п.4.5. договору
свої зобов'язання належним чином не
виконав, а саме не провів повної оплати
товару в строки передбачені договором,
а здійснив лише часткове погашення, що
підтверджується довідкою з
банківського рахунку позивача (а.с. 50-52).

У зв`язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов`язань за договором,
у нього утворилась заборгованість
перед позивачем в сумі 145742,63 грн.
(основна заборгованість) за наступними
видатковими накладними: № 5024 від 05.09.2013
року; № 5111 від 09.09.2013 року; № 5472 від
24.09.2013 року; № 5473 від 24.09.2013 року; № 6131
від 21.20.2013 року, що й стало підставою для
звернення позивача до суду.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що після порушення провадження у
справі відповідач частково сплатив
позивачу заборгованість у розмірі 20000,00
грн., що підтверджується довідкою з
банківського рахунку позивача (№ 12-27/1562
від 16.04.2014 року, а.с. 50-52).

Розглянувши подану позивачем заяву про
часткове припинення провадження у
справі, судом перевірено повноваження
представника позивача на здійснення
відповідних дій, тому суд вважає її
такою, що не суперечить інтересам
сторін і чинному законодавству.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку на підставі п.1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України припинити провадження у справі
№ 922/1242/14 в частині стягнення з
відповідача суми основної
заборгованості в розмірі 20000,00 грн., у
зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо стягнення з відповідача суми
основної заборгованості в розмірі
125742,63 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту відвантаження
товару згідно вищеперелічених
накладних та недоведеність з боку
відповідача факту повного розрахунку з
позивачем за отриманий товар за цими
накладними, суд визнає вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 125742,63 грн.
обґрунтованими, правомірними, доведені
матеріалами справи, не спростованими
відповідачем та такими, що підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача
нарахованих позивачем 6297,96 грн. пені,
суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи п. 7.2
договору сторони передбачили, що, у
випадку непоставки, недопоставки або
прострочення поставки товару більше
ніж на 7 календарних днів згідно заявки,
позивач сплачує відповідачу штраф в
розмірі 0,5% від суми непоставки,
недопоставки, прострочення поставки
товару, за умови, що така непоставка,
недопоставка, прострочення поставки
сталося з вини позивача.

Суд, критично ставить до посилань
позивача, щодо того що п.7.2
вищезазначеного договору сторони
передбачили відповідальність у
вигляді нарахування пені за
несвоєчасну оплату, оскільки
вищезазначеним пунктом договору
сторони передбачили відповідальність
позивача за непоставку, недопоставку
або прострочення поставки товару.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що такий вид
відповідальності не був передбачений
умовами укладеного між сторонами
договору та додатковими угодами до
нього.

Враховуючи викладене, суд, визнав
позовні вимоги в частині стягнення
пені в сумі 6297,96 грн. необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, оскільки, встановив
відсутність угоди сторін про неустойку
на випадок порушення зобов`язань з боку
відповідача. Правові наслідки
порушення зобов'язання встановлені
статтею 611 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 1 вказаної
статті, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Письмового
договору між сторонами укладено не
було, а Закон України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань"
регулює договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань та встановлює лише
обмеження розміру такої неустойки, яка
встановлюється за згодою сторін. Крім
того, ч.3 п.2. ст. 231 Господарського
кодексу України, як підстава стягнення
неустойки, не приймається до уваги,
оскільки зазначена норма встановлює
лише розмір такої неустойки, який
нараховується та стягується,
відповідно до тлумачення ч. 5
зазначеної статті, лише у випадку
встановлення сторонами угоди про
неустойку.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
на нього.

Як вбачається з наданих сторонами
документів, часткове припинення
провадження у справі стосується
часткової сплати відповідачем суми
основного боргу, проте і виник він
внаслідок неправильних дій останнього.
У зв'язку з чим, суд вважає за доцільне
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір пропорційно
задоволеним позовним вимогам в сумі
2914,85 грн., оскільки часткову сплату
заборгованості було здійснено після
подання позивачем позовної заяви до
суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, ч.1 п.1-1 ст.80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Роганська картонна
фабрика" (62481, Харківська область, смт.
Рогань, вул. Леніна, б. 57, п/р 4900 в
ПАТ "Мегабанк", МФО 334851, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Асканія - Пак" (02121, м.
Київ, Харківське шосе, 23 км., б. 4, п/р
287 в ПАТ "Банк Національний
кредит", МФО 320702, ) 125742,63
грн. суми основного боргу та 2914,85 грн.
витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 6297,96
грн. відмовити.

В частині стягнення 20000,00 грн. суми
основної заборгованості провадження у
справі припинити на підставі п. 1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України .

Повне рішення складено 22.05.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля