м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7350/14 16.05.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна"доПриватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна"простягнення
11539 грн. 48 коп.Представники: від
позивача: Шевченко М.М. - представник
за довіреністю № 14/188 від 26.03.2014
Паламаренко Д.А. - представник за
довіреністю № 14/187 від 26.03.2014 від
відповідача: Подкуйко О.Ю. -
представник за довіреністю № 8 від
02.01.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.04.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" з вимогами до
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" про стягнення 11539 грн. 48
коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України та договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (Поліс № ВС/2721815)
не виконав зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну власника
автотранспортного засобу Range Rover,
державний номер НОМЕР_1, водієм
транспортного засобу Ford Mondeo, державний
номер НОМЕР_2, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/2721815, та право вимоги за
якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/7350/14 та справу призначено до
розгляду на 16.05.2014.

07.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
Департаменту інформаційного
забезпечення, аналізу та методології
страхування Моторного (транспортного)
бюро України надійшов витяг з
Централізованої бази даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

16.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву.

У судове засідання 16.05.2014 з'явились
представники сторін та надали
пояснення по суті справи. Представники
позивача в повному обсязі підтримали
заявлені позовні вимоги та просять суд
їх задовольнити.

Представник відповідача надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких заперечує проти заявлених
позовних вимог з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву. В
обґрунтування своїх заперечень,
представник відповідача посилається
на сплив строку позовної давності

У судовому засіданні 16.05.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані суду докази
та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки, виданої
Управлінням державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України в місті Києві
№ 7750 від 23.03.2009 та постанови
Оболонського районного суду міста
Києва від 02.03.2009 у справі № 3-2548/2009
встановлено, що 17.02.2009 о 10 год. 00 хв.
ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки Ford
Mondeo, державний номер НОМЕР_2, при виїзді
на пр. Московський (шляхопровід) в м.
Києві, залежно від швидкості, дорожньої
обстановки і стану транспортного
засобу, не дотримався безпечної
дистанції, внаслідок чого відбулося
зіткнення з автомобілем Range Rover,
державний номер НОМЕР_1, в наслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Вищевказаною постановою ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 340 грн. 00 грн.

Згідно з договором добровільного
страхування наземного транспорту
№ 06/0007020/9011/08 від 26.02.2008 та
додатковою угодою № 2 від 24.03.2008 до
договору добровільного страхування,
укладеними між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Провідна» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Віннер
Імпортс Україна Лтд» (страхувальник),
застраховано майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням або
розпорядженням транспортним засобом
марки Range Rover, номер кузова НОМЕР_3.

У відповідності до пункту 1.1. статуту
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»,
зареєстрованого Соломянською районною
в місті Києві державною адміністрацією
03.04.2013 за № 9000762 із змінами №1 1,
зареєстрованими 19.08.2013 за № 4000762,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна» є новим
найменуванням Закритого акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна».

Відповідно до таблиці 1 додаткової
угоди № 2 від 24.03.2008 до договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 06/0007020/9011/08 від 26.02.2008
період страхування майнових інтересів
страхувальника транспортного засобу
Range Rover, номер кузова НОМЕР_3,
встановлено з 24.03.2008 по 28.02.2009.

У відповідності до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4 реєстраційним номером
транспортного засобу марки Range Rover
(номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3) є
НОМЕР_1.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до калькуляції/висновку №
814 від 05.03.2009, здійсненної в системі AUDATEX
та наданої позивачем, з урахуванням
акту огляду пошкодженого
транспортного засобу від 05.03.2009,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Range Rover, державний номер
НОМЕР_1, складає 11586 грн. 23 коп. з ПДВ.

Дослідивши вищезазначену ремонтну
калькуляцію, суд встановив, що її зміст
не суперечить умовам чинного
законодавства про оціночну діяльність
та відображає суму завданих збитків,
оскільки калькуляція складалась на
основі комп'ютерної програми «Audatex»,
яка рекомендована пунктом 59 додатку 8
до Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів (затверджена наказом
Міністерства юстиції України, Фонду
державного майна України від 24
листопада 2003 року № 142/5/2092,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395).

З урахуванням попередньої калькуляції
та складеного на її підставі рахунку
№ BSH2-146 від 10.09.2009, виставлених
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Віннер Автомотів»,
фактична вартість відновлювального
ремонту автомобіля Range Rover, державний
номер НОМЕР_1, склала 11539 грн. 48 коп.

Судом встановлено, що наведені у
попередній калькуляції та рахунку
роботи знаходяться у
причинно-наслідковому зв'язку із тими
пошкодженнями, що зазначені у довідці
Відділу ДАІ з обслуговування
Оболонського району при УДАІ ГУМВС
України в м. Києві, складеної за
обставинами ДТП.

Згідно зі страховим актом, складеним
позивачем, № 1001/06/8755/26163 від 22.09.2009 та
розрахунком страхового відшкодування
розмір страхового відшкодування за
добровільного страхування наземного
транспорт № 06/0007020/9011/08 від 26.02.2008,
розмір страхового відшкодування
складає 11539 грн. 48 коп.

На підставі заяви страхувальника від
11.09.2009 позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 11539 грн. 48 коп.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 0043675 від 28.09.2009
(призначення платежу: «Страх.відшкод.
зг. дог. №06/0007020/9011/08 від 26.02.08, зг.акт №
1001/06/8755/26163 від 22.09.09, д/н НОМЕР_1),
належним чином засвідчена копія якого
наявна в матеріалах справи.

Як встановлено судом, відповідно до
відомостей з Централізованої бази
даних Моторного (транспортного)
страхового бюро України, станом на
17.02.2009, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу Ford Mondeo,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна" відповідно до
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/2721815 з встановленим
розміром страхової суми за шкоду,
заподіяну майну - 25500 грн., франшизи - 0
грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Водночас, Законом України «Про
обов'язкове страхування власників
наземних транспортних засобів» не
передбачено обов'язкового проведення
професійної оцінки шкоди, завданої при
ДТП транспортному засобу, суб'єктами
оціночної діяльності та необхідність
відшкодування шкоди не ставиться у
залежність від проведення такої
оцінки. Звіт про оцінку транспортного
засобу є лише попереднім оціночним
документом, у якому зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, яку
необхідно витратити на відновлення
транспортного засобу.

Відповідно до пункту 7.38 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Зі свідоцтва про реєстрацію
пошкодженого автомобіля Range Rover,
державний номер НОМЕР_1, (копія якого
міститься у матеріалах справи)
вбачається, що рік випуску автомобіля -
2008, а отже на момент ДТП строк його
експлуатації не перевищував семи
років. Таким чином, підстав для
вирахування зносу в даному випадку
немає.

Судом також враховано, що у пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог,
однак сторонами не було надано доказів
щодо існування вказаних обставин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до особи
відповідальної за заподіяний збиток,
оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України "Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

У спірному зобов'язанні відбулася
заміна кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки Ford Mondeo,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна" за Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/2721815, відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу Ford Mondeo, державний
номер НОМЕР_2, власнику
автотранспортного засобу Range Rover,
державний номер НОМЕР_1, покладається
на відповідача.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ВС/2721815 розмір
франшизи складає 0 грн., розмір
страхової суми за шкоду заподіяну
майну - 25500 грн.

З огляду на вищевикладене, вимоги
позивача щодо відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди майну
власника автотранспортного засобу Range
Rover, державний номер НОМЕР_1, водієм
транспортного засобу Ford Mondeo, державний
номер НОМЕР_2, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем, є
обґрунтованими та доведеними
належними та допустимими доказами, у
зв'язку з чим позивач має право на
отримання страхового відшкодування за
договором (полісом) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВС/2721815 у
розмірі 11539 грн. 48 коп.

У судовому засіданні 16.05.2014
представником відповідача, відповідно
до відзиву на позов, заявлено
клопотання про застосування позовної
давності щодо заявлених позовних
вимог.

Відповідно до статті 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Нормами статті 257 Цивільного кодексу
України встановлено, що загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 2 статті 267
Цивільного кодексу України заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності.

Відповідно до положень статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України "Про страхування" від
дня страхового випадку внаслідок
заміни кредитора у зобов'язанні з
відшкодування шкоди до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат й у межах
загального строку позовної давності,
переходить право вимоги до особи,
відповідальної за завдані
страхувальнику збитки.

За цією нормою страхувальник, який
отримав майнову шкоду в деліктному
правовідношенні набув право вимоги
відшкодування до заподіювача й строк
такої вимоги почав спливати у момент
заподіяння шкоди, але у зв'язку з
погашенням шкоди коштами страхового
відшкодування до страховика
переходить право вимоги (права
кредитора, яким у деліктному
зобов'язанні є потерпілий) до
заподіювача із залишком строку
позовної давності, оскільки відповідно
до статті 262 Цивільного кодексу України
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності. При цьому строк
позовної давності у страховому
зобов'язанні є загальним (три роки) та
його перебіг починається від дня
настання страхового випадку.

У спірному зобов'язанні відбулася
заміна кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки. При
цьому строк позовної давності у
страховому зобов'язанні є загальним
(три роки) та його перебіг починається
від дня настання страхового випадку.
Аналогічна позиція міститься у
постанові Верховного Суду України №
6-112цс13 від 25.12.2013.

Відповідно до частини 1 стаття 111-25
Господарського процесуального кодексу
України Рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Частина 3 статті 267 Цивільного кодексу
України передбачає, що позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Згідно з пунктом 2.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 29.05.2013 року «Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів» законом не встановлено вимог
щодо форми заяви сторони про сплив
позовної давності. Відтак її може бути
викладено у відзиві на позов або у
вигляді окремого клопотання,
письмового чи усного.

У відповідності до положень пункту 2.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
29.05.2013 року «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» за
змістом частини першої статті 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Положеннями пункту 4.4.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 29.05.2013 року «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» визначено, що з
урахуванням положення частини
четвертої статті 51 Господарського
процесуального кодексу України днем
подання позову слід вважати дату
поштового штемпеля підприємства
зв'язку, через яке надсилається позовна
заява (а в разі подання її
безпосередньо до господарського суду -
дату реєстрації цієї заяви в
канцелярії суду).

Твердження позивача щодо відсутності у
позивача можливості до розгляду по
суті Дарницьким районним судом м. Києва
справи № 753/18515/13-ц за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» до
ОСОБА_4 та Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна" про стягнення
суми страхового відшкодування,
дізнатися про факт страхування
цивільно-правової відповідальності
власника транспортного засобу Ford Mondeo,
державний номер НОМЕР_2, Приватним
акціонерним товариством "Акціонерна
страхова компанія "Інго-Україна", не
приймаються судом до уваги, оскільки
інформація щодо страхування
цивільно-правової відповідальності
власника транспортного засобу Ford Mondeo,
державний номер НОМЕР_2, міститься в
Централізованій базі даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, витяг з якої був наданий
позивачем при поданні позовної заяви.
Крім того, частиною 4 статті 25 Закону
України «Про страхування» передбачено
право страховика звертатися із
запитами про відомості, пов'язані із
страховим випадком, до правоохоронних
органів, банків, медичних закладів та
інших підприємств, установ і
організацій, що володіють інформацією
про обставини страхового випадку, а
також самостійно з'ясовувати причини
та обставини страхового випадку. Таким
чином, позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів в
підтвердження того, що він не мав
можливості до спливу строку позовної
давності дізнатися, що
цивільно-правова відповідальність
власника Ford Mondeo, державний номер
НОМЕР_2, застрахована відповідачем за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Крім того, суд не приймає твердження
позивача щодо переривання строку
перебігу позовної давності, у зв'язку
із пред'явленням 03.07.2012 позову до ОСОБА_4
як співборжника про стягнення в
порядку регресу виплаченого
страхового відшкодування, з огляду на
наступне.

Згідно з нормами частин 1 та 2 статті 264
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку, у разі пред'явлення особою
позову до одного із кількох боржників,
а також якщо предметом позову є лише
частина вимоги, право на яку має
позивач.

Як встановлено судом, 03.07.2012 Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» звернулось до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми
страхового відшкодування. 05.08.2013
заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва у справі № 2-6817/12
позов було задоволено та на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»
стягнуто 11539 грн. 48 коп. страхового
відшкодування. Ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва від 29.10.2013
заочне рішення від 05.08.2013 у справі №
2-6817/12 було скасоване.

01.11.2013 Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна»
звернулось до Дарницького районного
суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 та
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" про стягнення в порядку
регресу виплаченого страхового
відшкодування. Ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва від 31.01.2014 у
справі 753/18515/13-ц, на підставі пункту 1
частини 1 статті 205 Цивільного
процесуального кодексу України,
закрито провадження у цивільній справу
за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» до ОСОБА_4 та
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" про стягнення суми
страхового відшкодування.

Таким чином, позови до ОСОБА_4 та
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" було пред'явлено після
спливу 3-річного строку з моменту ДТП
(17.02.2009).

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_4 не
може бути співборжником у зобов'язанні
щодо відшкодування шкоди, оскільки
страхувальником за полісом № ВС/2721815 є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Перша лізингова
компанія» (власник ), а також умовами
полісу № ВС/2721815 не передбачено
франшизи та вартість відновлювального
ремонту не перевищує встановленого
полісом ліміту відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
(25500 грн. 00 коп.).

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищевикладене та беручи до
уваги те, що страховий випадок мав
місце 17.02.2009, а позивач звернувся з
даним позовом до суду 18.04.2014, а також
судом не було встановлено факту
переривання перебігу позовної
давності та наявності поважних причин
її пропуску, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача
11539 грн. 48 коп. є такими, що не підлягають
задоволенню, у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 21.05.2014

Суддя
І.М. Отрош