ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.Справа № 922/1176/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Харків, до Відділу освіти
Валківської районної державної
адміністрації, м. Валки Харківської
області, про стягнення 3382,93 грн. за
участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФО П ОСОБА_1, звернулась до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача, Відділу освіти
Валківської районної державної
адміністрації, про стягнення
заборгованості за договором поставки
№ 25 від 14.01.2013р. у загальній сумі 3382,93
грн., в т.ч. основна заборгованість - 3116,23
грн., пеня - 217,42 грн., 3% річних - 49,28 грн.
Позивач просить також покласти судові
витрати на відповідача.

В слуханні справи оголошувалась
перерва до 19.05.2014р. о 10:30 год.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про оголошену перерву був
повідомлений листом суду, який
отриманий відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Відповідач про причини неявки суду не
повідомив, відзив на позов не надав.

Судом також встановлено, що
відповідачем отримана ухвала суду про
порушення провадження у даній справі
та призначення справи до розгляду на
22.04.2014р.

У судове засідання 22.04.2014р. відповідач
не з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, відзив на позов не надав.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності відповідача за
наявними матеріалами на підставі ст. 75
ГПК України.

У судовому засіданні 19.05.2014р.
представник позивача надала заяву про
зменшення розміру позовних вимог,
згідно якої позивач просить стягнути з
відповідача основну заборгованість у
сумі 3116,23 грн., пеню в сумі 215,10 грн., 3%
річних у сумі 49,46 грн.

Відповідно до положень ст. 22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі зменшити розмір
позовних вимог.

Подана позивачем заява приймається
судом та розгляд справи продовжується
з її урахуванням.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

14.01.2013р. між ФО П ОСОБА_1 (продавець,
позивач) та Відділом освіти
Валківської районної державної
адміністрації (покупець, відповідач)
укладений договір поставки № 25, за
умовами якого постачальник
зобов'язався поставити в 2013 році м'ясо
птиці (товар) згідно Специфікації
(додаток 1до Договору), а покупець,
відповідно, зобов'язався прийняти та
оплатити такий товар.

Відповідно до п. 4.1 Договору форма
оплати за товар : безготівкова шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника за кожну
поставлену партію товару, а пунктом 4.2
Договору передбачено, що покупець
здійснює оплату кожної поставленої
партії товару не пізніше
десятиденного терміну з моменту його
отримання за наявності фінансування. В
окремих випадках, за згодою сторін,
допускається відстрочка оплати за
отриману продукцію харчової
промисловості на строк до 20 днів.

Судом встановлено, що між сторонами не
укладалось додаткових угод та не
здійснювалось погодження будь-яким
іншим чином питання оплати за товар за
окремі партії протягом 20 днів, а тому
строк оплати згідно з умовами Договору
встановлений протягом 10 днів з дня
отримання товару.

Згідно з п. 10.1 Договору він діє до
31.12.2013р., а в частині виконання
фінансових зобов'язань до їх повного
виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем виконані свої зобов'язання
за Договором в повному обсязі, однак
відповідач не здійснив своєчасно та в
повному обсязі оплату за отриманий
товар.

Зокрема, згідно видаткової накладної №
2849 від 15.07.2013р. відповідачем від
позивача отриманий товар на суму 1970,11
грн., згідно з видатковою накладною №
2818 від 25.11.2013р. - на суму 1146,12 грн., який не
був оплачений, хоча строк оплати товару
наступив.

Наявність заборгованості в сумі 3116,23
грн. підтверджується відповідачем в
акті звірки (а.с. 37).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
основний борг у сумі 3116,23 грн., позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню.

Згідно з п. 7.4 Договору у випадку
несвоєчасної оплати за поставлений
товар покупець виплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожний день прострочення
від суми неплатежу.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок пені, відповідно до якого
сума нарахованої пені складає 215,10 грн.

Суд зазначає, що згідно ч.6 ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

При цьому умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Позивачем в порушення вказаної норми
по поставці від 15.07.2013 р. пеня
нарахована за більший період. Згідно
поставки за видатковою накладною № 2849
від 15.07.2013р. вірним є нарахування пені
на суму заборгованості 1970,11 грн. за
період з 26.07.2013р. по 26.01.2014р. з
урахуванням облікової ставки НБУ з
26.07.2013 по 12.08.2013р. - 7%, а з 13.08.2013р. - 6,5%; сума
нарахованої пені складає 130,78 грн. та
підлягає стягненню з відповідача.

По поставці згідно видаткової
накладної № 2818 від 25.11.2013р. позивачем
невірно зазначена початкова дата
нарахування пені, оскільки оплата за
такий товар мала бути здійсненна по
05.12.2013р., то нарахування пені можливо з
06.12.2013р., а в розрахунку зазначено про
нарахування пені з 05.12.2013р., при цьому
кількість днів прострочення позивачем
вирахувано вірно та відповідає періоду
з 06.12.2013р. по 27.03.2014р., а тому пеня за
несвоєчасну оплату товару по такій
поставці в розмірі 44,49 грн. нарахована
вірно та підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги підлягають задоволенню в
частині стягнення пені в сумі 175,27 грн.,
в частині стягнення пені в сумі 39,83 грн.
суд відмовляє.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок 3% річних, відповідно до
якого нараховані річні складають 49,46
грн.

Наданий розрахунок 3% річних відповідає
умовам Договору та вимогам чинного
законодавства.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення 3% річних у сумі 49,46
грн. нормативно та документально
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати повністю покладаються на
відповідача, оскільки спір виник
внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Валківської
районної державної адміністрації (63002,
Харківська область, м. Валки, вул. К.
Лібкнехта, буд. 5, код 02146392) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61085,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "БАНК КІПРУ" МФО
320940) основну заборгованість у сумі 3116,23
грн., пеню в сумі 175,27 грн., 3% річних у
сумі 49,46 грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 1827,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.05.2014 р.

Суддя В.О. Яризько