м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/8476/14 27.05.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Граве
Україна»доПублічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія
«Гарант-Авто»провідшкодування шкоди в
порядку регресу

Суддя Дупляк О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Волчек Н.М.,за
довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Граве Україна» до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком виплачено
страхове відшкодування, внаслідок чого
до позивача в порядку ст. 27 Закону
України "Про страхування" та статті 993
Цивільного кодексу України перейшло
право вимоги (регресу) в межах
здійснених фактичних затрат до
відповідача в розмірі 3.154,96 грн., як до
особи, яка відповідальна за заподіяні
збитки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.05.2014 порушено провадження у
справі № 910/8476/14 та призначено до
розгляду на 27.05.2014.

Через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва 16.05.2014
від Моторного (транспортного) бюро
України надійшло повідомлення №
7/2-28/13075 від 14.05.2014 про страхове покриття.

Представник відповідача у судовому
засіданні 27.05.2014 надав суду клопотання
б/н від 27.05.2014 про долучення до
матеріалів справи додаткових
документів, заперечив проти
задоволення позовних вимог

Представник позивача в судове
засідання 27.05.2014 не з'явився, проте
16.05.2014, згідно з штампом вхідної
кореспонденції суду, подав клопотання
за вих. № 51406 від 13.05.2014 про розгляд
справи без участі представника
позивача та документи, витребувані
ухвалою Господарського суду міста
Києва про порушення провадження у
справі.

У судовому засіданні 27.05.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та ОСОБА_2 (далі -
страхувальник) 21.08.2010 було укладено
Договір страхування № 0226.0030-2424.0982 (далі
- Договір), за яким було застраховано
транспортний засіб марки «Hyundai Accent»,
державний номер НОМЕР_1.

В м. Києві на вул. Ватутіна 07.05.2011
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП), за участю транспортного
засобу «Hyundai Accent», державний номер
НОМЕР_1, який належить на праві
власності та перебував під керуванням
ОСОБА_2, і транспортного засобу марки
«LEXUS RX 350», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, який належить на праві
власності ОСОБА_3 та перебував під
керуванням ОСОБА_4.

Внаслідок зазначеного ДТП було
пошкоджено застрахований позивачем
автомобіль марки «Hyundai Accent», державний
номер НОМЕР_1.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 20.05.2011 у справі №
3-4076/11 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
притягнуто до адміністративної
відповідальності та застосовано
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Звіту № 33 від 10.06.2011 про
оцінку автомобіля «Hyundai Accent», державний
номер НОМЕР_1, вартість матеріального
збитку з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу склала 4.924,55 грн.

Згідно з Договором, укладеним між
позивачем та страхувальником, ДТП було
визнано страховим випадком, про що
складено страховий акт №
СНТ/00226.030-2424.0982/1 від 03.08.2011, відповідно
до якого сплата страхового
відшкодування страхувальнику
підлягала у сумі 3.664,96 грн.

Позивач виплатив страхувальнику
страхове відшкодування в сумі 3.664,96
грн., що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням № 22878 від 09.08.2011 на суму 3.664,96
грн.

Судом установлено, що транспортний
засіб «LEXUS RX 350», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застраховано у відповідача згідно
полісу № АА/1521295, страхувальником за
яким є ОСОБА_3, що підтверджується
отриманою на вимогу ухвали суду
інформацією з єдиної централізованої
бази даних МТСБУ, яка наявна в
матеріалах справи. Згідно вказаного
полісу відповідач взяв на себе
обов'язок відшкодувати майнову шкоду,
заподіяну третім особам внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач звертався до відповідача із
претензією на виплату страхового
відшкодування (в порядку регресу) № 45588
від 07.11.2013 в розмірі 3.664,96 грн., проте
відповідач страхове відшкодування
позивачу не сплатив, у зв'язку з чим
останній звернувся з позовом до суду
про стягнення з відповідача 3.154,96 грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Таким чином, до позивача, який сплатив
страхову виплату за завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди шкоду,
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

У п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України закріплено, що
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, зокрема, шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Враховуючи наведені положення
законодавства та встановлені
обставини справи, відповідач є особою,
відповідальною за шкоду, завдану
автомобілю особи, застрахованої
позивачем, оскільки відповідно до
договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власника транспортного засобу,
відповідач взяв на себе
відповідальність за свого
страхувальника, а саме, за шкоду,
заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки.

Таким чином, особою, відповідальною за
завдані позивачу збитки, є відповідач
як страховик, в межах, передбачених
полісом.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільної-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Підпунктом 12.1. ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту. Розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
ліміту відповідальності страховика, в
межах якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеним
відповідачем зі своїм страхувальником,
ліміт відповідальності по майну
становить 50.000,00 грн., розмір франшизи -
510 грн.

З урахуванням наведеного, суд,
враховуючи встановлені обставини
справи та ліміт відповідальності
відповідно до полісу обов'язкового
страхування, дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача суми страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 3.154,96 грн. підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів на спростування
позовних вимог, та обставин справи,
встановлених судом, відповідачем не
надано.

Враховуючи положення статті 49 ГПК
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ,
провулок Новопечерський, буд. 19/3, ) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Граве Україна»
(79044, Львівська обл., м. Львів, вул.
Метрологічна, буд. 2, )
страхове відшкодування в сумі 3.154 (три
тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 96 коп.
та витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1.827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.05.2014

Суддя
О.М. Дупляк