ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 925/740/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Спаських
Н.М. з секретарем судового засідання
Волна С.В., за участю представників
сторін:

від позивача: Гарбар Ю.В. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Смілянської
міської ради до Приватного
підприємства "ВРГ і К" про стягнення 464
528,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача коштів в сумі 464 528,10 грн. з
мотивів, що за результатами проведеної
у жовтні 2013 року у позивача ревізії
державною фінансовою інспекцією
України в Черкаській області було
встановлено, що відповідач завищив
вартість виконаних робіт по договору
про закупівлю послуг з поточного
ремонту дорожнього покриття вулиць
міста за державні кошти, а тому повинен
відшкодувати вказані кошти позивачу.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та просить суд їх
задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи, свого представника в засідання
жодного разу не направив, заперечень
проти позову суду не надав.

Суд вважає за можливе розгляд справи
провести за відсутності представника
відповідача по справі за наявними
документами у справі на підставі ст. 75
ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення
представника позивача, дослідивши
наявні у справі письмові докази та
оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що
у задоволенні позову слід відмовити
повністю, з наступних підстав:

У відповідності до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, між
управлянням житлово-комунального
господарства Смілянського
міськвиконкому Черкаської області, в
особі начальника Управління Коржа
Олександра Володимировича, який діє на
підставі Положення (далі - Замовник) та
приватним підприємством "ВРГ і К", в
особі директора Мелкумяна Бориса
Бабкеновича, який діє на підставі
Статуту (далі - Підрядник) було укладено
договір № 1 про закупівлю послуг з
поточного ремонту дорожнього покриття
вулиць міста за державні кошти від
15.06.2012 р. (далі - Договір, а.с. 12-15). За
умовами даного договору Підрядник
зобов'язується на власний ризик, своїми
силами, засобами та матеріальними
ресурсами надати послуги з поточного
ремонту дорожнього покриття вулиць
міста Сміла і здати їх в порядку і строк
встановлений цим Договором, а Замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
надані послуги (п. 2.2. Договору).

Відповідно п. 2.1. Договору, він
укладений на основі пропозиції
конкурсних торгів, яку визнано
найбільш економічно вигідною за
результатами проведення процедури
відкритих торгів.

Укладений сторонами договір є
договором підряду, який за своїм
змістом відповідає положенням ст. 837
Цивільного кодексу України про те, що
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до п. 4.1. Договору договірна
ціна надання послуг, визначається на
основі кошторисної документації, є
твердою і становить: 1 032 569,55
грн. з ПДВ.

Відповідно п. 4.2. Договору договірна
ціна є твердою на весь обсяг надання
послуг і не уточнюється та не
змінюється окрім випадків, якщо:

4.2.1. змінюється в бік зменшення ціни на
матеріали та послуги передбачені цим
Договором, що підтверджується
документально;

4.2.2. змінюється бюджетне фінансування
видатків у бік зменшення по незалежним
від Замовника причинам (Обсяги
закупівлі робіт можуть бути зменшені
залежно від реального фінансування
видатків.)

4.2.3. може бути зменшена за взаємною
згодою Сторін.

Позивач повідомив суд, що за згодою між
сторонами ціна договору відповідно до
Додаткової угоди від 25.12.2012 р. була
зменшена до 928 720,00 грн.

Відповідно до п. 6.1. Договору Підрядник
розпочне надання послуг протягом 5
(п'яти) календарних днів з дня
підписання Договору та зобов'язується
надати послуги у строк, що не перевищує
45 робочих днів з моменту підписання
договору про закупівлю.

Відповідно до п. 5.1. Договору
фінансування послуг проводиться на
підставі актів виконаних робіт,
визначених пунктом 5.6 цього Договору.

Відповідно до п. 5.4. Договору акти
приймання надання послуг по формі КБ-2в
та Довідки про вартість виконаних
надання послуг (будівельних робіт) та
витрати по формі КБ-3 готує Підрядник в
двох екземплярах і передає їх для
підписання уповноваженому
представнику Замовника до першого
числа місяця наступного за звітним.
Уповноважений представник Замовника
протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту
отримання документів перевіряє їх. У
випадку наявності зауважень з боку
Уповноваженого представника
Замовника, Підрядник повинен усунути
зазначені зауваження у дводенний
термін.

Відповідно до п. 5.5. Договору надання
послуг підтверджується Сторонами
шляхом підписання Актів приймання
наданих послуг (будівельних робіт) по
формі КБ-2в та Довідки про вартість
наданих послуг (будівельних робіт) та
витрати по формі КБ-3.

За доводами представника позивача,
обумовлені договором роботи виконані
відповідачем повністю, якісно та у
встановлені строки. Акти виконаних
робіт підписані позивачем без
зауважень (а.с. 22-49).

З доводів представника позивача
вбачається, що за виконані роботи
позивач сплатив відповідачу
обумовлені договором 928 720,00 грн.

Спір між сторонами виник з причини, що
після проведення у позивача ревізії
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.02.2011 р. по 31.07.2013 р. з питань
дотримання вимог бюджетного
законодавства (акт від 14.10.2013 р. №
06-16/38, а.с. 17-21), стосовно укладеного між
сторонами договору і проведених за ним
розрахунків Державною фінансовою
інспекцією у Черкаській області було
зроблено висновок про те, що у акти №
КБ-2в відповідачем двічі включено
роботи із видалення старого покриття,
що призвело до завищення обсягів та
вартості виконаних робіт на загальну
суму 180 585,99 грн., а також включено до
актів № КБ-2в кількості та вартості
матеріалів без документального
підтвердження на суму 283 942,11 грн., що є
порушенням п. 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-200, в частині
проведення розрахунків не на підставі
обсягів фактично виконаних робіт.

Державна фінансова інспекція також
підтверджує факт оплати позивачем на
користь відповідача 928 720,00 грн.

Позивач не вказав суду правову
підставу для стягнення спірних коштів
та не вказав їх правову природу.

Судом встановлено і позивачем
підтверджено, що позивач повністю
сплатив відповідачу кошти за фактично
виконані роботи за договором № 1 про
закупівлю послуг з поточного ремонту
дорожнього покриття вулиць міста за
державні кошти від 15.06.2012 р. і
відповідач при їх виконанні не вийшов
за межі визначеного договором та
додатковою угодою кошторису, провівши
роботи на суму, яка була обумовлена
договором.

За доводами позивача, до відповідача
він не має ніяких претензій по якості
виконаних підрядних робіт, роботи
виконані в повному об'ємі та без
порушення строків.

Сторони уклали Договір від 15.06.2012 р. на
основі узгодженої договірної ціни, яка
була зменшена в Додатковій угоді від
25.12.2012 р. і виконані роботи повністю
оплачені позивачем.

Позивач також вказує, що даний
позов ним заявлено на виконання
постанови Черкаського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
у справі № 823/26/14, яка набрала законної
сили згідно ухвали КААС від 27.03.2014 року.
Даним судовим рішенням позивача
зобов'язано стягнути у порядку,
визначеному чинним законодавством, 464
528,10 грн. із відповідача по справі на
виконання вимог державної фінансової
інспекції у Черкаській області від
28.10.2013 року № 23-06/31-8517.

У відповідності до ст. 16 ЦК України та
ст. 20 ГК України, позивач для захисту
свого порушеного права може
скористатися не будь-яким способом
захисту, а лише тим, що передбачений
законом або договором (див. рішення
Верховного Суду України від 19.05.2010 р.)

Оскільки правовідносини сторін у
справі врегульовані розділом ЦК
України про підряд, то правову підставу
для стягнення спірних коштів позивач
повинен вказати із посиланням на
статті, які знаходяться у главі 61 ЦК
України.

Даною главою відносини сторін у
договорі підряду врегульовано,
зокрема, таким чином:

ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу
України визначено, що ціна роботи у
договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

ст. 844 Цивільного кодексу України
визначено, що ціна у договорі підряду
за загальним правилом визначається у
кошторисі, який може бути твердим або
приблизним. Зміни до твердого
кошторису вносяться лише за згодою
сторін.

ст. 845 Цивільного кодексу України
визначено, що підрядник має право на
ощадливе ведення робіт за умови
забезпечення належної їх якості. Якщо
фактичні витрати підрядника виявилися
меншими від тих, які передбачалися при
визначенні ціни (кошторису), підрядник
має право на оплату роботи за ціною,
встановленою договором підряду, якщо
замовник не доведе, що отримане
підрядником заощадження зумовило
погіршення якості роботи.

За змістом даної глави підрядник
повинен дотримуватися вимог замовника
щодо виконання робіт, забезпечувати їх
якість, дотримуватися строків
виконання робіт та не виходити за межі
погодженого кошторису.

І лише за такі порушення у підрядника
перед замовником настає
відповідальність, обумовлена у статтях
Цивільного кодексу України про підряд.
Ніяке інше законодавство до вказаних
договірних відносин сторін
застосовано бути не може.

Норми Цивільного кодексу України про
підряд не передбачають такого виду
порушення з боку підрядника (за яке
настає його відповідальність перед
замовником), як "завищення обсягів та
вартості виконаних робіт", як визначає
їх Державна фінансова інспекція
України в Черкаській області у своїх
висновках по акту ревізії від 14.10.2013
року № 06-16/38.

Більше того, всі заощаджені кошти
підрядник має право залишити собі, якщо
заощадження не вплинули на якість
виконаних робіт (ст. 845 Цивільного
кодексу України).

Виявлені порушення бюджетної та
цінової дисципліни у замовника не є
підставою для майнової
відповідальності підрядника, оскільки
таке не передбачено нормами Цивільного
кодексу України про підряд. Більше
того, договір між сторонами № 1 про
закупівлю послуг з поточного ремонту
дорожнього покриття вулиць міста за
державні кошти від 15.06.2012 р. та
додаткову угоду від 25.12.2012 р. не визнано
недійсними, а тому вони повинні
виконуватися сторонами у
відповідності до їх положень.

Розділ 15 Договору про відповідальність
сторін також не передбачає такого
порушення, як "завищення обсягів та
вартості виконаних робіт", за що
підрядник повинен сплачувати
замовнику якесь відшкодування.

Відсутність факту визнання договору да
додаткової угоди між сторонами
недійсними, виконання цього договору
та додаткової угоди до нього сторонами
у повній відповідності до їх умов,
відсутність норми закону про обов'язок
відшкодування підрядником замовнику
суми "вартості завищення обсягів
виконаних робіт", що виявлена
фінансовою інспекцією, є доказом
відсутності підстав для задоволення
заявленого позову.

Оскільки нормами Цивільного кодексу
України про підряд не передбачено
відповідальності підрядника за
"завищення обсягів і вартості
виконаних робіт", то суд не вправі
застосувати не передбачений законом
примус для притягнення відповідача до
цивільної відповідальності та
стягнення з нього спірних коштів.

Як вказано вище, ст. 845 Цивільного
кодексу України передбачено, що навіть
якщо фактичні витрати підрядника
виявилися меншими від тих, які
передбачалися при визначенні ціни
(кошторису), підрядник має право на
оплату роботи за ціною, встановленою
договором підряду. Іншої норми, яка б по
другому врегульовувала виникле між
сторонами спірне питання, у
законодавстві немає.

Ціна є договірною категорією,
істотною умовою договору та
визначається за погодженням обох
сторін, а не лише підрядником по
договору, за що на нього можна було б
покласти одноособову відповідальність
при неправильності її визначення.

Крім того, листом ВГСУ від 16.07.2013 р. №
01-20/943/1083/13 доведено до відома судів
висновки Верховного Суду України за
результатами розгляду заяв про
перегляд судових рішень, яким зокрема,
роз'яснено, що кошти, які отримані як
плата за виконання робіт за договором і
набуті за наявності правових підстав
для цього, не можуть бути витребувані
також і згідно зі ст. 1212 Цивільного
кодексу України як безпідставне
збагачення. При цьому факт виявлення
внутрішньою ревізією суб'єкта
господарювання порушень, допущених під
час виконання робіт за договором, не
впливає на умови спірних договірних
відносин і не може змінювати їх
(постанова Верховного Суду України від
22.01.2013 р. у справі № 3-69гс 12).

Наданими суду доказами позивачем не
доведено та не підтверджено існування
правової підстави для стягнення з
відповідача коштів у сумі 464 528,10 грн.

Недоведеність правової підстави
позову та правомірності позовних вимог
є підставою для відмови у позові.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, при
відмові у позові, судові витрати
покладаються на позивача і йому не
відшкодовуються.

Керуючись ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 29 травня
2014 року

Суддя
Н.М. Спаських