ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Справа № 924/1550/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів:
Мачульського Г.М., Полянського А.Г.,

розглянувши

касаційну скаргу товариства
з обмеженою

відповідальністю "Русь"Д

на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду

від 19.02.2014
року

у справі № 924/1550/13
Господарського суду

Хмельницької області

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Русь"Д

до публічного
акціонерного товариства

"Компанія "РАЙЗ"

про визнання
недійсними пунктів 10.8-10.8.5 договору

поставки №
123/003 від 28.02.2013 р.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явились,

відповідача - не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 18.12.2013 р.
(суддя - Ольшанченко В.І.) позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Русь" Д до Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"РАЙЗ" про визнання недійсними пунктів
10.8-10.8.5 договору поставки №123/003 від
28.02.2013р., укладеного між публічним
акціонерним товариством "Компанія
"Райз" вул. Заболотного, 152 м. Київ, 03680
код 13980201 та товариством з обмеженою
відповідальністю "Русь" Д вул. К. Маркса,
11 м. Шепетівка Хмельницька область 30400
задоволено. Визнано
недійсними пункти 10.8, 10.8.1, 10.8.2, 10.8.3, 10.8.4,
10.8.5 договору поставки № 123/003 від 28.02.2013
р., укладеного між публічним
акціонерним товариством "Компанія
"Райз" та товариством з обмеженою
відповідальністю "Русь" Д. Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"Компанія "Райз" на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Русь" Д 1 147
грн. судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 р. (судді
- Дужич С.П., Саврій В.А., Мамченко Ю.А.)
рішення господарського суду
Хмельницької області від 18.12.2013 р.
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
з задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Русь" Д на користь
Публічного акціонерного товариства
"Компанія "РАЙЗ" 573 грн. 50 коп. - судового
збору за подачу апеляційної скарги.

Не погоджуючиcь з постановою
апеляційного господарського суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Русь"Д звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати, мотивуючи скаргу доводами
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Позивачем було надіслано телеграму з
проханням про відкладення розгляду
справи.

Стаття 77 ГПК України встановлює, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні
вказаного клопотання, оскільки
враховуючи особливості розгляду
справи в касаційній інстанції,
передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за наявними
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити постанову апеляційного
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
постанова апеляційного господарського
суду прийнята з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що 28
лютого 2013 року, між ПАТ "Компанія "Райз"
в особі Хмельницької філії, як
постачальником, та ТОВ "Русь" Д, як
покупцем, було укладено Договір
поставки сільськогосподарської
техніки з розстроченням платежів №
123/003.

Згідно умов договору, постачальник
зобов'язався передати у власність
покупця сільськогосподарську техніку,
а покупець взяв на себе зобов'язання
прийняти її і оплатити вартість товару,
а також сплатити відсотки за
користування товарним кредитом в сумі,
визначеній відповідно до умов
договору.

Пунктами 10.8 - п.10.8.5 договору сторони
передбачили, що усі суперечки,
розбіжності, вимоги і претензії, що
виникли в ході виконання даного
договору (контракту) або у зв'язку з ним,
або випливає з його, підлягають
остаточному розгляду в Постійно
діючому Третейському суді при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі відповідно до
регламенту зазначеного суду один із
судій одноособово. На підставі цієї
третейської угоди підлягають розгляду
також будь-які інші суперечки між
сторонами з питань цивільних і
господарських правовідносин між ними,
які не засновані на зазначеному в
попередньому абзаці цього пункту
договорі, але є наслідком визнання
цього договору недійсним, або таким
котрий не був укладений. Ця угода
укладена сторонами на підставі й у
відповідності за статтями 1,5,6,12 Закону
України "Про третейські суди" від 11.05.2004
р. №1701-4, статей 212,626-628 Цивільного
кодексу України. Рішення Постійно
діючого Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі буде остаточним і
обов'язковим для сторін і буде ними
виконано в строки, зазначені в рішенні
Постійного діючого Третейського суду
при Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі. Про місце
проведення третейського розгляду
сторони повідомляються ухвалою суду.
Мова третейського розгляду українська.

Сторони дійшли згоди, що у разі заміни
кредитора або боржника у зобов'язані за
згодою сторін, останній повинен
повідомити нового кредитора або
боржника про існування даного
Третейського застереження.

Сторони не вважають за необхідне
ведення протоколу засідання
третейського суду.

Сторони дійшли згоди, що у випадку
неявки сторін або однієї сторони на
засідання третейського суду
головуючий може розглянути спір без
участі сторони (сторін) за наявними у
справі документами (доказами). У разі
неявки відповідача до суду він має
право подати до суду письмовий відзив,
в якому вказати чи визнає позов, у якому
об'ємі та чи має претензії до позивача
матеріального характеру з предмету
позову. Сторони зобов'язуються
добровільно виконувати рішення
Третейського суду, без будь-яких
зволікань чи застережень.

З матеріалів справи вбачається, що 15
березня 2013 року, за Актом
приймання-передачі № 5 покупцю було
передано навісний дисковий лущильник
KVERNELAND модель QUALIDISC 7000 вартістю 543 348 грн.

ТОВ "Русь" Д, вважаючи, пункти 10.8-10.8.5
Договору поставки №123/003 такими, що
суперечать вимогам п. 12. ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про третейські суди" і за
приписами ст.ст. 215, 216 ЦК України є
нікчемними, звернулось до
господарського суду Хмельницької
області з даним позовом.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 18 грудня 2013
року, було задоволено позов та визнано
недійсними пункти 10.8, 10.8.1, 10.8.2, 10.8.3, 10.8.4,
10.8.5 договору.

Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Між сторонами спору було передбачено,
що усі суперечки, розбіжності, вимоги і
претензії, що виникли в ході виконання
даного Договору або у зв'язку з ним, або
випливають з нього, а також будь-які
інші суперечки між сторонами з питань
господарських і цивільних
правовідносин між ними підлягають
остаточному розгляду в постійно
діючому Третейському суді при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі.

Згідно ст. 12 Закону України "Про
третейські суди", третейська угода може
бути укладена у вигляді третейського
застереження в договорі, контракті або
у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода має містити відомості
про найменування сторін та їх
місцезнаходження, предмет спору, місце
і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на
документ, який містить умову про
третейський розгляд спору, є
третейською угодою за умови, що договір
укладений у письмовій формі і це
посилання є таким, що робить третейську
угоду частиною договору.

Статтею 5 Закону України "Про
третейські суди" передбачено, що
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом, зокрема, коли
хоча б одна із сторін спору є
нерезидентом України.

Спір може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5 , 6 ст. 203 цього кодексу.

Звертаючись з позовом, позивач,
зазначав те, що виробником отриманої
ним, через ПАТ "Компанія "РАЙЗ"
продукції є фірма яка знаходиться на
території Німеччини, тобто не резидент,
а тому не може бути укладена третейська
угода.

Судами було встановлено, що виробником
поставленого позивачу товару -
навісного дискового лущильника KVERNELAND
модель QUALIDISC 7000 - є не відповідач, а
фірма-нерезидент, яка знаходиться на
території Німеччини, сторонами не
заперечується даний факт та
підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 12 ч.1 ст. 6 Закону України "Про
третейські суди" передбачено, що
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ, коли хоча б одна із
сторін спору є нерезидентом України.

Однак, позивачем не було надано,
доказів що фірма Kverneland Group GmbH є стороною
Договору поставки №123/008, визнання
п.п.10.8-10.8.5. якого вимагає ТОВ "Русь" Д, а
також не надано даних, що дане
товариство є стороною будь-якого
договору, укладеного з фірма Kverneland Group
GmbH, та несе перед нерезидентом будь-які
зобов'язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з тим, що позивач не довів
наявності будь-яких цивільних або
господарських правовідносин з
зазначеним нерезидентом України, що є
обов'язковою умовою з огляду на приписи
п.12 ч.1 ст. 6 Закону України "Про
третейські суди", а тому суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку про те, що висновки
господарського суду першої інстанції
не відповідають обставинам справи.

Згідно п. 3 ст. 678 ЦК України, якщо
продавець товару неналежної якості не
є його виготовлювачем, вимоги щодо
заміни, безоплатного усунення
недоліків товару і відшкодування
збитків можуть бути пред'явлені до
продавця або виготовлювача товару.

Коло осіб, до яких може бути пред'явлено
позов щодо заміни, безоплатного
усунення недоліків товару і
відшкодування збитків, у разі, якщо
продавець товару неналежної якості не
є його виготовлювачем не обмежений
лише виробником товару, а
розповсюджується і на продавця
(відповідач).

Колегія суддів погоджується з тим, що є
безпідставними посилання позивача -
ТОВ "Русь" Д, що пункти 10.8.1-10.8.5 Договору
поставки №123/008 не відповідають вимогам
закону, оскільки: - п.10.8.2 зазначеного
Договору №123/008 взагалі законодавчо не
унормовані, а п.10.8.1 Договору поставки
відповідає та не суперечить ст. 31
Закону України "Про третейські суди",
згідно якої розгляд справ у
третейському суді провадиться
українською мовою, якщо інше не
передбачено регламентом третейського
суду чи угодою сторін. п.10.8.3 спірного
Договору не суперечить ч. 1 ст. 44 Закону
України "Про третейські суди", за
приписами якого протокол засідання
третейського суду ведеться лише в разі
наявності угоди між сторонами про
ведення протоколу або коли ведення
протоколу передбачено регламентом
третейського суду. П.10.8.4 даного
Договору не суперечить ч.1 ст. 39 Закону
України "Про третейські суди", за якою,
третейський розгляд здійснюється у
засіданні третейського суду за участю
сторін або їх представників, якщо
сторони не домовилися про інше щодо
їхньої участі в засіданні. П. 10.8.5
спірного Договору відповідає вимогам
ч.1 ст. 55 Закону України "Про третейські
суди", згідно якої рішення третейського
суду виконуються зобов'язаною стороною
добровільно, в порядку та строки, що
встановлені в рішенні.

Крім того, описка при визначені місця
укладення спірного Договору (м.
Копистин замість с. Копистин
Хмельницької обл.) не є підставою для
визнання недійсними саме пунктів
10.8.-10.8.5 Договору поставки № 123/008,
зазначених позивачем, та не позбавляє
сторін права виправити допущену
описку.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст.
1115 ГПК України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення у постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів
вважає, що суд в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99,
101 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно розглянув в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, дослідив подані сторонами
в обґрунтування своїх вимог і
заперечень докази; належним чином
проаналізував відносини сторін та
дійшов обґрунтованих висновків.

Висновки суду апеляційної інстанції
відповідають встановленим обставинам
справи, доводи касаційної скарги їх не
спростовують, а тому підстав для зміни
чи скасування оскаржуваного судового
рішення у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Русь"Д
залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 у справі
№ 924/1550/13 Господарського суду
Хмельницької області залишити без
змін.

Головуючий суддя
Кравчук Г.А.

Судді
Мачульський Г.М

Полянський А.Г.