ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

29.05.14 № 910/10265/14 Суддя Отрош І.М.,
розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1 та Приватного
акціонерного товариства
"Прилуктваринмаш-Холдінг"

до Приватного підприємства "Бізнес
Стиль"

про стягнення 257537 грн. 26 коп.

ВСТАНОВИВ:

27.05.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява ОСОБА_1 та
Приватного акціонерного товариства
«Прилуктваринмаш-Холдінг» з вимогами
до Приватного підприємства «Бізнес
Стиль» про стягнення 257537 грн. 26 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
суд прийшов до висновку щодо
необхідності відмови у прийнятті
позовної заяви в частині позовних
вимог ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Бізнес Стиль» на
підставі пункту 1 частини 1 статті 62
Господарського процесуального кодексу
України, так як заява не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України право
на звернення до господарського суду
мають підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 12
Господарського процесуального кодексу
України господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів, та з інших підстав.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що господарські суди розглядають
справи в порядку позовного провадження
в разі, коли склад учасників спору
відповідає приписам статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, а правовідносини, з яких виник
спір, мають господарський характер.

Відповідно до частини 2 статті 21
Господарського процесуального кодексу
України позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Судом встановлено, що позов заявлено
ОСОБА_1 (фізична особа) та Приватним
акціонерним товариством
«Прилуктваринмаш-Холдінг» про
стягнення з Приватного підприємства
«Бізнес Стиль» на користь Приватного
акціонерного товариства
«Прилуктваринмаш-Холдінг» авансу та
штрафних санкцій за договором від
11.11.2010.

Як встановлено пунктом 14 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам",
Господарським процесуальним кодексом
України не передбачено можливості
об'єднання в одне провадження вимог, що
підлягають розгляду за правилами
різних видів судочинства. Тому, в разі
подання позову, в якому такі вимоги
об'єднано, господарський суд приймає
позовну заяву в частині вимог, що
підлягають розглядові господарськими
судами, а в іншій частині з посиланням
на пункт 1 частини першої статті 62
Господарського процесуального кодексу
України - відмовляє у прийнятті
позовної заяви.

Крім того, Господарським процесуальним
кодексом України не передбачено права
однієї особи звертатися до
господарського суду з позовними
вимогами в інтересах іншої особи; в
разі такого звернення в прийнятті
позовної заяви слід відмовити на
підставі пункту 1 частини першої статті
62 Господарського процесуального
кодексу України.

Таким чином, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1
як фізична особа звернувся до
господарського суду з позовними
вимогами в інтересах Приватного
акціонерного товариства
«Прилуктваринмаш-Холдінг», суд
відмовляє у прийнятті позовної заяви в
частиі позовних вимог ОСОБА_1 до
Приватного підприємства «Бізнес
Стиль» на підставі пункту 1 частини
першої статті 62 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, розглянувши матеріали
позовної заяви у частині заявлених
вимог Приватного акціонерного
товариства «Прилуктваринмаш-Холдінг»
до Приватного підприємства «Бізнес
Стиль», суд прийшов до висновку щодо
необхідності повернення позовної
заяви без розгляду з огляду на
наступне

Відповідно до пункту 3 частини статті 63
Господарського процесуального кодексу
України - у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України, письмові докази подаються в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "згідно з
оригіналом", назви, посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
підпис, засвідчуватись повинна кожна
сторінка документу з відтиском печатки
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані
ксерокопії документів не засвідчені,
оскільки не містять відмітки про
засвідчення копій документів, а тому не
можуть бути сприйняті судом в якості
належних доказів в розумінні ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України суд повертає позовну
заяву і додані до неї документи, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Статтею 57 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік документів, що
подаються до позовної заяви, зокрема в
п. 3 ч. 1 цієї статті вказано, що до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" від 08.06.2011 №3674-VI
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 № 719-VII з 1 січня 2014 року
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становить 1218 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір» за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється в
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі

Враховуючи викладене, при зверненні з
позовом до суду про стягнення 257537 грн.
26 коп., позивач повинен був сплатити
судовий збір в розмірі 5150 грн. 75 коп.
Проте, позивачем до позовної заяви не
додано доказів сплати судового збору.

Як додаток до позовної заяви позивачем
подано клопотання про звільнення від
сплати судового збору, у зв'язку з тим,
що його майновий стан не дає можливості
сплатити судовий збір. Розглянувши
зазначене клопотання, суд прийшов до
висновку про відмову у його
задоволенні, з огляду на наступне.

Нормами статті 5 Закону України «Про
судовий збір» визначено категорії
осіб, які звільненні від сплати
судового збору, проте як вбачається з
позовної заяви, Приватне акціонерне
товариства «Прилуктваринмаш-Холдінг»
не відноситься до категорії осіб, які
звільненні від сплати судового збору
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України
Закону України «Про судовий збір»,
враховуючи майновий стан сторони, суд
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.
Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" у
розгляді питань, пов'язаних з
відстроченням та розстроченням сплати
судового збору, зменшенням його
розміру або звільненням від його
сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням
приписів Закону щодо пільг зі сплати
судового збору (стаття 5 Закону)
господарським судам слід враховувати
таке.

Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

В обґрунтування клопотання про
звільнення від сплати судового збору
заявник посилається на скрутний
майновий стан та порушення провадження
у справі про банкрутство Приватного
акціонерного товариства
«Прилуктваринмаш-Холдінг».

З огляду на вищевикладене та
враховуючи рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
суд прийшов до висновку про
необґрунтованість зазначеного
клопотання та про відмову у
задоволенні клопотання про звільнення
від сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивачем не
надано належних доказів сплати
судового збору у встановленому
розмірі.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст. 8 Закону України Закону
України «Про судовий збір», п. 1 ч. 1 ст. 62,
п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 та ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви
в частині заявлених вимог ОСОБА_1 до
Приватного підприємства «Бізнес
Стиль».

2. Позовну заяву в частині заявлених
вимог Приватного акціонерного
товариства «Прилуктваринмаш-Холдінг»
до Приватного підприємства «Бізнес
Стиль» та додані до неї матеріали
повернути без розгляду.

Суддя
І.М. Отрош