номер провадження справи 30/16/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014
Справа № 908/896/14

за позовом: Державного підприємства
«Підприємство Кам'янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101)» (70050,
Запорізька область, Вільнянський
район, смт. Кам'яне, вул. Зелена)

до відповідача: Вільнянського слідчого
ізолятору управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (70050, Запорізька
область, Вільнянський район, смт.
Кам'яне, вул. Зелена)

про стягнення заборгованості в сумі
220651,81 грн.,

Суддя Кагітіна
Л.П.

За участю представників сторін та
учасників процесу:

від позивача - Вахлаєва-Висоцька Н.Ф.,
довіреність № 11/12-466 від 10.02.2014 р.;

Вакуленко С.О.,
довіреність № 11/12-779 від 11.03.2014 р.;

від відповідача - Демченко Т.І.,
довіреність вн № 279 від 14.04.2014 р.;

Державне підприємство «Підприємство
Кам'янської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№101)» звернулось до господарського
суду Запорізької області з позовом до
Вільнянського слідчого ізолятору
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
про стягнення заборгованості за надані
послуги з водовідведення в сумі 69830, 23
грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.03.2014р.
порушено провадження у справі № 908/896/14,
присвоєно справі номер провадження №
30/16/14, розгляд якої призначено на 24.04.2014
р. У сторін витребувані документи, які
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи по суті.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 07.04.2014 р. судом
виправлено описку, допущену в ухвалі
господарського суду Запорізької
області від 20.03.2014 р. про порушення
провадження у справі № 908/896/14, а саме:
дату судового засідання визначено «
17.04.2014р. об 15-00 год.».

Згідно зі ст. 69 ГПК України ухвалою від
17.04.2014 р. строк розгляду справи
продовжено за клопотанням сторін,
розгляд справи відкладено на 22.05.2014 р.

22.05.2014 р. до канцелярії господарського
суду від Державного підприємства
«Підприємство Кам'янської виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (№101)» надійшла
письмова заява про збільшення розміру
позовних вимог, згідно з якими позивач
збільшує період стягнення
заборгованості та просить стягнути з
відповідача суму 220651,81 грн.
заборгованості.

Заява про збільшення позовних вимог
подана прокурором відповідно до ст. 22
ГПК України, відповідає вимогам
чинного законодавства, не суперечить
правам і охоронюваним законом
інтересам сторін, прийнята судом до
розгляду та задоволена. Судом
розглядаються позовні вимоги про
стягнення з відповідача 220651,81 грн.
заборгованості.

За клопотанням представників сторін
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалася.

Представники позивача у судовому
засіданні в повному обсязі підтримали
доводи позовної заяви з урахуванням
заяви про збільшення розміру позовних
вимог.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на приписи ст.ст.
509, 526, 599, 629, 663 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України та умови укладених між
сторонами договорів про надання послуг
водовідведення № 19 від 19.01.2009 р., № 11 від
05.01.2010 р., № 20/27 від 25.05.2011 р. Вказує, що в
порушення умов договорів та норм
чинного законодавства, відповідач
вартість отриманих ним послуг в
повному обсязі не сплатив, внаслідок
чого у нього станом на 22.05.2014 р.
утворилася сума боргу в розмірі 220651,81
грн.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтвердив наведені у
відзиві на позов обставини, в якому
відповідач не заперечує існування
заборгованості перед позивачем і
вказує, що несплата боргу обумовлена
ненадходженням бюджетних коштів. За
поясненнями відповідача, за період
січня-грудня 2011 року ним періодично
проводилися сплати за послуги
водовідведення, згідно рахунків, а
також актів здачі-прийняття робіт на
загальну суму 22901,22 грн., про що свідчать
платіжні доручення №118 від 30.06.2011 р., на
суму 7969,23 грн. від 31.05.2011 р., на суму 4013,03
грн., від 20.12.2011 р. на суму 8000,00 грн. №576
від 20.12.2011 р. на суму 2916,96 грн. За
твердженням відповідача, згідно акту
звірки взаємних розрахунків між
установами, заборгованість за 2011 рік
складає 69920,23 грн. Також зазначає, що
згідно реєстру актів виконаних робіт
Вільнянський СІЗО УДПтС України в
Запорізькій області заборгувало перед
Кам'янською виправною колошею №101 за
надані послуги водовідведення за
період часу з січня по грудень 2009 року
суму 75000,64грн., сплачено суму 2460,32 грн.
(платіжне доручення № 334 від 29.09.2009 р.),
борг складає 72540,32 грн.; в 2010 році було
надано послуг на суму 104939,76 грн.,
сплачено на суму 26748,50 грн. (платіжне
доручення № 172 від 28.09.2010 р. на суму 11248,50
грн., №474 від 23.12.2010 р. на суму 5500,00 грн., №
384 від 08.11.2010 р. на суму 10000,00 грн. ), борг
складає 78191,26 грн. Зауважує, що оскільки
Вільнянський слідчий ізолятор УДПтС
України в Запорізькій області
являється бюджетною організацією і
фінансується з державного бюджету, за
період січня 2009 року - грудня 2011 року у
зв'язку відсутністю бюджетних коштів і
недостатнім фінансуванням не сплачено
суму в розмірі 220651,81 грн. за надані
послуги водовідведення.

В судовому засіданні 22.05.2014 р. справу
розглянуто по суті спірних
правовідносин, прийнято і оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну та
резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Протягом періоду з січня 2009 року по
грудень 2011 року, включно, Державним
підприємством «Підприємство
Кам'янської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№101)» (Постачальником, позивачем у
справі) надавалися послуги
Вільнянському слідчому ізолятору
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(Споживачу, відповідачу у справі) на
підставі укладених між сторонами
договорів водовідведення № 19 від 19.01.2009
р., № 11 від 05.01.2010 р. та № 20/27 від 25.05.2011 р.
(надалі - Договори), за умовами яких
позивач зобов'язався своєчасно та
якісно здійснювати послуги
водовідведення згідно калькуляції, а
відповідач зобов'язався сплачувати
надані послуги на умовах та в порядку,
визначеному умовами Договорів.

За змістом укладених Договорів,
вартість послуг визначається
сторонами по факту їх надання по
результатам кожного календарного
місяця та фіксується в актах про надані
послуги.

Відповідач зобов'язався перерахувати
суму зазначену в акті про надані
послуги протягом 10 днів з моменту
підписання такого акту.

Свої обов'язки за Договорами позивач
виконав у повному обсязі, щомісяця
надаючи відповідачу послуги
водовідведення:

- 2009 рік: за реєстром актів виконаних
робіт надано послуги на загальну суму
75000,64 грн., сплачено - 2460,32 грн.,
заборгованість - 72540,32 грн.;

- 2010 рік: за реєстром актів виконаних
робіт надано послуги на загальну суму
104939,76 грн., сплачено - 26748,50 грн.,
заборгованість - 78191,26 грн.;

- 2011 рік: за реєстром актів виконаних
робіт надано послуги на загальну суму
92821,45 грн., заборгованість - 69920,23 грн.

Наведене підтверджується копіями
рахунків-фактур за 2009 - 2011 роки, копіями
відповідних актів та копіями платіжних
доручень, які долучені до матеріалів
справи.

В порушення умов договору свої
зобов'язання по оплаті отриманих
послуг відповідач своєчасно та в
повному обсязі не виконав.

Позовні вимоги про стягнення з
Вільнянського слідчого ізолятору
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
заборгованості за надані послуги з
водовідведення в сумі 220651,81 грн. є
предметом судового розгляду у даній
справі.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали та фактичні обставини
справи, оцінивши надані письмові
докази у їх сукупності, вислухавши
представників сторін, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини…
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. Аналогічні
положення містить ст. 174 Господарського
кодексу України, згідно з якою
господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні
правовідносини сторін ґрунтуються на
договорах № 19 від 19.01.2009 р., № 11 від
05.01.2010 р. та № 20/27 від 25.05.2011 р., які за
своєю правовою природою є договорами
про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором. Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт (управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Аналогічна норма міститься і в статті
526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач свої зобов'язання щодо
оплати позивачу передбачених
договорами послуг, всупереч умов
Договорів та вимог закону, не виконав,
внаслідок чого у нього утворилася
заборгованість за Договорами у спірний
період в сумі 220651,81 грн.

Слід відзначити, що факт надання послуг
у спірний період та наявність
заборгованості у визначеній позивачем
сумі відповідачем не заперечується.

Доказів погашення суми боргу
відповідачем суду не надано.

Суд також приймає до уваги, що між
позивачем та відповідачем було
підписано Акт звірки
взаєморозрахунків за договором за
період 01.01.2009 р. по 31.12.2011 р.., згідно з
яким загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем станом на
22.05.2014 р. складає 220651,81 грн.

Згідно з чинним законодавством
України, акту звірки взаєморозрахунків
не надано юридичної сили як доказу
наявності обов'язку сплатити грошові
кошти або ж відсутності такого
обов'язку. Проте, в розумінні ст.ст. 9, 10
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» вказаний акт є зведеним
обліковим документом, який відображає
загальну суму заборгованості та фіксує
стан розрахунків між сторонами.

Відповідно до статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України,
згідно якої зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином,
суд вважає правомірними позовні вимоги
Державного підприємства «Підприємство
Кам'янської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№101)» про стягнення з відповідача 220651,81
грн. заборгованості за отримані за
договором послуги і задовольняє їх в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В даному випадку, позивачем доведено, а
відповідачем не спростовано
обґрунтованість та правомірність
заявлених вимог.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
спір виник внаслідок його неправильних
дій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 45, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства «Підприємство
Кам'янської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№101)» (Запорізька область,
Вільнянський район, смт. Кам'яне)
задовольнити повністю.

Стягнути з Вільнянського слідчого
ізолятору управління Державної
пенітенціарної служби України в
Запорізькій області (70050, Запорізька
область, Вільнянський район, смт.
Кам'яне, вул. Зелена; ,
розрахункові рахунки в установах банку
не відомі) на користь Державного
підприємства «Підприємство
Кам'янської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області
(№101)» (70050, Запорізька область,
Вільнянський район, смт. Кам'яне, вул.
Зелена, , розрахункові
рахунки в установах банку не відомі)
220651 (двісті двадцять тисяч шістсот
п'ятдесят одна) грн. 81 коп.
заборгованості та 4413 (чотири тисячі
чотириста тринадцять)грн. 04 коп. витрат
зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання. Рішення оформлене у
повному обсязі та підписане згідно із
вимогами ст. 84 ГПК України 26.05.2013 р.