ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа № 915/567/14

Господарський суд
Миколаївської області у складі судді
Васильєвої Л.І. при секретарі судового
засідання Цуріці І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго" /54055, м.
Миколаїв, вул. Чигрина, 94/

до відповідача: Міського пологового
будинку № 1 /54003, м. Миколаїв, вул.
Володарського, 5/

про: стягнення 3481,90 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Кучерява Т.Ю. (довіреність
№01/53-231 від 27.12.2013р.)

від відповідача: Новікова Н.М.
(довіреність №463 від 27.11.2013р.)

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань пеню в сумі 1555,44 грн., 3%
річних в сумі 130,95 грн., інфляційні в
сумі 1795,51 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.04.2014 року
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі, розгляд
справи в судовому засіданні призначено
на 27.05.2014 року.

В судовому засіданні 27.05.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив
наступне.

Між сторонами у справі було
укладено договір № 44/1151 від 14.02.2014 року
про постачання електричної енергії.

Пунктом 4.2.1 вказаного договору
сторони передбачили, що за внесення
платежів, передбачених пунктами
2.3.3-2.3.4 цього договору , з порушенням
термінів, визначених додатком № 10
«Порядок розрахунків», споживач
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою
відповідачем за використану активну та
реактивну електричну енергію протягом
грудня 2013р. - квітня 2014р. йому була
нарахована пеня за період з 15.11.2013р. по
31.03.2014р. в розмірі 1555,44 грн., інфляційні
в розмірі 1795,51 грн., 3% річних у розмірі
130,95 грн.

Відповідач надав письмовий відзив, в
якому позовні вимоги визнає у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні наявність заборгованості
пояснив тяжким матеріальним
становищем відповідача.

У судовому засіданні відповідачем було
заявлено письмове клопотання про
зменшення суми пені до 500,00 грн. В
обґрунтування клопотання відповідач
просить суд врахувати, що він є
бюджетною організацією,
заборгованість виникла не з його вини,
а через обмеженість фінансування та
накладання тимчасового арешту на
розрахункові рахунки в Управлінні
Державного казначейства.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Між ПАТ «Миколаївобленерго» та
Міським пологовим будинком № 1 було
укладено договір № 44/1151 від 14.02.2014 року
про постачання електричної енергії, за
умовами якого постачальник
зобов'язався передати електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
дозволеною потужністю 311 кВт, а
споживач оплатити постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

Згідно п. 2.2.2 договору, позивач
зобов'язаний постачати відповідачу
(споживачу) електроенергію, як
різновид товарної продукції.

Відповідно до п. 2.3.3 договору та
п. 1 додатку № 4 до договору сторони
домовились, що відповідач знімає
показання розрахункових засобів
обліку щомісячно 8-ого числа і в цей
день повідомляє про них постачальнику
по встановленій додатком № 4 до
договору формі.

П. 2.3.3 договору та п. 8 додатку № 10
до договору відповідач зобов'язався
протягом п'яти днів з дати отримання
виписаних постачальником рахунків
здійснювати оплату самостійно шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок із спеціальним режимом
використання постачальника.

Відповідно до п.п. 1 п. 8.1 та п.п.2 п.10.2
ПКЕЕ постачальник електричної енергії
за регульованим тарифом має право на
отримання від споживача своєчасної
оплати за електричну енергію та інших
платежів відповідно до умов
договору та законодавства України,
споживач електричної енергії
зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору.

Ст. ст. 525, 526, 629, Цивільного кодексу
України встановлюють, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 5 ст. 530 Цивільного кодексу
України визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За приписами ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

У зв'язку з несвоєчасною оплатою
відповідачем за використану активну та
реактивну електричну енергію протягом
грудня 2013р. - квітня 2014р. позивач
звернувся до господарського суду із
позовом про стягнення з нього пені за
період з 15.11.2013р. по 31.03.2014р. в розмірі
1555,44 грн., інфляційних в розмірі 1795,51
грн., 3% річних у розмірі 130,95 грн., в тому
числі:

- за грудень 2013р. (по рахункам №№
44/1151/11/1, 44/1151/11/2 від 08.11.2013р.) нараховано
пеню у розмірі 110,26 грн., інфляційні у
розмірі 20,76 грн.;

- за січень 2014р. (по рахункам № 44/1151/11/1
від 08.11.2013р., №№ 44/1151/12/1, 44/1151/12/2 від
09.12.2013р.) нараховано пеню у розмірі 193,98
грн., інфляційні у розмірі 87,86
грн.;

- за лютий 2014р. (по рахункам №№ 44/1151/1/1,
44/1151/1/2 від 08.01.2014р.) нараховано пеню у
розмірі 275,91 грн., інфляційні у розмірі
53,02 грн.;

- за березень 2014р. (по рахункам №№
44/1151/2/1, 44/1151/2/2 від 10.02.2014р.) нараховано
пеню у розмірі 407,86 грн., інфляційні у
розмірі 503,25 грн.;

- за квітень 2014 р. (по рахункам №№
44/1151/2/1, 44/1151/2/2 від 10.02.2014р., №№ 44/1151/3/1,
44/1151/3/2 від 11.03.2014р.) нараховано пеню у
розмірі 567,43 грн., інфляційні у розмірі
1130,62 грн., 3% річних у розмірі 130,95 грн.

Позовні вимоги
обґрунтовані виходячи з
нижчевикладеного.

Відповідно до ст. 610 та 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України
встановлює, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного
кодексу України якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 Господарського
кодексу України законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого за
погодженням сторін не допускається.

Ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України встановлено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 4.2.1 договору за
внесення платежів, передбачених п.п.
2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням
термінів, визначених додатком № 10
"Порядок розрахунків", споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України за кожний день прострочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати, 3 % річних та індекс інфляції.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 1555,44
грн. пені за порушення термінів оплати
вартості активної електроенергії,
спожитої за період з грудня 2013 року по
квітень 2014 року.

Судом встановлено, що позивачем
здійснено розрахунок пені в межах
піврічного строку, встановленого ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України.
Розрахунок пені здійснено позивачем
арифметично правильно та з урахуванням
положень норм чинного законодавства.
Розгорнутий розрахунок пені наявний в
матеріалах справи. Отже, нарахування
пені є обґрунтованим та підставним.

За невиконання належним чином
грошових зобов'язань згідно з вимогами
діючого законодавства України у
встановлений строк, крім пені за
розрахунком позивача боржнику цілком
обґрунтовано нараховано до стягнення
3% річних в розмірі - 130,95 грн. та індекс
інфляції в розмірі - 1795,51 грн.

Разом з тим, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково виходячи з
такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України, розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 3 Цивільного
кодексу України загальними засадами
цивільного законодавства є судовий
захист цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Враховуючи, що відповідач у повному
обсязі виконав свої зобов'язання по
оплаті отриманої електроенергії, він
є бюджетною організацією,
заборгованість виникла не з його вини,
а через обмеженість фінансування та
накладання тимчасового арешту на
розрахункові рахунки в Управлінні
Державного казначейства, суд вважає за
необхідне зменшити розмір належних до
сплати штрафних санкцій та стягнути з
відповідача пеню в сумі 5 000,00 грн.

Зважаючи на те, що позивач правомірно
нарахував суму пені, спір виник з вини
відповідача, суд вважає за необхідне
покласти судові витрати на
відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Міського пологового будинку
№ 1 /54003, м. Миколаїв, вул. Володарського,
5, / на користь
Публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" /54017, м.Миколаїв,
вул. Чигрина, 94, / 500,00
грн. пені, 130,95 грн. 3% річних, 1795,51 грн.
інфляційних, 1827,00 грн. судового збору
/на п/р 8001 в МФ РУ ПАТ КБ
"Приватбанк", МФО 326610, /.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строки встановлені ст.93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено
та підписано 29.05.2014 р.