м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5081/14 26.05.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА
Страхування", м.Київ

до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна",
м.Київ

про відшкодування шкоди
в порядку регресу 7994,89 грн.

Суддя Капцова Т.П.

Представники :

від позивача Грабова І.А. - пред.
за довір.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
у розмірі 7994,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що 25.05.2013р. на 52 км.+400
м. а/д Ізмаїл-Кілія-Вилкове сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «ВАЗ 21093», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3
та транспортним засобом «Renault»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_4, під керуванням
ОСОБА_5 Позивач вказує, що ним, як
страховиком, виплачено страхувальнику
ОСОБА_4 страхове відшкодування,
внаслідок чого, до позивача, в порядку
ст. 1191 Цивільного кодексу України
перейшло право вимоги (регресу) в межах
здійснених фактичних затрат та ліміту
відповідальності до відповідача, як до
особи, якою застраховано
цивільно-правову відповідальність
особи з вини якої сталася ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.03.14р. порушено провадження у
справі №910/5081/14 та призначено розгляд
справи на 22.04.14р.

У судове засідання 22.04.14р. з'явився
представник позивача та долучив до
матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду подав відзив на позовну заяву в
якому зазначив, що між ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» та ОСОБА_6 укладено
Поліс №АС/1508469, терміном дії з 24.05.2013р.
по 23.05.2014р., страхова сума за шкоду,
заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза -
1 000,00 грн., яким забезпечено
транспортний засіб - ВАЗ 21093, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідач
у відзиві просив врахувати суд, що
наразі, розрахована сума страхового
відшкодування склала 7 994,89 грн. (8994,89
грн. вартості відновлювального ремонту
- 1 000 грн. франшизи). Також, відповідач
просив суд розглядати справу за
відсутності представника відповідача.

Представником позивача вимоги ухвали
суду від 27.03.14р. не виконано, у зв'язку з
чим виникла необхідність відкласти
розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.04.14р. відкладено розгляд
справи на 26.05.2014р.

У судове засідання з'явився
представник позивача та надав
пояснення по справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився.

В матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що відповідачем 31.03.14р.
та 28.04.14р. було отримано, відповідно,
ухвалу суду про порушення провадження
по справі від 27.03.14р. та ухвалу суду від
22.04.14р., у зв'язку з чим, відповідач був
повідомлений про дату та час розгляду
справи судом.

З огляду на те, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
27.03.14р. та ухвала суду від 22.04.14р. були
надіслані судом за адресою
відповідача, зазначеною в позовній
заяві, яка збігається з адресою
відповідача, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відповідач
вважається повідомленим про час та
місце розгляду справи (ст.64 ГПК
України).

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання, незважаючи на
належне повідомлення про час та місце
судового засідання, та просив суд
розглядати справу за відсутності його
представника (відзив вх.06-21/2033/14 від
14.04.2014р.), суд вважає за можливе
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами та доказами.

26.05.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

26.05.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

У судовому засіданні 26.05.2014р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2012р. між Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування"
(страховиком) та ОСОБА_4 (страхувальник)
укладено Договір добровільного
страхування наземного транспорту
№75308гА/120 від 05.06.2012р., відповідно до
якого було застраховано майнові
інтереси страхувальника пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом
«Renault», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2.

25.05.2013р. на 52 км.+400 м. а/д
Ізмаїл-Кілія-Вилкове сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «ВАЗ 21093», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3
та транспортним засобом «Renault»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_4, під керуванням
ОСОБА_5

Матеріали справи свідчать про те, що
25.05.2013р. ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«ВАЗ 21093», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, перед зміною напрямку
руху не переконався що це буде
безпечним та не створить перешкоди
іншим учасникам дорожнього руху, скоїв
зіткнення з автомобілем «Renault»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
який рухався в попутному напрямку та
виконував маневр обгону.

Постановою Кілійського районного суду
Одеської області від 02.08.2013р. у справі
№502/1290/13-п водія транспортного засобу
«ВАЗ 21093», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно з рахунком №АГ00001269 від 06.06.2013 р.,
наданим ТОВ "Авто Груп+", вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Renault», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 в результаті його пошкодження
при ДТП становить 9818,14 грн.

Позивачем на підставі рахунку №АГ00001269
від 06.06.2013р. було складено Страховий акт
№1.002.13.06846/VESKO22948 від 01.07.2013р., відповідно
до якого, пошкодження транспортного
засобу марки «Renault», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 25.05.2013р., визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування 8 994,89 грн.

На підставі повідомлення про настання
події, що має ознаки страхового випадку
та заяви страхувальника про виплату
страхового відшкодування від 03.06.13р.,
позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 8994,89 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№41673 від 02.07.2013р.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
вимоги до відповідальної за збитки
особи в межах здійсненої виплати.

Відповідачем розмір страхового
відшкодування 8994,89 грн. не
заперечувався та не спростований,
однак, заявлено про необхідність
вирахування франшизи.

Згідно з ч.1 та ч.2 статті 1187 Цивільного
кодексу України діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних,, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб - є джерелом підвищеної
небезпеки. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання, якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно до ч. 1 статті 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи
станом на дату ДТП, цивільно-правова
відповідальність водія автомобіля
«ВАЗ 21093», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована
відповідачем згідно з полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/1508469.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

З приписів вищевказаної норми Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що обов'язки,
пов'язані з оцінкою шкоди, покладаються
на страховика, яким застраховано
цивільно-правову відповідальність
власника транспортного засобу за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Натомість, позивачем було
застраховано майнові інтереси
страхувальника за Договором
добровільного страхування наземного
транспорту №75308гА/120 від 05.06.2012р.

Таким чином, здійснення позивачем
виплати страхового відшкодування в
спірній сумі на користь
страхувальника не суперечить приписам
ст.29 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", оскільки,
по-перше, вказаний закон не поширюється
на правовідносини, що виникли за
Договором добровільного страхування
наземного транспорту №75308гА/120 від
05.06.2012р., а Закон України "Про
страхування" відповідних застережень
не містить.

Аналогічна позиція міститься в
Постанові Вищого господарського суду
України від 12.11.2013р. у справі №905/4194/13.

В той же час, відповідачем належними
доказами не спростовано визначену
позивачем вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу «Renault»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність особи з вини якої
сталося ДТП за шкоду, заподіяну майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу «Renault», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, було
застраховано відповідачем, то саме
відповідач зобов'язаний відшкодувати
шкоду, заподіяну позивачу в порядку
регресу в межах ліміту
відповідальності.

Відповідно до Полісу №АС/1508469 ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., розмір
франшизи - 1000 грн.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За таких підстав, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу в
межах ліміту відповідальності за
вирахуванням франшизи, суму страхового
відшкодування в розмірі 7994,89 грн. (8994,89
грн. - 1000 грн. = 7994,89 грн.).

Судом встановлено, що відповідач
отримав претензію позивача про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу №ЛВ 1564 від 26.11.2013р., про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
відповідачу.

Однак, як вказує позивач страхове
відшкодування в порядку регресу
виплачено відповідачем не було.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на момент
виплати страхового відшкодування),
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника.

Зазначена норма передбачає наявність у
страховика права на пред'явлення
регресного позову, до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2002 року №
15-рп/2002 кожна особа має право вільно
обирати незаборонений законом спосіб
захисту прав і свобод, у тому числі й
судовий. Можливість судового захисту
не може бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Як вказав Верховний Суд України в своїй
Постанові від 28.08.2012р., у справі №23/279
позивач отримує право вимоги
потерпілої особи після виплати
останній страхового відшкодування та
не зобов'язаний звертатися
безпосередньо до особи, відповідальної
за заподіяний збиток, або до особи, у
якої застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплати
матеріального відшкодування, та може
реалізувати своє право шляхом подачі
позову безпосередньо до суду.

Згідно з частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідачем не надано належних
доказів виплати позивачу страхового
відшкодування в порядку регресу.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування у розмірі 7994,89 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" (03049, м.Київ, проспект
Повітрофлотський, буд.25, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" (04070, м.Київ,
вул.Іллінська, буд.8, )
страхове відшкодування в розмірі 7994
(сім тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири)
грн. 89 коп. та 1827 (тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00коп. - суми судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 02.06.14р.

Суддя
Капцова Т.П.