м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариства
до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ТРУБІНВЕСТ-Україна" до
відповідача 2: Відкритого акціонерного
товариства "Нафтопереробний
про визнання недійсним договору №32/12-024
про відступлення права вимоги від 16.05.12
Головуючий суддя: Грєхова
судді: Ярмак
Представники сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача 1: Сінюхіна І. В. -
представник за довіреністю
від відповідача 2: Коцан Р. М. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про визнання недійсним
з моменту укладення договору № 32/12-024
про відступлення права вимоги
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРУБІНВЕСТ-Україна"
та ВАТ "НПК-Галичина".
Позовні вимоги мотивовані тим, що при
укладенні договору про відступлення
права вимоги необхідна була
обов'язкова згода позивача на
підписання такого договору, але
всупереч цьому договір було підписано
без його письмового погодження.
Позивач, як боржник по договору про
відступлення права вимоги не був
належним чином повідомлений про заміну
кредитора. Відповідачем не було надано
позивачеві доказів переходу до нового
кредитора (відповідача) прав у
зобов'язанні (договорі), що є порушенням
ч. 2 ст. 517 ЦК України. Таким чином, на
думку позивача недотримання
вищезазначених вимог є підставою для
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.11.2012 порушено провадження
призначено на 03.12.2012.
У відповідності до ст. 77 ГПК України у
судовому засіданні 03.12.2012 винесено
ухвалу про відкладення розгляду справи
У зв`язку з нез`явленням представників
сторін в судове засідання 17.12.2012, судом
винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 14.01.2013.
Ухвалою суду від 14.01.2013 продовжено
строк вирішення спору.
В судовому засіданні 14.01.2013, у
відповідності до ст. 77 ГПК України,
оголошено перерву до 28.01.2013.
Ухвалою суду від 28.01.2013 призначено
колегіальний розгляд справи.
Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
28.01.2013 призначено колегіальний розгляд
справи у наступному складі колегії:
суддя Грєхова О. А. (головуюча),
Бондарчук В.В., Ярмак О. М.
Ухвалою суду від 28.01.2013 призначено
розгляд справи на 11.02.2013.
У зв'язку з тим, що суддя Ярмак О. М.
знаходилась у відряджені,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
11.02.2013 призначено колегіальний розгляд
справи у наступному складі колегії:
суддя Грєхова О. А. (головуюча),
Бондарчук В. В., Васильченко Т. В.
В судовому засіданні 11.02.2013, у
відповідності до ст. 77 ГПК України,
оголошено перерву до 04.03.2013.
Ухвалою суду від 04.03.2013 призначено
судову експертизу.
Ухвалою суду від 04.03.2013 зупинено
провадження у справі до проведення
судової експертизи та отримання
направлені до Дніпропетровського НДІ
судових експертиз для проведення
судової експертизи.
23.04.2013 до господарського суду м. Києва
повернулися матеріали справи №
надання додаткових матеріалів,
необхідних для проведення експертизи.
У зв'язку з тим, що суддя Васильченко
Т.В. знаходиться у відпустці,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
24.04.2013 було призначено колегіальний
розгляд справи у наступному складі
колегії: суддя Грєхова О. А. (головуюча),
Бондарчук В. В., Ярмак О.М.
Ухвалою суду від 24.04.2013 поновлено
розгляд справи призначено на 20.05.2013.
В судовому засіданні 20.05.2013, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 03.06.2013.
Ухвалою суду від 03.06.2013 зупинено
провадження у справі до проведення
судової експертизи та отримання
направлені до Дніпропетровського НДІ
судових експертиз для проведення
судової експертизи.
30.10.2013 на адресу Господарського суду
міста Києва від Дніпропетровського НДІ
судових експертиз надійшов висновок
судової почеркознавчої експертизи №
851-13 від 07.10.2013 та матеріали справи №
Ухвалою суду від 31.10.2013 поновлено
провадження у справі, розгляд справи
відкладено на 18.11.2013.
Ухвалою суду від 18.11.2013 продовжено
строк вирішення спору.
В судовому засіданні 18.11.2013, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 02.12.2013.
29.11.2013 від представника відповідача
через канцелярію суд надішли письмові
пояснення по справі, в яких відповідач
зазначає, що оскільки відповідно до
висновку почеркознавчої експертизи
підписи від імені Карпенка С. С. в
графах «новий кредитор» та «директор»
договору про відступлення права вимоги
виконані саме Карпенком С. С. (директор
відповідач), то зазначений експертний
висновок почеркознавчої експертизи
сприяє детальному, глибокому,
правильному та достовірному вирішенню
справи та підтверджує дійсність
договору про відступлення права
29.11.2013 від представника позивача
надійшло клопотання про призначення
економічної експертизи. Своє
клопотання позивач обґрунтував
необхідністю встановити чи справді між
відповідачем та ВАТ "Нафтопереробний
комплекс-Галачина" мав місце правочин,
чи створив він відповідні правові
наслідки, чи підтверджується
документально його виконання.
Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" відповідно до статті 1
Закону судова експертиза - це
дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас і згідно з частиною першою
статті 41 ГПК експертиза призначається
для з'ясування питань, що потребують
спеціальних знань. Із сукупності
наведених норм матеріального і
процесуального права вбачається, що
неприпустимо ставити перед судовими
експертами правові питання, вирішення
яких чинним законодавством віднесено
до компетенції суду, зокрема, про
відповідність окремих нормативних
актів вимогам закону, про правову
оцінку дій сторін тощо. Судова
експертиза призначається лише у разі
дійсної потреби у спеціальних знаннях
для встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування. Якщо наявні у справі
докази є взаємно суперечливими, їх
оцінку в разі необхідності може бути
здійснено господарським судом з
призначенням відповідної судової
Суд відмовляє позивачу у задоволені
клопотання про призначення експертизи,
оскільки поставлені позивачем питання
віднесено до компетенції суду і не
потребують спеціальних знань.
В судовому засіданні 02.12.2013, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 04.12.2013.
04.12.2013р. суддя Бондарчук В. В. звернулася
до заступника Голови Господарського
суду міста Києва із заявою про
виключення зі складу колегії суддів із
Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
доручено здійснити колегіально у
наступному складі: головуючий суддя
Грєхова О. А., судді Ярмак О. М. та
В судових засіданнях 04.12.2013 та 13.01.2014, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 13.01.2014 та
до 10.02.2014 відповідно.
Ухвалою суду від 10.02.2014 прийнято подане
представником позивача уточнення до
позовної заяви, відповідно до якого
позивач просить суд визнати недійсним
з моменту укладення договір № 32/12-024 про
відступлення права вимоги від 16.05.2012,
укладений між ВАТ "Нафтопереробний
комплекс - Галичина" та ТОВ
"Трубінвест-Україна" з посиланням на
норми ч. 1 ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 234 ЦК
України (договір про відступлення
права вимоги не спрямований на реальне
настання правових наслідків, а тому є
фіктивним правочином), залучено до
участі у справі іншого відповідача -
Відкрите акціонерне товариство
"Нафтопереробний комплекс-Галачина" та
відкладено розгляд справи на 17.03.2014.
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 17.03.2014 представника
відповідача 2 розгляд справи було
відкладено на 07.04.2014.
04.04.2014 через відділ діловодства суду
від відповідача 2 по справі надійшов
відзив на позовну заяву, в якому
останній проти задоволення позову
заперечував, оскільки право вимоги
повернення коштів від боржника (тобто
ПАТ "Фірма "Нафтогаз"), новий кредитор
(ТзОВ "Трубінвест - Україна") набуває з
моменту повної оплати винагороди на
поточний рахунок первісного кредитора.
16.05.2012 ТзОВ "Трубінвест - Україна"
перерехувало на рахунок первісного
кредитора кошти в розмірі 388 968,70 грн.
14.05.2012 року ВАТ "Нафтопереробний
комплекс-Галачина" скеровано на адресу
ПАТ "Фірма "Нафтогаз" повідомлення про
відступлення права вимоги за
договорами підряду. З огляду на
зазначене, відповідач 2 просить
відмовити у задоволенні позовних
07.04.2014р. суддя Паламар П. І. звернувся до
в.о. Голови Господарського суду міста
Києва із заявою про виключення зі
складу колегії суддів із розгляду
великою завантаженістю справами, що
Розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
доручено здійснити колегіально у
наступному складі: головуючий суддя
Грєхова О. А., судді Ярмак О. М. та
Ухвалою суду від 07.04.2014 відкладено
розгляд справи на 19.05.2014.
Представник позивача в судове
засідання 19.05.2014 не з'явився, проте
через канцелярію суду подав клопотання
про відкладення розгляду справи.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може не
брати до уваги доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32-34
Господарського процесуального кодексу
Зважаючи на необґрунтованість доводів
позивача, суд відмовляє у задоволенні
клопотання про відкладення розгляду
справи.
Представник відповідача 1 в судове
засідання 19.05.2014 з'явився та заперечив
Представник відповідача 2 в судове
засідання 19.05.2014 з'явився, надав
документи на виконання вимог ухвал
суду та проти позову заперечив.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 19.05.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників відповідачів, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.05.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством "Нафтопереробний
комплекс-Галачина" (відповідач 2,
замовник) та Закритим акціонерним
товариством Фірма "Нафтогазбуд"
(позивач, підрядник) (змінило назву на
Публічне акціонерне товариство Фірма
"Нафтогазбуд") укладено договір підряду
№ 184/2008 КДВ, відповідно до умов якого
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується власними силами та
засобами, на свій ризик, якісно, у
встановлені даним договором строки,
виконати, відповідно до наданої
замовником та затвердженої в
установленому порядку
проектно-кошторисної документації,
роботи на будівництві та реконструкції
об'єктів промислового призначення
нафтопереробного заводу ВАТ
«НПК-Галичина», будівництва:
«Резервуарного парку сирої нафти
об'ємом 120 000 м3, а замовник
зобов'язується відповідно до умов
договору передати затверджену ПКД,
прийняти а оплатити виконані роботи
(п.п. 2.1, 2.2 договору 1).

24.07.2008 року між Відкритим акціонерним
товариством "Нафтопереробний
комплекс-Галачина" (відповідач 2,
замовник) та Закритим акціонерним
товариством Фірма "Нафтогазбуд"
(позивач, підрядник) (змінило назву на
Публічне акціонерне товариство Фірма
"Нафтогазбуд") укладено договір підряду
№ 251/2008 КДВ, відповідно до умов якого
замовник доручає, а підрядник
зобов'язується власними силами та
засобами, на свій ризик, якісно, у
встановлені даним договором строки,
виконати, відповідно до наданої
замовником та затвердженої в
установленому порядку
проектно-кошторисної документації,
роботи на будівництві та реконструкції
об'єктів промислового призначення
нафтопереробного заводу ВАТ
«НПК-Галичина», паливний комплекс,
секція гідроочисного бензину, а
замовник зобов'язується відповідно до
умов договору передати затверджену
ПКД, прийняти а оплатити виконані
роботи (п.п. 2.1, 2.2 договору 2).

16.05.2012 між Відкритим акціонерним
товариством "Нафтопереробний
комплекс-Галачина" (відповідач 2,
первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ТРУБІНВЕСТ-Україна" (відповідач 1,
новий кредитор) укладено договір №
32/12-024 про відступлення права вимоги,
відповідно до умов якого в порядку та
на умовах, визначених цим договором,
первісний кредитор відступає новому
кредиторові, а новий кредитор набуває
право вимоги повернення коштів у сумі
384 883,86 грн. до Публічного акціонерного
товариства Фірма "Нафтогазбуд" (надалі
боржник), що належить первісному
кредиторові відповідно до договору
підряду № 184/2008КДВ від 30.05.2008 та
договору підряду № 251/2008КДВ від 24.07.2008р.
та право вимоги повернення коштів у
сумі 3 448,84 грн. державного мита і 236,00
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу
підтверджених рішенням від 06.12.201р.
господарського суду Львівської
області (п. 1.1 договору про відступлення
права вимоги).

За відступлення права вимоги за цим
договором новий кредитор сплачує
первісному кредитору винагороду у
розмірі 388 968,70 грн., у тому числі ПДВ,
шляхом безготівкового перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
первісного кредитора (п. 2.1 договору про
відступлення права вимоги).

Строк сплати винагороди становить два
банківські дні після для набрання
чинності цього договору (п. 2.2 договору
про відступлення права вимоги).

Первісний кредитор зобов'язується
протягом двох днів з моменту набрання
чинності цього договору передати
новому кредитору всі документи, які
засвідчують права, що передаються за
цим договором…(п. 3.1 договору про
відступлення права вимоги).

Вказані у п. 3.1 договору документи, що
засвідчують право вимоги, передаються
новому кредитору первісним кредитором
згідно з актом приймання-передачі, що є
невід'ємною частиною даного договору
(п. 3.2 договору про відступлення права
вимоги).

Первісний кредитор зобов'язаний
сповістити боржника про відступлення
права вимоги за цим договором протягом
десяти днів з моменту набрання
чинності цього договору шляхом
поштового надсилання з повідомленням
про вручення (п. 3.3 договору про
відступлення права вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору про
відступлення права вимоги відповідач 1
перерахувало на користь відповідача 2 -
388968,70 грн. грошових коштів, що
підтверджується копією платіжного
доручення № 568 від 16.05.2012р.

Також відповідач 2 направляв позивачу
повідомлення про відступлення права
вимоги № 32/12-172 від 16.05.2012р., що
підтверджується копією списку
згрупованих рекомендованих
відправлень за 17.05.2012р.

Позивач звернувся до Господарського
суду м. Києва з позовом про визнання
недійсним договору № 32/12-024 від 16.05.2012
про відступлення права вимоги
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРУБІНВЕСТ-Україна"
та ВАТ "НПК-Галичина".

В обґрунтування позовних вимог позивач
стверджує, що договір № 32/12-024 від 16.05.2012
не спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовленні ним,
а тому є фіктивним. Позивачеві не було
надано доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні, а також
не отримано у позивача письмової згоди.
Тобто, існує лише зовнішня форма
правочину. Крім того, доказів виконання
договору про відступлення права вимоги
зі сторони відповідача не позивачеві,
ні суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 і 5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу
України, правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 Цивільного кодексу
України. Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених Цивільним кодексом
України, нікчемний правочин може бути
визнаний судом дійсним.

Відповідно до статті 234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законами.

Як вбачається з п. 3.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 11
від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними фіктивний правочин (стаття
234 ЦК України) є недійсним незалежно від
мети його укладення, оскільки сторони
не мають на увазі настання правових
наслідків, що породжуються відповідним
правочином. Таким може бути визнаний
будь-який правочин, в тому числі
нотаріально посвідчений. Якщо
сторонами не вчинено ніяких дій на
виконання фіктивного правочину,
господарський суд приймає рішення лише
про визнання фіктивного правочину
недійсним без застосування будь-яких
наслідків. У разі коли на виконання
правочину було передано якесь майно,
такий правочин не може розцінюватися
як фіктивний. Саме лише невчинення
сторонами тих чи інших дій на виконання
правочину не означає його фіктивності.
Визнання фіктивного правочину
недійсним потребує встановлення
господарським судом умислу його
сторін.

З урахуванням того, що фіктивний
правочин не спрямований на набуття,
зміну чи припинення цивільних прав та
обов'язків, він не створює
цивільно-правових наслідків незалежно
від того, чи він був визнаний судом
недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має
враховувати, що ознака фіктивності має
бути притаманна діям усіх сторін
правочину. Якщо хоча б одна з них
намагалася досягти правового
результату, то даний правочин не може
визнаватися фіктивним. Позивач, який
вимагає визнання правочину недійсним,
повинен довести, що всі учасники
правочину не мали наміру створити
правові наслідки на момент його
вчинення.

Встановивши у розгляді справи, що
певний правочин вчинено з метою
приховати інший правочин (удаваний
правочин), господарський суд на
підставі частини другої статті 235 ЦК
України має виходити з того, що
сторонами вчинено саме той правочин,
який вони мали на увазі, і розглянути
справу по суті із застосуванням правил,
що регулюють цей останній правочин.
Якщо він суперечить закону,
господарський суд має прийняти рішення
про визнання його недійсним із
застосуванням, за необхідності,
відповідних правових наслідків.

З огляду на те, що в матеріалах справи
наявні докази виконання договору про
відступлення права вимоги
відповідачем 1 та відповідачем 2, що
підтверджується копією платіжного
доручення № 568 від 16.05.2012р., реєстром
платіжних документів за період з 16.05.2012
по 16.05.2012 та повідомленням про
відступлення права вимоги № 32/12-172 від
16.05.2012р., то наведені позивачем доводи
щодо визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги не знайшли
свого відображення в матеріалах
справи, інших доводів, що спірний
Договір суперечить чинному
законодавству в розумінні ст. ст. 203, 215
Цивільного кодексу України суду
також не надано, а тому господарський
суд приходить до висновку, що підстави
для визнання його недійсним відсутні.

Зазначене позивачем, що у
відповідності до вимог зазначених
договорах підряду відповідач 2 не міг
відступати права вимоги до позивача
без згоди самого позивача
спростовується наступним.

Відповідно до п. 17.3 Договору підряду №
184/2008 КДВ від 30.05.2008 жодна із сторін не
вправі передавати третім особам свої
права й обов'язки за договором без
письмової згоди іншої сторони.

Договір підряду № 184/2008 КДВ від 30.05.2008
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2009
року (п. 14.1 договору підряду № 184/2008 КДВ
від 30.05.2008).

Відповідно до п. 17.3 Договору підряду №
251/2008 КДВ від 24.07.2008 жодна із сторін не
вправі передавати третім особам свої
права й обов'язки за договором без
письмової згоди іншої сторони.

Договір підряду № 251/2008 КДВ від 24.07.2008
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2010
року (п. 14.1 договору підряду № 251/2008 КДВ
від 24.07.2008).

З матеріалів справи вбачається, що
договір № 32/12-024 про відступлення права
вимоги був укладений 16.05.2012, тобто після
закінчення дії договорів підряду.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки договір про відступлення
права вимоги було укладено сторонами
після припинення дії договорів
підряду, які встановили заборону на
передачу прав та обов'язків за
договором без письмової згоди на те
іншої сторони, твердження позивача про
недійсність договору про відступлення
права вимоги з підстав відсутності
письмової згоди на те з боку позивача є
безпідставним.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на позивача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.05.2014

Головуючий суддя
О. А. Грєхова Судді:
О.М. Ярмак Р. Б.
Сташків