Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" травня 2014 р.
Справа № 12/5007/7/12

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю: представника відповідача
Лисака Ю.М. - дов. від 25.03.2014р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алексіс Експрес ЛТД"
(м. Київ)

до Державного підприємства
"Житомирський лікеро-горілчаний завод"
(м. Житомир)

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Олександрія Бліг" (Кіровоградська
область, м.Олександрія)

про стягнення 6501896,84 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача 6501896,84 грн., з
яких: 6295779,42 грн. основного боргу за
договором поставки №14 від 07.07.2011 р.,
147081,10 грн. пені, 30568,98 грн. інфляційних,
28467,34 грн. три відсотки річних.

Ухвалою господарського суду від 06.01.2012
р. позовну заяву прийнято до розгляду
та порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від
06.02.2013р. залучено до участі у справі в
якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Олександрія Бліг".

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 26.02.2013р.
провадження у справі № 12/5007/7/12 було
зупинено до вирішення справи № 912/225/13-г,
що розглядалась господарським судом
Кіровоградської області, за позовом
ТОВ "Алексіс Експрес ЛТД" до ТОВ
"Олександрія-Бліг" та ДП "Житомирський
лікеро-горілчаний завод" про визнання
недійсним договору.

Ухвалою господарського суду від
17.04.2014р. провадження у справі поновлено.
Розгляд справи призначено на 28.04.2014р.

Ухвалою господарського суду від
28.04.2014р. розгляд справи відкладено на
14.05.2014р.

Позивач та третя особи своїх
представників в судове засідання не
направили. Про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.
Про поважність причин неявки
представників в засідання суд не
повідомлено.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив з підстав, викладених у
письмовому відзиві від 24.12.2012 р. (а.с. 17, 18
т. 5).

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2011р. між ТОВ "Алексіс Експрес ЛТД"
(постачальник/позивач) та ДП
"Житомирський лікеро-горілчаний завод"
(покупець/відповідач) укладено договір
поставки №14 (а.с. 7-12, т. 1), відповідно п.
2.1. якого постачальник в порядку і на
умовах, визначених у договорі,
зобов'язується поставити та передати у
власність, а покупець прийняти товар
(скло порожнисте (пляшки)) і сплатити за
нього обумовлену договором ціну.

За умовами п. 10.7 договору сплата
вартості товару кожної окремої партії
здійснюється повністю протягом 90 днів
з дати поставки.

На виконання умов договору, позивач у
період з 08.07.2011р. по 30.09.2011р. поставив
відповідачу товар на загальну суму
6295779,42грн., що підтверджується
видатковими накладними (а.с. 13-59).

Зобов'язання щодо оплати у
відповідності до п. 10.7 договору
відповідач не виконав.

Згідно п. 14.1. договору за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання зі
сплати постачальнику вартості товару,
покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки,
встановленої Національним банком
України, за кожен день прострочення від
загальної суми невчасно
перерахованого платежу за весь період
(термін) прострочення.

У відповідності до п. 14.1. договору
відповідачу за несвоєчасно проведені
розрахунки за отриманий товар
нараховано пеню в розмірі 147081,10грн.

У відповідності до положень ст. 625 ЦК
України - нараховано інфляційні у
розмірі 30568,98грн. та 28467,34грн. 3 % річних.

Відповідач, заперечуючи проти позову,
зазначив, що заборгованість за
поставлену продукцію згідно спірного
договору перед позивачем відсутня,
оскільки позивач та ТОВ
"Олександрія-Бліг" (третя особа) уклали
договір відступлення права вимоги № 15/2
від 15.10.2012 р., згідно якого позивач
уступив - ТОВ "Олександрія-Бліг" право
вимоги від ДП "Житомирський
лікеро-горілчаний завод" погашення
заборгованості, що виникла, у тому
числі, на підставі договору поставки
№14 від 07.07.2011 р., укладеного між
позивачем та відповідачем.

В подальшому, відповідач та ТОВ
"Олександрія-Бліг" здійснили
зарахування однорідних вимог, про що
уклали договір від 19.10.2012 р.

Вказав, що рішенням господарського
суду Кіровоградської області, яке
залишено в силі постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014р.,
відмовлено в задоволенні позову ТОВ
"Алексіс Експрес ЛТД" до ТОВ
"Олександрія-Бліг" та ДП "Житомирський
лікеро-горілчаний завод" про визнання
недійсним договору відступлення права
вимоги № 15/2 від 15.10.2012 р.

Крім того, відповідачем заявлено
вимогу про зменшення розміру штрафних
санкцій, оскільки збитки в межах
договору №14 від 07.07.2011р. та поданої
заяви відсутні. До того ж, відповідач на
даний час знаходиться у скрутному
фінансовому становищі.

Просить прийняти до уваги, що
відповідач є державним підприємством,
виробником продукції та одним із
небагатьох на даний час
бюджетоутворюючих підприємств в
області, а тому застосування надмірно
великих штрафних санкцій буде
додатковим фінансовим тягарем, що
негативно вплине на діяльність
підприємства.

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та пояснення учасника судового
процесу, господарський суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі договору поставки.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, наявними в матеріалах справи
доказами підтверджується факт
поставки відповідачу товару по
договору №14 від 07.07.2011р. на суму
6295779,42грн., а також факт неналежного
виконання з боку відповідача
зобов'язань щодо оплати товару, що і
спонукало позивача до звернення 05.01.2012
р. з позовом до суду.

Однак, 15.10.2012р., тобто під час
перебування спору на розгляді в
господарському суді, між позивачем та
третьою особою - ТОВ "Олександрія-Бліг"
було укладено договір відступлення
права вимоги (цесія) №15/2, відповідно до
якого ТОВ "Алексіс Експрес ЛТД" як
первісний кредитор відступив ТОВ
"Олександрія-Бліг" як новому кредитору
право вимоги боргу з ДП "Житомирський
лікеро-горілчаний завод" (боржник) в
сумі 6776513,71грн., в тому числі, на
підставі договору поставки №14 від
07.07.2011р. (а.с. 54 т.5).

При цьому, суд враховує, що
господарський суд Кіровоградської
області при розгляді справи № 912/225/13-г
за позовом ТОВ "Алексіс Експрес ЛТД" до
ТОВ "Олександрія-Бліг" та ДП
"Житомирський лікеро-горілчаний завод"
про визнання недійсним договору
відступлення права вимоги № 15/2 від
15.10.2012 р., у рішенні від 15.04.2013 р. дійшов
висновку, з яким погодився
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у постанові від
03.04.2014р., про відсутність підстав для
визнання недійсним договору
відступлення права вимоги № 15/2 від
15.10.2012 р., укладеного між ТОВ "Алексіс
Експрес ЛТД" та ТОВ "Олександрія-Бліг".

Тобто, первісний кредитор ТОВ "Алексіс
Експрес ЛТД" в результаті відступлення
права вимоги новому кредитору - ТОВ
"Олександрія-Бліг" не є стороною
управненою вимагати від боржника ДП
"Житомирський лікеро-горілчаний завод"
сплати основного боргу за договором
поставки №14 від 07.07.2011р. на загальну
суму 6295779,42грн., у зв'язку з чим у цій
частині позовних вимог слід відмовити.

Водночас суд вважає за необхідне
вказати, що 19.10.2012р. між ДП "Житомирський
лікеро-горілчаний завод" та ТОВ
"Олександрія-Бліг" укладено договір про
зарахування зустрічних однорідних
вимог на суму 7834454,96грн., зокрема, щодо
заборгованості, яка виникла у ДП
"Житомирський лікеро-горілчаний завод"
перед ТОВ "Олександрія-Бліг" за
договором відступлення права вимоги №
15/2 від 15.10.2012 р. (а.с. 22, т. 5).

Розглядаючи вимоги щодо стягнення з
відповідача 147081,10грн. пені та 3 % річних
в розмірі 28467,34грн., господарський суд
враховує наступне.

Відповідно до норм ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок пені та 3 %
річних, зроблений станом на 30.12.2011р. (а.с.
64,66 т.1), господарський суд встановив, що
позивач припустився помилки при їх
обрахунку, які полягають в наступному.

Так, позивачем здійснено нарахування
пені та 3 % річних по трьом періодам на
заборгованість, загальна сума якої
становить 5871208,52 грн., а саме:

1) на суму заборгованості 2245252,46грн., за
поставлений товар по накладним в
період з 08.07.11 по 29.07.11 р. за прострочку в
оплаті протягом 85 днів;

2) на суму 1507340,71грн. за поставлений
товар по накладним в період з 08.08.11 по
25.08.11 р. за прострочку в оплаті протягом
61 дня;

3) на суму 2118615,35грн. за поставлений
товар по накладним в період з 02.09.11 по
30.09.11 р. за прострочку в оплаті
протягом 30 днів.

При цьому, позивачем не взято до уваги,
що по кожній накладній, у визначений
ним період, є різний строк проведення
розрахунків, отже і період прострочки є
різним. Позивач період прострочки
визначив по першій накладній кожного
періоду, а саме:

1) накладна № 191 від 08.07.2011 р. - прострочка
з 07.10.2011 р. по 30.12.2011 р. становить 85 днів;

2) накладана № 223 від 01.08.2011 р.,
незважаючи на те, що остання не
включена в розрахунок, на яку
здійснювалось нарахування, -
прострочка з 31.10.2011 р. по 30.12.2011 р.
становить 61 день;

3) накладна № 239 від 02.09.2011 р. - прострочка
з 02.12.2011 р. по 30.12.2011 р. становить 30 днів;

Згідно розрахунку суду, враховуючи
строк настання виконання зобов'язання
та кінцевий строк нарахування штрафних
санкцій, який визначив позивач - 30.12.2011р.
та суми, за несвоєчасну сплату яких
позивач нарахував санкції,
правомірними є вимоги про стягнення з
відповідача пені в розмірі 110639,45грн. та
21414,11грн. 3 % річних, а саме:

І.

- по накладній №191 від 08.07.2011р. на суму
70957,08грн. (строк оплати по 06.10.2011р.) за
період з 07.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
2561,26грн.; річні - 495,73грн.;

- по накладним №193 та №194 від 11.07.2011р. на
загальну суму 148386,36грн. (строк оплати по
09.10.2011р.) за період з 10.10.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 5167,10грн.; річні - 1000,08грн.;

- по накладним №195, №196 та №197 від
12.07.2011р. на загальну суму 249761,68грн.
(строк оплати по 10.10.2011р.) за період з
11.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня - 8591,12грн.; річні -
1662,80грн.;

- по накладним №201 та №202 від 15.07.2011р. на
загальну суму 168939,68грн. (строк оплати по
13.10.2011р.) за період з 14.10.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 5595,84грн.; річні - 1083,07грн.;

- по накладній №203 від 18.07.2011р. на суму
194565,43грн. (строк оплати по 16.10.2011р.) за
період з 17.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
6196,78грн.; річні - 1199,38грн.;

- по накладній №204 від 21.07.2011р. на суму
265316,50грн. (строк оплати по 19.10.2011р.) за
період з 20.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
8112,14грн.; річні - 1570,09грн.;

- по накладній №205 від 20.07.2011р. на суму
84469,84грн. (строк оплати по 18.10.2011р.) за
період з 19.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
2618,57грн.; річні - 506,82грн.;

- по накладній №209 від 22.07.2011р. на суму
88438,84грн. (строк оплати по 20.10.2011р.) за
період з 21.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
2666,49грн.; річні - 516,10грн.;

- по накладним №212 та №213 від 26.07.2011р. на
загальну суму 147957,85грн. (строк оплати по
24.10.2011р.) за період з 25.10.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 4209,70грн.; річні - 814,78грн.;

- по накладній №214 від 27.07.2011р. на суму
165291,87грн. (строк оплати по 25.10.2011р.) за
період з 26.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
4632,70грн.; річні - 896,65грн.;

- по накладній №215 від 28.07.2011р. на суму
259626,60грн. (строк оплати по 26.10.2011р.) за
період з 27.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
7166,41грн.; річні - 1387,05грн.;

- по накладним №217, №219 та №220 від
29.07.2011р. на загальну суму 401540,76грн.
(строк оплати по 27.10.2011р.) за період з
28.10.2011р. по 30.12.2011р. пеня - 10913,11грн.; річні
- 2112,21грн.;

ІІ.

- по накладній №226 від 08.08.2011р. на суму
186305,51грн. (строк оплати по 06.11.2011р.) за
період з 07.11.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
4272,27грн.; річні - 826,89грн.;

- по накладній №227 від 09.08.2011р. на суму
108563,00грн. (строк оплати по 07.11.2011р.) за
період з 08.11.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
2443,41грн.; річні - 472,92грн.;

- по накладній №229 від 11.08.2011р. на суму
450353,52грн. (строк оплати по 09.11.2011р.) за
період з 10.11.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
9753,55грн.; річні - 1887,78грн.;

- по накладним №230 та №231 від 16.08.2011р. на
загальну суму 372611,02грн. (строк оплати по
14.11.2011р.) за період з 15.11.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 7278,68грн.; річні - 1408,78грн.;

- по накладній №235 від 19.08.2011р. на суму
156280,16грн. (строк оплати по 17.11.2011р.) за
період з 18.11.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
2853,72грн.; річні - 552,33грн.;

- по накладній №236 від 23.08.2011р. на суму
77742,50грн. (строк оплати по 21.11.2011р.) за
період з 22.11.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
1287,54грн.; річні - 249,20грн.;

- по накладним №237 та №238 від 25.08.2011р. на
загальну суму 155485,00грн. (строк оплати по
23.11.2011р.) за період з 24.11.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 2443,03грн.; річні - 472,85грн.;

ІІІ.

- по накладній №239 від 02.09.2011р. на суму
87598,18грн. (строк оплати по 01.12.2011р.) за
період з 02.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
1078,78грн.; річні - 208,80грн.;

- по накладній №241 від 05.09.2011р. на суму
77742,50грн. (строк оплати по 04.12.2011р.) за
період з 05.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
858,36грн.; річні - 166,13грн.;

- по накладним №242, №245 та №246 від
06.09.2011р. на загальну суму 243083,18грн.
(строк оплати по 05.12.2011р.) за період з
06.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня - 2580,68грн.; річні -
499,49грн.;

- по накладній №249 від 09.09.2011р. на суму
77742,50грн. (строк оплати по 08.12.2011р.) за
період з 09.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
726,31грн.; річні - 140,58грн.;

- по накладній №250 від 12.09.2011р. на суму
243088,49грн. (строк оплати по 11.12.2011р.) за
період з 12.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
1961,36грн.; річні - 379,62грн.;

- по накладній №252 від 13.09.2011р. на суму
108693,00грн. (строк оплати по 12.12.2011р.) за
період з 13.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
830,83грн.; річні - 160,81грн.;

- по накладній №253 від 14.09.2011р. на суму
87599,81грн. (строк оплати по 13.12.2011р.) за
період з 14.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
632,40грн.; річні - 122,40грн.;

- по накладній №254 від 19.09.2011р. на суму
77927,42грн. (строк оплати по 18.12.2011р.) за
період з 19.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
397,11грн.; річні - 76,86грн.;

- по накладній №256 від 20.09.2011р. на суму
87599,81грн. (строк оплати по 19.12.2011р.) за
період з 20.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
409,20грн.; річні - 79,20грн.;

- по накладним №258 та №259 від 22.09.2011р. на
загальну суму 202010,16грн. (строк оплати по
21.12.2011р.) за період з 22.12.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 772,07грн.; річні - 149,43грн.;

- по накладній №261 від 23.09.2011р. на суму
228820,70грн. (строк оплати по 22.12.2011р.) за
період з 23.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
777,36грн.; річні - 150,46грн.;

- по накладним №263 та №264 від 26.09.2011р. на
загальну суму 270630,58грн. (строк оплати по
25.12.2011р.) за період з 26.12.2011р. по 30.12.2011р.
пеня - 574,63грн.; річні - 111,22грн.;

- по накладній №267 від 27.09.2011р. на суму
108693,00грн. (строк оплати по 26.12.2011р.) за
період з 27.12.2011р. по 30.12.2011р. пеня -
184,63грн.; річні - 35,73грн.;

- по накладній №268 від 30.09.2011р. на суму
217386,00грн. (строк оплати по 29.12.2011р.) за
30.12.2011р. пеня - 92,31грн.; річні - 17,87грн.

Разом з тим, встановивши за
результатами розгляду даного спору
правомірність заявлених позивачем
вимог в частині стягнення 110639,45грн.
пені, суд вважає за можливе зменшити її
розмір до 50% та стягнути 55319,73грн.,
враховуючи наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно частини 1 статті 233 ГК України у
разі, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Стаття 83 ГПК України надає
господарському суду право, приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей
свідчить, що вони не є імперативними та
застосовуються за визначених умов на
розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені та штрафу, яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання, суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеня
виконання зобов'язань, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Оцінивши співвідношення розміру
заявлених штрафних санкцій, зокрема, з
можливими збитками кредитора,
враховуючи інтереси обох сторін, в т.ч.
майнові, господарський суд дійшов
висновку про зменшення суми пені до 50%,
що підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача
30568,98грн. інфляційних, господарський
суд враховує наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Відповідно п. 3.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

Згідно інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-06/928/2012
від 17.07.2012р. "Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права" вказано, що сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
повинна розраховуватися, виходячи з
індексу інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція) [див. постанову
Вищого господарського суду України від
05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду
України "Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" від 03.04.1997 №
62-97р].

При застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця (див.
постанову Вищого господарського суду
України від 01.02.2012 № 52/30).

Позивач нарахування інфляційних в
розмірі 30568,98грн. також здійснив у три
етапи, виходячи з сум, на які здійснював
нарахування пені та 3% річних, а саме:

1) 2245252,46*1,012=2272195,49-2245252,46=26943,03грн.

2) 1507340,71*1,001=1508848,05-1507340,71=1507,34грн.

3) 2118615,35*1,001=2120733,96-2118615,35=2118,61грн.

При перевірці розрахунку інфляції,
враховуючи строк настання оплати,
заявленої до стягнення в позовній
заяві заборгованості, та вихідні дані
позивача, суд встановив, що
обґрунтованими є інфляційні в розмірі
3752,59грн., які можуть бути нараховані на
заборгованість лише за два, визначені
позивачем періоди, а саме:

1) на заборгованість в розмірі 2245252,49грн.
(поставка в період з 08.07.2011р. по 29.07.2011р.;
строк оплати товару - з 06.10.2011р. по
27.10.2011р.) інфляційні за жовтень та
листопад 2011р. становлять 2245,25грн.;

2) на заборгованість в розмірі 1507340,71
(поставлену за період з 08.08.2011р. по
25.08.2011р.; строк оплати - з 06.11.2011р. по
23.11.2011р.) інфляційні за листопад 2011р.
становлять 1507,34грн.

Нарахування інфляційних на суму
2118615,35грн. станом на момент здійснення
розрахунку (30.12.2011р.) господарський суд
вважає неправомірним у зв'язку з
неможливістю проведення вказаних
нарахувань виходячи із строку оплати
заборгованості та кінцевого періоду
нарахування позивачем інфляційних.

Таким чином, у задоволенні 26816,39грн.
інфляційних (30568,98грн. - 3752,59грн.) суд
відмовляє, оскільки заявлені позивачем
до стягнення безпідставно.

З огляду на викладене, задоволенню
підлягають позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 55319,73грн. пені,
21414,11грн. 3% річних та 3752,59грн.
інфляційних.

Судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
обґрунтовано заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені на 50%.

3. Стягнути з Державного підприємства
"Житомирський лікеро-горілчаний завод"
(10008, м.Житомир, вул. 1-го Травня, 38,
ідентифікаційний код 00375504)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алексіс Експер ЛТД"
(03067, м.Київ, вул. Виборзька, 94,
ідентифікаційний код 33260937)

- 55319,73грн. пені,

- 21414,11грн. 3% річних,

- 3752,59грн. інфляційних

- 1258,25грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.05.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Друк. :

1 - до справи

2 - позивачу (03067, м. Київ, вул. Виборзька,
94) ( рек .з. пов)

3 - третя особа - ТОВ "Олександрія-Бліг"
(28000, Кіровоградська область,
м.Олександрія, вул.Айвазовського, буд.42)
- (рек. з пов. )

4- відповідачу (згідно заяви)