ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 922/1656/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Агропромислова
компанія "Біотоп", м. Харків до ТОВ
"Яблуневий Дар" в особі Харківської
філії ТзОВ "Яблуневий Дар", с. Затишшя
про

стягнення 22 121,95грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 22.05.14р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просив суд стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 21 600,00грн., 3% річних в розмірі
63,91грн., пеню в розмірі 3 888,00грн.,
проценти за користування чужими
грошовими коштами в розмірі 152,68грн. за
неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором поставки від
03.10.12р., а також покласти на відповідача
понесені витрати зі сплати судового
збору.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з`явився, надав
суду відзив, в якому проти позову
заперечує, просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
нарахування відсотків за користування
чужими грошовими коштами, вважає
позовні вимоги в цій частині
безпідставними, оскільки це не
передбачено умовами договору. Також,
відповідач заперечує проти
нарахування пені в розмірі 0,5%,
посилаючись на те, що Законом України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено нарахування пені в
розмірі, що не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідач надав заяву, відповідно до
якої просить суд розглянути справу за
відсутністю свого повноважного
представника за наявними у справі
матеріалами.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, проте відповідач не
скористався своїм правом, передбаченим
ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи клопотання
відповідача про розгляд справи за його
відсутності, суд вважає за можливе
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

15.05.14р. позивач надав суду заяву про
зменшення розміру позовних вимог в
частині стягнення пені, у зв'язку з чим
просить суд стягнути з відповідача
суму основного боргу в розмірі 21
600,00грн., 3% річних в розмірі 63,91грн., пеню
в розмірі 305,36грн., проценти за
користування чужими грошовими коштами
в розмірі 152,68грн. за неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором поставки від 03.10.12р., а також
покласти на відповідача понесені
витрати зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що позивач, відповідно
до ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, вправі до прийняття
рішення по суті спору зменшити розмір
позовних вимог, ці дії не суперечать
законодавству та не порушують
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, дана заява приймається судом
до розгляду як така, що не суперечить
вимогам чинного законодавства України.

Представник позивача в судовому
засіданні 27.05.14р. звернувся до суду з
заявою про часткову відмову від
позовних вимог в частині стягнення
відсотків за користування чужими
грошовими коштами в розмірі 152,68грн.

Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову. Приписи
частини 4 даної статті не виключають
можливості часткової відмови. Така
відмова можлива лише у випадках, коли
позивачем заявлено дві чи більше вимог,
і позивач відмовляється не від усіх цих
вимог. У разі такої відмови та її
прийняття судом, провадження у справі
підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України у частині тих вимог,
стосовно яких заявлено відмову, а решта
вимог розглядається судом у загальному
порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що часткова відмова позивача не
суперечить законодавству та не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, дана відмова приймається
судом, у зв'язку з чим провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача відсотків за користування
чужими грошовими коштами в розмірі
152,68грн. підлягає припиненню.

З’ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

03.10.12р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Біотоп" (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Яблуневий дар" в
особі Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю "Яблуневий
дар" (відповідач) було укладено договір
поставки, відповідно до умов якого
позивач зобов'язався в порядку та на
умовах, визначених договором поставити
відповідачу товар, а відповідач
прийняти та оплатити його вартість.

Кількість товару та його ціна за
одиницю визначаються сторонами в
накладних, які є невід'ємною частиною
договору. Вартість кожної партії
товару визначається згідно видаткової
накладної (п.п.1.2, 2.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору, відповідач
зобов'язався здійснити оплату товару
після його отримання протягом трьох
календарних днів з моменту виставлення
рахунку-фактури.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
поставки.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Позивач на виконання умов договору
поставив на адресу відповідача товар
на загальну суму 70 100,00грн. Факт
поставки товару на вказану суму
підтверджується видатковими
накладними, оформленими належним чином
та наявними у матеріалах справи.

Видаткові накладні відповідають
вимогам ст.9 Закону України від 16.07.99р.
№ 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", пункту
2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку. Дані накладні
є первинними документами, які фіксують
факт здійснення господарської
операції (поставка товару).

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково на загальну суму
48 500,00грн., у зв'язку з чим у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість за
поставлений за договором товар в
розмірі 21 600,00грн.

Позивач, 04.03.14р. на виконання п. 3.2
договору, направив на адресу
відповідача рахунок – фактуру для
оплати за поставлений за договором
товар, який був отриманий відповідачем
12.02.14р., про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 31).

Таким чином, відповідач повинен був в
строк до 17.03.14р. здійснити повний
розрахунок за отриманий за договором
товар відповідно до п. 3.2 договору
(протягом трьох календарних днів з
моменту виставлення рахунку-фактури).

Відповідач повністю за отриманий товар
не розрахувався.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за
спірним договором на суму 21 600,00грн.
підтверджується належними доказами,
наявними у справі та не заперечується
відповідачем.

Окрім того, в матеріалах справи
міститься акт звірки взаємних
розрахунків між сторонами, який також
підтверджує наявність заборгованості
на вказану суму. Даний акт підписано
представниками обох сторін та
скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі
21 600,00грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 6.3 договору сторони погодили,
що за порушення строків оплати товару
відповідач сплачує позивачу пеню в
розмірі 0,5% від вартості неоплаченого
товару за кожний день прострочення
платежу.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок пені за
період з 18.03.14р. по 22.04.14р. на суму
305,36грн., що розрахований за неналежне
виконання відповідачем умов договору.
Даний розрахунок відповідає умовам
договору та вимогам Закону України від
22.11.96р. № 543/96-ВР „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов’язань”.

За таких обставин суд дійшов висновку
про правомірність та обґрунтованість
позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі даної статті позивач
нарахував відповідачу за період з
18.03.14р. по 22.04.14р. 3% річних в розмірі
63,91грн.

Нарахування 3% річних не суперечить
вимогам чинного законодавства України,
воно відповідає наданому розрахунку,
тому позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої суд,
незалежно від результатів вирішення
спору, має право покласти судовий збір
на сторону, в наслідок неправомірних
дій якої виник спір. Оскільки спір
доведено до суду з вини відповідача,
суд покладає на нього судові витрати зі
сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.610, 611, 612, 625, 712 Цивільного кодексу
України, ст.ст.193, 265 Господарського
кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44,
49, 75, п.4 ст.80, ст.82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яблуневий дар", (81500, Львівська область, м.
Городок, вул. Львівська, 274 А) в особі
Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю "Яблуневий
дар", (62406, Харківська
область, Харківський район, с. Затишшя,
вул. Харківська, 5, р/р 6152 в АТ
"Дельта Банк", МФО 380236) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Біотоп", (61002,
м. Харків, вул. Мироносицька, 43, п/р 260094058
в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851) - 21 600,00грн.
основного боргу; 305,36грн. пені; 63,91грн. 3%
річних; 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення процентів за
користування чужими грошовими коштами
в сумі 152,68грн. провадження у справі
припинити.

Повне рішення складено 29.05.2014 р.

Суддя ОСОБА_2