ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

19 травня 2014 р. Справа № 909/509/14

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Михайлишин В. В. , розглянувши
матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Майстер-ОК", (вул.
Карпатська, 8, с. Боднарів, Калуський
район, Івано-Франківська область, 77350)

до відповідача: Державного вищого
навчального закладу "Калуський
політехнічний коледж" (вул. Б.
Хмельницького, 2, м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77303)

про стягнення заборгованості в сумі 48
876, 93 гривень за договором підряду.

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Майстер-ОК"
звернулося до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Державного вищого навчального
закладу "Калуський політехнічний
коледж" про стягнення заборгованості в
сумі 48 876, 93 гривень за неналежне
виконання грошового зобов'язання за
договором підряду.

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Позовна заява підлягає поверненню,
якщо вона за формою та змістом не
відповідає вимогам статей 54 - 58
Господарського процесуального кодексу
України.

Суд, дослідивши позовну заяву за
формальними ознаками, не вивчаючи
питання по суті позовних вимог, дійшов
висновку про повернення позовної заяви
та доданих документів без розгляду,
враховуючи наступне.

При дослідженні матеріалів позовної
заяви судом встановлено, що позивачем
невірно визначено ціну позову. Так, у
реквізитах позовної заяви позивач
вказав ціну позову в розмірі 48 876, 93
гривень. Проте, у прохальній частині
позовної заяви позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача суму боргу у розмірі 48 876, 93
гривень, а також у зв'язку з інфляцією
гривні, просить стягнути компенсацію в
розмірі 50 % від загальної суми, тобто 24
438, 47 гривень.

У відповідності до ч. 3 ст. 55
Господарського процесуального кодексу
України ціну позову вказує позивач.

Ціна позову - це вартість майна, що
витребовується, грошових коштів, що
стягуються, або вартість іншого права,
що має вартісну оцінку.

У відповідності до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України ціна
позову визначається:

- у позовах про стягнення грошей -
стягуваною сумою або сумою,
оспорюваною за виконавчим чи іншим
документом, за яким стягнення
проводиться у безспірному порядку;

- у позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою
усіх вимог.

Згідно ч. 2 цієї ж статті в ціну позову
включається також вказані у позовній
заяві суми неустойки (штрафу, пені), а
якщо вони не вказані, - суми
визначаються суддею.

Суд зазначає, що ціна позову має
значення передусім для визначення
розміру судового збору за подання
позову до суду.

Таким чином, при зазначенні ціни
позову, позивачу до основної суми
заборгованості слід додати суми
нарахованих інфляційних втрат.

Крім того, у відповідності до ч. 1 та ч. 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір", судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру - 2 відсотки ціни позову, але
не менше 1, 5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Крім того, при дослідженні матеріалів
позовної заяви (Вх. № 6820/14 від 15.05.2014),
суд встановив, що відсутні докази, які б
підтверджували викладені в заяві
обставини.

А саме, у заяві не міститься доказів, на
основі яких у відповідності до
договору повинна здійснюватись оплата.
Такими доказами являються довідки
форми КБ-3.

Також, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються.

В порушення вказаної норми в позовній
заяві відсутній обґрунтований
розрахунок стягуваної суми основного
боргу та розрахунок 50 % компенсації
внаслідок інфляції від загальної суми
боргу. Більше того, суд зазначає, що ні
Договором № 1/13 від 04.03.2013 року ні
Законами України не передбачений такий
вид відповідальності за неналежне
виконання грошового зобов'язання, як
компенсація у розмірі п'ятдесяти
відсотків від боргу внаслідок
інфляції. Натомість, вказаний договір
містить розділ 6 "Відповідальність
сторін", де як вид відповідальності за
неналежне виконання зобов'язання
зазначена лише - пеня.

Крім того, суд зазначає, що у
відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Таким чином, розрахунок суми
заборгованості з урахуванням індексу
інфляції здійснюється шляхом множення
суми заборгованості на момент її
виникнення на сукупний індекс інфляції
за весь період прострочки виплати
заборгованості.

Отже, судом встановлено, що у позовній
заяві відсутні докази, які
підтверджують викладені у заяві
обставини та розрахунки суми основної
заборгованості та інфляційних втрат.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Допущені заявником порушення є
підставою для повернення заяви та
доданих до неї документів без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги. При цьому, письмові докази, як
передбачено у ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України,
подаються суду в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Водночас,
необхідно враховувати, що копія
документа виготовляється рукописним,
машинописним способами або засобами
оперативної поліграфії. Під час
виготовлення копії рукописним і
машинописним способами текст
документа відтворюється повністю,
включаючи елементи бланка, і
засвідчується підписом посадової
особи, яка підтверджує відповідність
копії оригіналу. Відмітка "Копія"
зазначається у верхній правій частині
лицьового боку першого аркуша
документа. Напис про засвідчення
документа складається із слова
"Згідно", найменування посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляється нижче реквізиту
"Підпис" (п. 4.10.2 Примірної інструкції з
діловодства у міністерствах, інших
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.1997 №
1153).

Допущені позивачем недоліки є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду.

У разі повторного звернення до
господарського суду
Івано-Франківської області за захистом
свого порушеного права, позивачу слід
вірно визначити ціну позову, у
відповідності до якої і має бути
сплачено судовий збір, долучити докази,
на яких ґрунтуються позовні вимоги, а
саме акти форми КБ-2в та КБ-3, та належні
розрахунки сум основного боргу, а також
у разі нарахування розрахунки 3 %
річних, інфляційних втрат, пені чи
штрафу.

Керуючись ч. 1 та ч. 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", ст. 625
Цивільного кодексу України, ст. ст. 36, 54 -
58, п. 3 ч. 1 ст. 63, Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Майстер-ОК" до
Державного вищого навчального закладу
"Калуський політехнічний коледж" про
стягнення заборгованості в сумі 48 876, 93
гривень за неналежне виконання
грошового зобов'язання за договором №
1/13 підряду на проведення ремонтних
робіт від 04.03.2013 та додані до неї
документи (в тому числі оригінал
квитанції про сплату судового збору №
07610009 від 15.05.2014) повернути позивачу - без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Михайлишин В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

____________________________ Осудар І. Б. 19.05.14