м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 25/511 20.05.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

до Приватного підприємства «Вермакс»

про стягнення 755 126,95 грн., -

За розглядом заяви Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»

про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання та
видачу дублікату наказу

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача (заявника): Доценко О.С.
(представник за довіреністю №1-132000/6459
від 09.04.2014р.);

від відповідача: Владикін О.Н.
(представник за довіреністю від
07.05.2014р.);

від ДВС: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» (надалі також -
позивач, стягував, заявник) звернулося
до суду з позовом про стягнення з
Приватного підприємства «Вермакс»
(надалі також - відповідач, боржник)
заборгованості в розмірі 755 126,95 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 01.03.2011р. у справі №25/511 позовні
вимоги було задоволено частково та
стягнуто на користь позивача з
відповідача суму в розмірі 236 111,89 грн.
та судові витрати в розмірі 2 434,28 грн.

На виконання рішення Господарським
судом міста Києва від 01.03.2011р. було
видано наказ від 21.03.2011р.

Від Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до суду надійшла заява про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
наказу від 21.03.2011р. до виконання та
видачу дублікату наказу у зв'язку з
його втратою.

Заява обґрунтована тим, що після
винесення державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві 12 серпня 2011 року
постанови про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
21.03.2011р. в справі 25/511 у відповідача
відсутня будь-яка інформація щодо
виконання вказаного наказу. Постанови
про повернення виконавчого документа
та оригінал наказу стягувачу
направлені не були. Позивачем
зазначено, що маючи повноваження для
пред'явлення виконавчого листа щодо
стягнення з відповідача суми
заборгованості за кредитним договором,
не може реалізувати дане право через
фактичну відсутність вищевказаного
виконавчого документа.

Відповідачем подано відзив на заяву
про видачу дублікату та поновлення
пропущеного строку на пред'явлення
наказу до виконання. Заперечення
відповідача обґрунтовані тим, що
27.06.2012р. державним виконавцем була
прийнята постанова про повернення
виконавчого документа стягувачу, у
зв'язку з відсутністю майна у боржника,
якою встановлений строк для повторного
пред'явлення наказу до виконання до
27.06.2013р. Зазначена постанова внесена до
ЄДРВП, є доступною для ознайомлення для
сторін провадження. Отже, на думку
відповідача, посилання заявника на
неможливість отримання будь-якої
інформації по виконанню наказу суду не
відповідає дійсності. Щодо поновлення
строку на пред'явлення наказу до
виконання, відповідачем зазначено, що
заявник майже протягом 9 місяців
зволікав зі зверненням до суду з заявою
про поновлення строку і до матеріалів
справи належних доказів, які б
підтверджували факт втрати наказу, не
надав.

Ухвалою від 07.04.2014р. заява Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» була призначена до
розгляду на 13.05.2014р.

В судовому засіданні 13.05.2014р. розгляд
заяви було відкладено до 20.05.2014р.

В судове засідання 20.05.2014р. представник
від ДВС не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, докази чого містяться в
матеріалах справи.

Заслухавши в судовому засіданні надані
представниками сторін пояснення,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено:

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим Кодексом та
законом України «Про виконавче
провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон). Вказаний нормативний акт
є спеціальним по відношенню до інших
нормативних актів при вирішенні
питання щодо оцінки дій державної
виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано
порядок та особливості проведення
кожної стадії (дії) виконавчого
провадження і відповідних дій
державних виконавців.

Відповідно до цього Закону України
«Про виконавче провадження», державною
виконавчою службою підлягають
виконанню такі виконавчі документи, як,
зокрема, накази господарських судів.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 119 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у разі пропуску строку
для пред'явлення наказу до виконання з
причин, визнаних господарським судом
поважними, пропущений строк може бути
відновлено.

Як встановлено в судовому засіданні,
наказ Господарського суду міста Києва
від 21.03.2011р. було пред'явлено до
виконання та 12.08.2011р. державним
виконавцем Відділу ДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП№28056169,
відповідно до якої відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вказаного наказу про стягнення з
Приватного підприємства «Вермакс» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
боргу в розмірі 236 111,89 грн. та судового
збору в розмірі 2 343,28 грн.

27.06.2012р. державним виконавцем державної
Відділу ДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві було
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
встановлено строк для повторного
пред'явлення для виконання до 27.06.2013р.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження» строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються, зокрема,
пред'явленням виконавчого документа до
виконання. Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перебіг строку поновлюється.
Час, що минув до переривання строку, до
нового строку не зараховується.

Як зазначено вище, дійсно наказ
Господарського суду міста Києва від
21.03.2011р. за №25/511 був пред'явлений до
Відділу ДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві та 12.08.2011р.
відкрито виконавче провадження.

Таким чином, позивач у строк
пред'явлення наказу до виконання
звернувся з наказом до державної
виконавчої служби, однак, оскільки
зазначений наказ було повернуто
відповідно до постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу від
27.06.2012р., це є підставою, відповідно до
положень ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження» для
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Отже, період з 12.08.2011р. по 27.06.2012р., на
який строк переривався у зв'язку з
пред'явленням виконавчого документа до
виконання, не зараховується до строку
відведеного для пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд зазначає, що чинним
законодавством України не передбачено,
що вищевказаний строк після його
переривання починається спочатку, а
лише зазначено, що строк поновлюється
на час, який минув до переривання
строку, до нового строку не
зараховується.

Таким чином, строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
переривався на період з 12.08.2011р. по
27.06.2012р., однак, строк визначений п. 2 ч. 1
ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження» для пред'явлення наказу
Господарського суду міста Києва від
21.03.2011р. у справі №25/511 пропущений,
оскільки він закінчився 05.02.2013р.

Питання про відновлення строку може
бути поставлене лише після закінчення
процесуального строку.

Отже, судом встановлено, що позивач
правомірно з'явився до суду з заявою
про поновлення строку на пред'явлення
наказу до виконання після закінчення
такого строку.

В обґрунтування причин поважності
пропуску строку позивач зазначає, що
тривалий час йому нічого не було відомо
про те, на якій стадії перебуває
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 21.03.2011р. в справі №25/511.

За період з дати закінчення строку на
пред'явлення наказу до виконання до
моменту звернення позивача до суду з
заявою про поновлення даного строку
минуло більше року.

В підтвердження обставин, викладених
позивачем в своїй заяві, Приватним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» прикладено лист
№3564 від 14.03.2014р. від Відділу ДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві, яким
останній повідомляє стягувача про
наявність постанови державного
виконавця від 27.06.2012р. про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
зв'язку з відсутністю майна у боржника.
Зазначений лист відправлено позивачу
22.03.2014р.

Як стверджує позивач, за період з
моменту звернення його до виконавчої
служби з заявою про відкриття
виконавчого провадження з виконання
наказу Господарського суду міста Києва
від 21.03.2011р., а саме з 12 серпня 2011 року по
березень 2014 року, у позивача не було
інформації щодо виконання вказаного
наказу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
досить тривалий час (майже два з
половиною роки) позивач не здійснював
будь-яких дій щодо встановлення
інформації про хід виконання рішення
суду (наказу Господарського суду міста
Києва від 21.03.2011р.).

Господарський суд відновлює
процесуальний строк, якщо визнає
причини пропуску строку поважними.

Причини поважності пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання
оцінюються судом, виходячи з
обґрунтування поважності цих причин,
наданих доказів за правилами ст. 43 ГПК.

Дослідивши надані докази, судом
встановлено, що заявником не доведено
наявність підстав для визнання причин
пропуску строку для пред'явлення
наказу №25/511 від 21.03.2011р. року до
виконання поважними, оскільки до
матеріалів справи не надано
обґрунтованих та мотивованих доказів
щодо відсутності у позивача протягом
двох з половиною років інформації про
хід виконання державною виконавчою
службою судового наказу в справі №25/511.
Інших поважних причин пропуску строку
пред'явлення наказу до виконання
заявником не наведено.

Відповідно до вимог ст. 120
Господарського процесуального кодексу
України, у разі втрати наказу
господарський суд може видати його
дублікат, якщо стягувач або державний
виконавець звернувся із заявою про це
до закінчення строку, встановленого
для пред'явлення наказу до виконання.
До заяви про видачу дубліката наказу
мають бути додані: - довідка установи
банку, державного виконавця чи органу
зв'язку про втрату наказу; - при втраті
наказу стягувачем - довідка стягувача,
підписана керівником чи заступником
керівника та головним (старшим)
бухгалтером підприємства, організації,
що наказ втрачено і до виконання не
пред'явлено. За видачу стягувачу
дублікату судового наказу
справляється судовий збір у розмірі,
встановленому законом.

Таким чином, однією з обов'язкових умов
видачі дублікату судового наказу є те,
що строк його пред'явлення до виконання
не закінчився.

Враховуючи той факт, що судом
відмовлено позивачу в поновленні
пропущеного строку на пред'явлення
наказу Господарського суду міста Києва
від 21.03.2011р. в справі №25/511, у суду
відсутні правові підстави для
задоволення заяви Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» про видачу
дублікату наказу в справі №25/511.

Керуючись статтями 86, 119, 120
Господарського процесуального кодексу
України, Законом України «Про
виконавче провадження», Господарський
суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» про
поновлення строку для пред'явлення
наказу Господарського суду міста Києва
від 21.03.2011р., виданого на виконання
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.03.2011р. №25/511, яке набрало
законної сили з 21.03.2011р., до виконання.

2. Відмовити в задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» про видачу
дублікату наказу Господарського суду
міста Києва від 21.03.2011р. №25/511.

3. Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.