КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р. Справа№ 911/4769/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Речмедін В.В., довіреність
№14/05 від 14.05.2014 року,

відповідача 1: Чорногор Ю.Ю., доручення
б/н від 22.04.2014 року,

відповідача 2: Дідківський А.А.,
довіреність №1-Д від 31.03.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн"

на рішення господарського суду
Київської області

від 27.02.2014 року

у справі №911/4769/13 (суддя - Кошик А.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Укравтоінвест", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "РГК", смт. Рокитне,
Київської області

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн", м. Київ

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Укравтоінвест" звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "РГК" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фест-Лайн"
про визнання договору недійсним.

Рішенням господарського суду
Київської області від 27.02.2014 року
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Визнано недійсним Договір про
переведення боргу від 02.04.2013 року,
укладений між Приватним акціонерним
товариством "Укравтоінвест",
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ФЕСТ-ЛАЙН" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "РГК".

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "РГК" (09600, Київська
обл., смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 3) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Укравтоінвест" (01032, м. Київ,
вул. Старовокзальна, 24) 573,50 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФЕСТ-ЛАЙН" (04116, м.
Київ, вул. Старокиївська, 26) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Укравтоінвест" (01032, м. Київ, вул.
Старовокзальна, 24) 573,50 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить суд рішення
господарського суду Київської області
від 27.02.2014 року по справі №911/4769/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального
права.

Позивач у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу просив апеляційний
господарський суд відмовити ТОВ
"Фест-Лайн" в задоволенні апеляційної
скарги, а рішення господарського суду
Київської області від 27.02.2014 року по
справі №911/4769/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства
"Укравтоінвест" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "РГК" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн" про
визнання договору недійсним залишити
без змін.

Відповідач 1 у письмових поясненнях
просив апеляційний господарський суд
задовольнити апеляційну скаргу ТОВ
"Фест-Лайн", а рішення господарського
суду Київської області від 27.02.2014 року
по справі №911/4769/13 скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ПАТ
"Укравтоінвест" відмовити повністю.

15.05.2014 року до відділу документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фест-Лайн"
надійшли письмові пояснення до
апеляційної скарги, в яких представник
відповідача 2 просить суд долучити до
матеріалів справи наступні документи:
платіжне доручення №3 від 08.04.2013;
платіжне доручення №89 від 26.04.2013;
платіжне доручення №124 від 14.06.2013; витяг
з ЄДРСР постанови Вищого
господарського суду України від 14.06.2013
у справі №5006/41/88пн/2012; витяг з ЄДРСР
постанови Вищого господарського суду
України від 23.04.2009 у справі №20/299.
Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вирішила долучити зазначені документи
до матеріалів справи.

15.05.2014 року представник позивача в
судовому засіданні проти апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн"
заперечував та просив суд її відхилити,
а рішення господарського суду
Київської області від 27.02.2014 року
залишити без змін з огляду на його
законність та обґрунтованість.

15.05.2014 року представник відповідача 1 в
судовому засіданні підтримав
апеляційну Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн" та просив
апеляційний господарський суд її
задовольнити, а оскаржуване рішення
скасувати.

15.05.2014 року представник відповідача 2 в
судовому засіданні підтримав
апеляційну Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн" та просив
апеляційний господарський суд її
задовольнити, а оскаржуване рішення
скасувати.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

02 квітня 2013 року між Приватним
акціонерним товариством
"Укравтоінвест" (Первісний кредитор,
позивач), Товариством з обмеженою
відповідальністю "ФЕСТ-ЛАЙН" (Новий
кредитор, відповідач 2) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "РГК"
(Боржник, відповідач 1) було укладено
Договір про переведення боргу (надалі -
Договір переведення боргу).

Предметом Договору, відповідно до п. 1.1
Договору від 02.04.2013 року, було
переведення Первісним кредитором
боргу за Мировою угодою, укладеною між
Боржником та Первісним кредитором
08.08.2012 року, на Нового кредитора, який
прийняв на себе зобов'язання за
Основним договором.

Таким чином, за даним договором, ТОВ
"Фест-Лайн" фактично отримало право
вимоги боргу з ТОВ "РГК" за мировою
угодою від 08.08.2012, а ПрАТ
"Укравтоінвест", відповідно, таке право
втратило.

Зокрема, Основним є договір
купівлі-продажу №14 від 20.04.2010 року,
укладений між Приватним акціонерним
товариством "Укравтоінвест" (позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "РГК" (відповідач 1), в
порушення умов якого відповідач 1 не
розрахувався за поставлений товар.
Заборгованість Товариства з обмеженою
відповідальністю "РГК" стягнуто на
користь Приватного акціонерного
Товариством "Укравтоінвест" відповідно
до рішення Господарського суду
Київської області від 18.06.2012 року у
справі №21/065-12, в матеріалах якої в
подальшому було затверджено
вищенаведену Мирову угоду від 08.08.2012
року на стадії виконання судового
рішення.

Як вбачається із вступної частини
спірного Договору переведення боргу,
даний Договір від імені ПрАТ
"Укравтоінвест" укладався в особі
ОСОБА_5, який на час укладання Договору
був Генеральним директором ПрАТ
"Укравтоінвест".

Незадовго до підписання Договору,
сторони погодили всі істотні умови та
домовились про час та місце підписання,
на якому повинні бути присутні
керівники відповідних підприємств.

Так, на підписанні були присутні:
директор ТОВ "Фест-Лайн" - Левицька Ю.О.,
директор ТОВ "РГК" - Горобенко С.К.
Генеральний директор ПрАТ
"Укравтоінвест" - ОСОБА_5 на підписання
за невідомих причин не з'явився,
замість нього був присутній голова
наглядової ради ПрАТ "Укравтоінвест" -
ОСОБА_8, який і підписав зазначений
договір.

03.10.2013 року на посаду генерального
директора ПрАТ "Укравтоінвест"
призначено Кузнецова В.П., який при
прийомі документації від колишнього
генерального директора ОСОБА_5
встановив, що Договір про переведення
боргу від 02.04.2013 року підписано не
ОСОБА_5, а головою наглядової ради
ОСОБА_8

Позивач, посилаючись на підписання
Договору не тією особою, яка зазначена
в реквізитах та відсутність
повноважень щодо підписання у голови
наглядової ради, просив суд визнати
даний договір недійсним.

Оскільки, при укладенні Договору про
переведення боргу від 02.04.2013 року
учасниками укладення Договору були
крім ПрАТ "Укравтоінвест", також ТОВ
"Фест-Лайн" та ТОВ "РГК", відповідних
осіб, як сторін спірного Договору,
залучено в якості відповідачів.

Позивач зазначив, що виявивши
невідповідність спірного Договору
вимогам чинного законодавства, а саме
те, що підпис за директора ОСОБА_5
вчинений невідомою особою, позивач
звертався до відповідачів з вимогою
про розірвання спірного Договору в
добровільному порядку. Однак, вимоги
позивача були залишені без відповіді
та задоволення.

Відповідач 1 зазначив, що згідно
Статуту ПрАТ "Укравтоінвест"
Генеральний директор має право вчиняти
правочини, а у разі неможливості
Генеральним директором ПрАТ
"Укравтоінвест" виконати певні дії,
обов'язки Генерального директора
здійснює призначена Генеральним
директором особа чи Наглядова рада.

Оскільки, в день підписання спірного
Договору переведення боргу 02.04.2013 року
Генеральний директор ПрАТ
"Укравтоінвест" ОСОБА_5 на підписання
Договору не прибув, проте при
оформленні даного Договору було
вписано саме його ініціали, на
процедурі підписання був присутній
голова наглядової Ради ПрАТ
"Укравтоінвест" ОСОБА_8, який і поставив
свій підпис.

Таким чином, відповідач вважає, що
голова наглядової Ради ПрАТ
"Укравтоінвест" ОСОБА_8 є уповноваженою
особою на підписання від імені
позивача спірного Договору.

Статтею 215 Цивільного кодексу України
встановлено, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин). Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Зазначені пункти статті 203 Цивільного
кодексу України визначають, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Спір у даній справі виник саме щодо
повноважень ОСОБА_8 як голови
наглядової ради на підписання
оспорюваного Договору, тоді як інші
умови дійсності правочину є такими що
мають місце та сторонами не
оспорюються. Щодо наявності
повноважень у голови наглядової ради
ПрАТ "Укравтоінвест" на підписання
Договору, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 3 статті 92 Цивільного
кодексу України встановлено, що
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону. Орган
або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Згідно статті 207 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Відповідно до підпунктів 9.31.2, 9.31.5, 9.31.6
пункту 9.31 статуту ПрАТ "Укравтоінвест"
до повноважень голови наглядової ради
зокрема належать:

1. Без довіреності представляти
інтереси товариства (ПрАТ
"Укравтоінвест") у відносинах з іншими
юридичними особами та/або громадянами,
державними та іншими органами і
організаціями;

2. Підписувати (укладати) будь-які
договори, які стосуються господарської
діяльності товариства (ПрАТ
"Укравтоінвест"), а також: договори на
суму, що перевищує 1 200 мінімальних
заробітних плат;

3. Вчиняти правочини від імені
товариства (ПрАТ "Укравтоінвест"),
видавати накази та давати
розпорядження.

Таким чином, виходячи з наведеного,
голова наглядової ради ПрАТ
"Укравтоінвест" може підписувати
будь-які договори від імені Приватного
акціонерного товариства
"Укравтоінвест", зокрема таким правом і
скористався ОСОБА_8, який на момент
підписання оспорюваного Договору
перебував на посаді голови наглядової
ради, що підтвердив перед присутніми
при підписанні Договору.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач
також зазначає, що у реквізитах
договору зазначене ім'я генерального
директора ПрАТ "Укравтоінвест" - ОСОБА_5,
а тому тільки останній мав право
підписати договір або особа,
уповноважена на це його довіреністю.

Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України визначено, що
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до умов ст. 180
Господарського кодексу України, зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Приписами статей 627, 628 ЦК України
передбачено, що сторони є вільними при
укладені договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору. При цьому
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Главою 20 Господарського кодексу
України встановлений загальний
порядок укладення господарських
договорів, згідно якого за наявності
заперечень щодо окремих умов договору
сторона, яка одержала проект договору,
складає протокол розбіжностей, про що
робиться застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором, після чого сторони
погоджують розбіжності, які виникли та
договір підписується на
взаємоузгоджених умовах.

Судом встановлено, що оспорюваний
Договір підписано без протоколу
розбіжностей, а отже сторони погодили
зміст та умови Договору.

Законом встановлені чіткі вимоги до
господарських договорів, якими у
даному випадку зокрема є: погодження
всіх істотних умов (предмет, ціна та
строк дії договору), підписання
договору уповноваженою особою та
скріплення печаткою. Звертаємо увагу
суду на те, що серед цих вимог відсутня
обов'язковіть підписання договору
особою, що зазначена у цьому договорі,
однак ця особа повинна обов'язково мати
повноваження вчиняти такий правочин.
Як зазначалося вище, голова наглядової
ради ПрАТ "Укравтоінвест", який
поставив свій підпис, відповідно до
положень статуту має таке право.

В обґрунтування своєї позиції позивач
також зазначив, що до повноважень
наглядової ради не входить підписання
договорів, і для того щоб голова
наглядової ради чи інші члени
наглядової ради могли підписати
Договір, генеральний директор
товариства повинен надати довіреність
на право підписання Договору про
переведення боргу, що повинно
вирішуватись на зборах наглядової
ради. Щодо вказаної обставини суд
зазначає наступне.

Приватне акціонерне товариство
"Укравтоінвест" є акціонерним
товариством та у своїй діяльності
керується установчими документами
(статутом) й чинним законодавством
України.

Частиною 1 ст. 46 Закону України "Про
господарські товариства" (даті - Закон)
зазначено, що в акціонерному
товаристві з числа акціонерів може
створюватися наглядова рада
акціонерного товариства, яка
представляє інтереси акціонерів у
період між проведенням загальних
зборів і в межах компетенції,
визначеної статутом, контролює і
регулює діяльність виконавчого органу.

Статтею 47 Закону вказано, що виконавчим
органом акціонерного товариства, який
здійснює керівництво його поточною
діяльністю, є правління або інший
орган, визначений статутом. Виконавчий
орган акціонерного товариства може
бути колегіальним (правління, дирекція)
чи одноособовим (директор, генеральний
директор).

Приватне акціонерне товариство
"Укравтоінвест", відповідно до статуту,
очолює генеральний директор, діє
наглядова рада та голова наглядової
ради.

Згідно з пунктом 10.13 статуту ПрАТ
"Укравтоінвест" у разі неможливості
виконання генеральним директором
товариства своїх повноважень, ці
повноваження здійснюються призначеною
ним особою, або наглядовою радою
товариства, відповідно до цього
статуту.

Так, дійсно наглядова рада як
колегіальний орган не має повноважень
з підписання договорів, однак такими
повноваженнями, як зазначалося вище,
наділений член наглядової ради - голова
наглядової ради, який діє на підставі
статуту, тобто, як зазначено в самому
статуті, без довіреності.

Також необхідно зазначити, що в період
з моменту підписання Договору - 02.04.2013р.
та фактично до 21.11.2013р., коли на адресу
ТОВ "Фест-Лайн" позивачем направлено
звернення про відмову від Договору,
жодних претензій щодо дійсності даного
Договору на адресу ТОВ "Фест-Лайн" не
надходило, що свідчить про те, що жодних
заперечень ні генеральний директор
ПрАТ "Укравтоінвест" - ОСОБА_5, ні голова
наглядової ради ПрАТ "Укравтоінвест" -
ОСОБА_8, ні будь-яка інша уповноважена
або заінтересована особа не мали.

Вищенаведене пояснюється тим, що
попередні переговори щодо переведення
боргу проводились саме з генеральним
директором ПрАТ "Укравтоінвест" -
ОСОБА_5, який дав згоду на укладення
Договору, про яку знав голова
наглядової ради ПрАТ "Укравтоінвест" -
ОСОБА_8, який був присутній при
укладанні та поставив свій підпис.

З огляду на вищевикладене, голова
наглядової ради ОСОБА_8 при підписанні
Договору, не перевищив своїх
повноважень, покладених на нього
статутом ПрАТ "Укравтоінвест".

В п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року №11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" зазначено що припис абзацу
першого частини третьої статті 92 ЦК
України зобов'язує орган або особу, яка
виступає від імені юридичної особи не
перевищувати своїх повноважень.
Водночас саме лише порушення даного
обов'язку не є підставою для визнання
недійсними правочинів, вчинених цими
органами (особами) від імені юридичної
особи з третіми особами, оскільки у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження (абзац
другий частини третьої статті 92 ЦК
України). Отже, позов про визнання
недійсним відповідного правочину може
бути задоволений у разі доведеності
юридичною особою (позивачем) у
господарському суді тієї обставини, що
її контрагент знав або повинен був
знати про наявні обмеження повноважень
представника цієї юридичної особи, але,
незважаючи на це, вчинив з ним
оспорюваний правочин (що не отримав
наступного схвалення особи, яку
представляють).

У п. 3.4 вказаної Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
зазначено, що наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, який не мав
належних повноважень, унеможливлює
визнання такого правочину недійсним
(стаття 241 ЦК України). Доказами такого
схвалення можуть бути відповідне
письмове звернення уповноваженого
органу (посадової особи) такої
юридичної особи до другої сторони
правочину чи до її представника (лист,
телефонограма, телеграма,
телетайпограма тощо) або вчинення
зазначеним органом (посадовою особою)
дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.).

Необхідно зазначити, що Договір про
переведення боргу від 02 квітня 2013 року
не є безоплатним.

Приватне акціонерне товариство
"Укравтоінвест" передало, згідно
Договору, ТОВ "Фест-Лайн" право вимоги 319
037,00 грн. у ТОВ "РГК", а ТОВ "Фест-Лайн"
здійснило перерахування коштів на
рахунок ПрАТ "Укравтоінвест" у розмірі
100 000,00 грн. частинами, що
підтверджується платіжними
дорученнями: №3 від 08.04.2013 на суму 50 000, 00
грн., №89 від 26.04.2013 на суму 30 000, 00 грн. та
№124 від 14.06.2013 на суму 20 000,00 грн.

Таким чином, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн" придбало
за 100 000, 00 грн. право вимоги на суму 319 037,
00 грн.

З огляду на викладене, вказаний договір
погоджено та укладено в установленому
законом порядку, про що свідчить
перерахування ТОВ "Фест-Лайн" на
рахунок ПрАТ "Укравтоінвест" коштів у
розмірі 100 000,00 грн. відповідно до
платіжних доручень: №3 від 08.04.2013 на
суму 50 000, 00 грн., №89 від 26.04.2013 на суму 30
000, 00 грн. та №124 від 14.06.2013 на суму 20 000,00
грн. Доказів повернення вказаних
перерахованих коштів позивачем до суду
не надано.

Враховуючи вищенаведене, Договір про
переведення боргу погоджений та
укладений в установленому законом
порядку, є таким, що не порушує
публічний порядок та моральні засади
суспільства, у суті вчиненого
правочину вбачається ділова мета
сторін, а тому підстави для визнання
Договору про переведення боргу від 02
квітня 2013 року, укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Укравтоінвест", Товариством з
обмеженою відповідальністю "ФЕСТ-ЛАЙН"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "РГК" недійсним
відсутні.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Укравтоінвест" є недоведеними та
необґрунтованими, та такими, що
задоволенню не підлягають, а тому
рішення господарського суду Київської
області від 27.02.2014 року підлягає
скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за
подання і розгляд апеляційної скарги
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається судом на позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фест-Лайн"
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 27.02.2014 року у
справі №911/4769/13 скасувати та прийняти
нове рішення.

3. У задоволенні позову відмовити
повністю.

4.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Укравтоінвест" (01032, м. Київ,
вул. Старовокзальна, 24) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фест-Лайн" (04116, м.
Київ, вул. Старокиївська, 26) 609 (шістсот
дев'ять) грн. судового збору за перегляд
рішення апеляційною інстанцією.

5. Видачу наказу з урахуванням даної
постанови доручити господарському
суду Київської області.

6. Матеріали справи №911/4769/13 повернути
до господарського суду Київської
області.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран