ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2014 р.Справа № 922/125/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Федорова Т.О.

розглянувши справу

за позовом СПД ФО ОСОБА_2, м. Харків до
ТОВ "Пальмета", м. Харків про визнання
права власності, за участю
представників:

позивача: ОСОБА_3 - за довір. б/н від
03.10.2013 р.; ОСОБА_4 - за довір. б/н від 28.01.2014
р.,

відповідача: Фомін Р.Б. - за довір. № 1
від 07.03.2014 р..

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві вх. № 125,12 від 17.01.2014 р.
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_2, м. Харків просила
господарський суд Харківської області
визнати за нею право власності на
об'єкт нерухомого майна, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, що складається з
будівлі торговельно-розважального
комплексу (літера А-5) та витребувати із
чужого незаконного володіння
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пальметта" об'єкт
нерухомого майна, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з
будівлі торговельно-розважального
комплексу (літера А-5) і повернути у
власність суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
(далі за текстом - СПД-ФО ОСОБА_2 або
позивачка).

В заяві вх. № 8077 від 11.03.2014 р., до початку
розгляду справи по суті, позивачем було
змінено предмет позову і залишено
позовну заяву про визнання за суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_2 права власності на об'єкт
нерухомого майна - розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з
будівлі торговельно-розважального
комплексу (літера А-5).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11.03.2014 року
вказану заяву було прийнято до
розгляду.

Таким чином, позовні вимоги полягають у
визнанні права власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з
будівлі торговельно-розважального
комплексу (літера А-5).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.04.2014 року
було відмовлено в задоволенні
клопотання позивача про забезпечення
позову.

За вх. № 13232 від 17.04.2014 року до суду
надійшла заява позивача про зміну
предмету позову, в якій позивачка
просить визнати за нею право власності
на об'єкт нерухомого майна - нежитлову
будівлю (літера А-5)
торговельно-розважального комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та
виселити Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пальметта» (, адреса: 61070, м. Харків, вул.
Академіка Проскури, буд. 1) з нежитлових
приміщень нежитлової будівлі (літера
А-5) торговельно-розважального
комплексу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, і вселити її в нежитлову
будівлю (літера А-5)
торговельно-розважального комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач має право змінити
предмет або підставу позову шляхом
подання письмової заяви до початку
розгляду господарським судом справи по
суті.

Оскільки розгляд справи по суті було
розпочато судом 25.03.2014 р., про що
зазначено в протоколі судового
засідання (в судовому засіданні 25.03.2014
р. оголошувалась перерва до 12 год. 00 хв.
03.04.2014 року), процесуальна можливість
прийняття до розгляду заяви позивача
вх. № 13232 від 17.04.2014 року про зміну
предмету позову виключається.

Представники позивачки позовні вимоги
про визнання права власності
підтримують, просять їх задовольнити
та визнати за СПД-ФЛ ОСОБА_2 право
власності на об'єкт нерухомого майна -
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
складається з будівлі
торговельно-розважального комплексу
(літера А-5).

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пальметта», м.
Харків (далі за текстом - відповідач) у
письмовому відзиві та через
представника в судовому засіданні
проти позову заперечує. Вважає, що
обраний позивачкою спосіб захисту
порушеного права не відповідає
фактичним обставинам справи і змісту
суб'єктивного права позивачки.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Рішенням 19-ї сесії Харківської міської
ради 4-го скликання від 25.02.2004 року 18/04
СПД-ФО ОСОБА_2 було надано в оренду
земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною
площею 0,3744 га для будівництва
торговельно-розважального комплексу
строком до 01.12.2005 року, але не пізніше
здачі об'єкту до експлуатації та для
подальшої експлуатації строком до
01.12.2029 року.

На підставі вказаного рішення 27.10.2004
року між Харківською міською радою та
СПД-ФО ОСОБА_2 було укладено договір
оренди землі. Позивачка прийняла у
платне в строкове користування
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови, площею 0, 3744 га. Вказаний
договір оренди було зареєстровано у
Харківській регіональної філії
Державного підприємства "Центр
держаного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за № 63203/04.

В п. 8 Договору оренди землі від 27.10.2004
року сторони передбачили, що даний
Договір укладено строком: на період
будівництва до 01.12.2005 року, але не
пізніше здачі об'єкту до експлуатації;
на період експлуатації до 01.12.2029 року.
Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк.

В пункті 15 Договору оренди землі від
27.10.2004 року сторони визначили умови
використання земельної ділянки - для
будівництва торговельно-розважального
комплексу та для його експлуатації. При
цьому, згідно п. 16 Договору цільове
призначення орендованої земельної
ділянки землі житлової та громадської
забудови.

Позивачкою було отримано дозвіл на
виконання будівельно-монтажних робіт
№ 779 від 27.12.2004 року, виданий Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Харкова для будівництва
торгівельно-розважального комплексу
по АДРЕСА_1. Відповідно до проектної
документації, що була узгоджена з
управлінням містобудування та
архітектури м. Харкова, дію дозволу на
початок виконання будівельних робіт
від 27.12.2004 року було продовжено до 01.12.2007
року.

Відповідно до технічного висновку «Про
стан будівельних конструкцій
нежитлової будівлі, а також визначення
можливості її експлуатації за адресою:
АДРЕСА_1, літера А-5» який виконаний ПП
«Модулор-Сервіс», державна ліцензія АВ
№ 358726 від 19.10.2007р., визначено що процент
готовності нежитлової будівлі в цілому
складає 75%.

21.04.2008 року КП "Харківським міським БТІ"
ОСОБА_2 було виготовлено та видано
технічний паспорт на громадський
будинок - нежитлову будівлю літ. А-5 по
АДРЕСА_1.

Як вказує позивачка, 22.10.2013 р. вказаний
об'єкт нерухомості в нього було
протиправно вилучено і того ж дня вона
дізналась про те, що Комунальним
підприємством «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» за
Товариством з обмеженою
відповідальністю " Пальметта" було
зареєстровано право власності на
нежитлову будівлю, літ. А-5 загальною
площею 5131 , кв. м. розташованої за
адресою АДРЕСА_1 . Як зазначено у витязі
про державну реєстрацію № 29314244 від
16.03.2011 року підставою для державної
реєстрації права власності на
вищезазначене нерухоме майно є договір
купівлі-продажу № 840 від 11.03.2011 року.

Нерухоме майно літ. «А-5» загальною
площею 5131,7кв.м., по АДРЕСА_1, було
придбано ТОВ «Пальметта» за Договором
купівлі-продажу, що був укладений між
відповідачем та TOB «ЗЕТ ЛЮДИ» 11.03.2011
року, зареєстрованим за № 840.

Згідно з п. 2 вищевказаного договору
купівлі-продажу, нежитлова будівля
розташована знаходиться на земельній
ділянці площею 0,3744 га, кадастровий
номер :09:001:0018, і до TOB «Пальметта»
також повинно перейти право власності
на цю земельну ділянку на підставі
відповідного договору купівлі-продажу,
який сторони зобов'язались підписати
одночасно з підписанням договору
купівлі-продажу об'єкта нерухомості.

Так, за Договором купівлі-продажу,
укладеним відповідачем з TOB «ЗЕТ ЛЮДИ»
11.03.2011 року, реєстровий № 842, відповідач
придбав у власність земельну ділянку
площею 0,3744 га, кадастровий номер
:09:001:0018. по АДРЕСА_1, що вбачається
з відмітки на Державному акті серія ЯЛ
№ 185083.

Позивачка наполягає, що нежитлова
будівля торгово-розважального
комплексу (літера А-5) розташованої за
адресою АДРЕСА_1 вибула з її володіння
поза її волевиявленням, а договір
купівлі-продажу № 840 від 11.03.2011 року є
недійсним, оскільки вказане майно
СПД-ФО ОСОБА_2 жодним чином не
відчужувала, не передавала в оренду.
Також позивач вказує, що продовжує
сплачувати оренду плату за
користування земельною ділянкою, на
якій знаходиться спірна нерухомість.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
права. Позов про визнання права
власності є речово-правовим, вимоги
котрого звернені до суду який повинен
підтвердити наявність у позивача права
власності на спірне майно. Об'єктом
такого позову є усунення
невизначеності відносин права
власності позивача щодо індивідуально
визначеного майна. Підставою ж позову,
є обставини, що підтверджують право
власності позивача на майно.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Згідно з положеннями ст. 319
ЦК України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Приписами ст. 328 ЦК України унормовано,
що право власності набувається на
підставах, не заборонених законом та
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України,
власник майна вправі пред'явити позов
про визнання права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позивачем у позові про визнання права
власності може бути будь-який учасник
цивільних відносин, який вважає себе
власником певного майна, однак не може
належним чином реалізувати свої
правомочності у зв'язку з наявністю
щодо цього права сумнів або претензій з
боку третіх осіб.

Відповідачем у позові про визнання
права власності виступає будь-яка
особа, яка сумнівається у належності
майна позивачеві, або не визнає за ним
права здійснювати правомочності
володіння, користування і
розпорядження таким майно, або має
власний інтерес у межах існуючих
правовідносин.

Таким чином, обраний позивачкою спосіб
захисту у вигляді позовної вимоги про
визнання права власності на об'єкт
нерухомості, з огляду на те, що
позивачка вказаним об'єктом не володіє,
не може призвести до поновлення її
прав. Такий спосіб захисту
застосовується у випадках наявності
сумнівів у певних осіб у належності
такого права у позивача, коли
створюється неможливість реалізації
ним свого права власності у зв'язку з
наявністю таких сумнівів чи втратою
належних правовстановлюючих
документів.

Вказане зумовлює відмову в позові на
зазначених позивачкою правових
підставах з покладенням судових витрат
на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 22.04.2014 р.

Суддя С.Ч. Жельне