м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6755/14 28.05.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» до
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія»провідшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 3733,74 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Бакалець В.М. -
представник за довіреністю № 0113-163 від
17.10.13;від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 28.05.2014, в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія «Українська страхова група»
до Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія» про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 3 733,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«СК "Українська страхова група» на
підставі договору добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-2805-0103 від 12.05.2010р., внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки "Hyundai Getz", державний номер НОМЕР_1,
а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «Hyundai Accent», державний номер
НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія», позивачем було направлено
останньому регресну вимогу.
Враховуючи, що відповідачем не
відшкодовано заявлену суму збитків,
позивач просить стягнути з відповідача
3733,74 грн. в якості виплати страхового
відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/6755/14 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 28.05.2014.

07.05.2014 на адресу господарського суду
надійшла інформація з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ щодо
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого було
застраховано цивільно-правову
відповідальність власника
транспортного засобу «Hyundai Accent»,
державний номер НОМЕР_2.

У судове засідання, призначене на
28.05.2014, з'явився представник позивача,
вимоги ухвали суду виконав, надав
пояснення по суті спору, позовні вимоги
підтримав.

Від відповідача через канцелярію суду
надійшло клопотання про залучення до
участі у справі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору. Представник позивача проти
поданого клопотання заперечував.

Суд зазначає, що клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі ОСОБА_2 у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору не підлягає задоволенню,
з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Господарського
процесуального кодексу України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

Дослідивши клопотання відповідача, суд
відмовляє в його задоволенні, оскільки
відповідачем в клопотанні про
залучення до участі у справі ОСОБА_2 у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет не
зазначено як саме рішення у справі №
910/6755/14 може вплинути на права або
обов'язки ОСОБА_2

Крім того, відповідач надіслав відзив
на позов, відповідно до якого проти
позову заперечує, посилаючись на те, що
зі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_8 від
17.05.08 власником транспортного засобу
«Hyundai Getz», державний номер НОМЕР_1, є
ОСОБА_2, в той час як позивач здійснив
страхове відшкодування особі, яка не
має жодного майнового відношення до
пошкодженого транспортного засобу
(ОСОБА_3).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, відзив на позовну
заяву не надав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про дату та час
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 390, з якого
вбачається, що відповідач отримав
ухвалу про порушення провадження у
справі 18.04.14.

Зважаючи на те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

12 травня 2010 року за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-2805-0103 ПрАТ «СК
"Українська страхова група» (далі -
позивач) було застраховано автомобіль
марки "Hyundai Getz", державний номер НОМЕР_1,
страхувальник та вигодонабувач -
ОСОБА_3, строк дії страхового полісу з
20.05.2010 по 19.05.2011.

Згідно розгорнутої довідки Управління
ДАІ № 10/10815 від 19.07.11 про
дорожньо-транспортну пригоду 18.04.2011р.
на вул. Бальзака в м. Києві на території
автостоянки «Вигурівщина» мала місце
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю наступних
автомобілів: 1) «Hyundai Accent», державний
номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під її
керуванням»; 2) "Hyundai Getz", державний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, під
керуванням ОСОБА_3; 3) «Hyundai», державний
номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5, під
керуванням ОСОБА_6; 4) ВАЗ, державний
номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_7, під
його керуванням; 5) «Toyota», державний
номер НОМЕР_5, що належить ОСОБА_8, під
керуванням ОСОБА_9; 6) «Chevrolet», державний
номер НОМЕР_6, що належить ОСОБА_10, під
його керуванням; 7) «Chevrolet», державний
номер НОМЕР_7, що належить ОСОБА_11, під
керуванням ОСОБА_12.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 б), 10.9 Правил
дорожнього руху України, яку визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою Деснянського
районного суду міста Києва від 26.05.2011р.

20.04.11 страхувальник звернувся до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу марки "Hyundai Getz",
державний номер НОМЕР_1 в результаті
його пошкодження при ДТП, відповідно до
ремонтної калькуляції № ДККА-7015 від
06.05.11 складає 5158,74 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась
18.04.2011р. за участю застрахованого
автомобіля "Hyundai Getz", державний номер
НОМЕР_1, згідно складеного страхового
акту № ДККА-7015 від 16.05.11 позивачем було
визначено суму страхового
відшкодування в розмірі 4733,74 грн.,
виплата якого підтверджується
платіжним дорученням № 4688 від 18.05.11.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що якщо
страховик, здійснюючи страхове
відшкодування, не може оцінити її
загальний розмір у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
виплата страхового відшкодування
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком. Страховик
має право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від
19.07.2011 "Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування" роз'яснено, що,
визначаючи розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_4, який керував
автомобілем «Hyundai Accent», державний номер
НОМЕР_2, підтверджується постановою
Деснянського районного суду міста
Києва від 26.05.2011р.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_4
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що діяв з 25.11.10 по 24.11.11 (Поліс
ВС/8775543), відповідно до якого
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль «Hyundai Accent», державний номер
НОМЕР_2, ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 50 000,00
грн., розмір франшизи 1000,00 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля "Hyundai Getz",
державний номер НОМЕР_1, відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-2805-0103 від
12.05.10р, перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль "Hyundai Getz", державний номер
НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно інформації Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (лист №7/2-28/12427 від 05.05.14р.)
полісом № ВС/8775543 встановлено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну в розмірі 50 000,00 грн. франшиза у
розмірі 1000,00 грн.

Отже, сума страхового відшкодування
підлягає зменшенню на суму франшизи у
розмірі 1000,00 грн., за таких
обставин, розмір страхового
відшкодування, який зобов'язаний
сплатити відповідач в порядку регресу,
становить 3733,74 грн.

Заперечення відповідача проти
викладені у відзиві на позов
спростовуються наступним. 12.05.2010 року
за договором добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-2805-0103 позивачем було
застраховано автомобіль марки "Hyundai Getz",
державний номер НОМЕР_1,
страхувальником та вигодо набувачем за
договором виступає саме ОСОБА_3.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору
страхування предметом договору є
майнові інтереси, страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням визначеним цим
договором транспортним засобом та
стаціонарно встановленим на ньому
додатковим обладнанням.

Суд не приймає до уваги доводи
Відповідача про те, що Позивач здійснив
страхове відшкодування особі, яка не
має жодного майнового відношення до
пошкодженого транспортного засобу, з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.6. статті 1 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", власники транспортних
засобів - юридичні та фізичні особи, які
відповідно до законів України є
власниками або законними володільцями
(користувачами) наземних транспортних
засобів на підставі права власності,
права господарського відання,
оперативного управління, на основі
договору оренди або правомірно
експлуатують транспортний засіб на
інших законних підставах.

Як вбачається зі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_8 від 17.05.08 автомобілем марки "Hyundai
Getz", державний номер НОМЕР_1 має право
керувати ОСОБА_3.

Зав таких обставин, суд зазначає, що
позивачем було відшкодовано
матеріальну шкоду особі, яка на
законних підставах мала право керувати
транспортним засобом "Hyundai Getz",
державний номер НОМЕР_1, та з якої було
укладено договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-2805-0103 та яка зазначена в
договорі вигодонабувачем.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги про стягнення з
відповідача 3733,74 грн. страхового
відшкодування є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Охоронно-страхова
компанія" (03056, м. Київ, вул.
Борщагівська, буд. 145, ідентифікаційний
код 23734213) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
(03038 м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32 літ.
А, ідентифікаційний код 30859524) страхове
відшкодування в сумі 3 733 (три тисячі
сімсот тридцять три) грн. 74 коп., судовий
збір у сумі 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.05.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.