ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

29 травня 2014 року
Справа № 913/551/14

Провадження №2/913/551/14

За позовом

Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг», м. Кривий
Ріг

до Приватного акціонерного товариства
«Гірничозбагачувальна фабрика
«Краснолуцька», м. Красний Луч
Луганської області

про стягнення 120 319 грн. 50 коп.

Судова колегія у складі: головуючий -
Седляр О.О., судді Шеліхина Р.М.,
Ворожцов А.Г.,

Секретар судового засідання Чех Т.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник не прибув,

від відповідача: Грекова Г.В.,
довіреність від 26.12.2013 № 5,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про стягнення з відповідача
суми штрафу за поставку неякісного
товару у розмірі 120 144 грн. 00 коп. за
договором купівлі-продажу № 4200 від
11.11.2013 ( з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог від 17.03.2014 №
141-3/174).

Відповідач відзивом на позовну заяву
від 13.03.2014 ( а.с. 31-31) та доповненнями до
нього від 09.04.2014 № 224 (а.с. 57-58), від 29.05.2014
(а.с. 134-135) позовні вимоги відхилив з
підстав зазначених у них.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив такі фактичні обставини.

11.11.2013, між сторонами у справі,
укладений договір № 4200 (далі за текстом
- договір), відповідно до умов пункту 1.1
якого Постачальник (Відповідач у
справі) зобов'язався поставити та
передати у власність вугілля іменоване
надалі товар, забезпечивши надання
послуг з його транспортування, в обсязі
і за цінами, зазначеними у Специфікації
до даного договору, а Покупець (Позивач
у справі) - прийняти товар і здійснити
оплату в порядку, передбаченому даним
Договором.

На виконання даних умов відповідачем
було поставлено товар вугілля марки
АКО у кількості 348,658тн та вугілля марки
АШ у кількості 347,242тн, що підтверджено
залізничними накладними № 50847813 від
25.11.2013 та № 51153054 від 30.11.2013 ( а.с. 17,18).

Пунктами 3.12, 3.13 Договору сторони
передбачили порядок приймання товару
за якістю, а саме: у разі виявлення
будь-яких невідповідностей товару по
якості умовам Договору його приймання
здійснюється за участю незалежної,
належним чином акредитованої на
Україні організації ССІ.

На виконання даних умов договору
незалежною організацією ССІ ,04.12.2013,
було проведено приймання та
дослідження товару який надійшов у
вагонах №№ 66447822, 678449653, 65409518, 67371617, 65620239
за накладною № 50847813 від 25.11.2013 та 09.12.2013
дослідження товару який надійшов у
вагонах №№ 67148155, 66936634, 66630310, 65347866, №
67607713 за накладною № 51153054 від 30.11.2013.

За результатами даних досліджень було
виявлено невідповідність якісних
показників Товару Специфікації, що
було оформлено сертифікатами відбору
проб від 04.12.2013 та 09.12.2013 ( а.с. 20,21), а тому
у відповідності з умовами п.3.12
договору, позивачем у односторонньому
порядку було складено акти про
приймання продукції за якістю № 1-3944
від 06.12.2013 та № 1-3997 від 10.12.2013 ( а.с. 22,23), в
яких зазначено, що поставлене вугілля
підлягає поверненню ( п.18 акту), що не
суперечить п.6.8 Договору.

Вказані вагони №№ 66447822, 678449653, 65409518,
67371617, 65620239, 67148155, 66936634, 66630310, 65347866, № 67607713
були позивачем не прийняті та
повернуті за накладними № 46437430 від
06.12.2013, № 46602017 № 11.12.2013 (а.с. 33,34).

У зв'язку з поставкою неякісної
продукції та посилаючись на вимоги
ст.ст. 230,231 Господарського кодексу
України та п.6.7 Договору, позивачем
було заявлено відповідачеві претензію
№ 141-3/6-1П від 03.01.2014 про відшкодування
штрафу у розмірі 120319 грн. 04 коп., яку
останній залишив без відповіді, а тому
позивач звернувся до суду з даними
позовом.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з
підстав визначених у відзивах та
доповненнях.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,
судова колегія вважає позовні вимоги
позивача необґрунтованими та такими що
не підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами у справі укладений договір №
4200 від 11.11.2013, який за своєю правовою
природою є договором поставки.

За умовами даного договору ( п.1.1)
сторони передбачили, що Продавець (
відповідач у справі) зобов'язується
передати у власність Покупця ( позивача
у справі) товар, а останній прийняти та
здійснити оплату.

Відповідачем було дійсно поставлено
товар у вагонах №№ 66447822, 678449653, 65409518,
67371617, 65620239, 67148155, 66936634, 66630310, 65347866, №
67607713, які внаслідок невідповідність
якісних показників були позивачем не
прийняті та повернуті відповідачеві за
накладними № 46437430 від 06.12.2013, № 46602017 №
11.12.2013 (а.с. 33,34), що не суперечить п.6.8
Договору, яким передбачено, що Покупець
має право відмовитись від товару
поставленого з якістю, яка не
відповідає показникам якості
зазначеним у специфікації до Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст.ст. 230, 231
Господарського процесуального кодексу
України та п. 6.7 Договору, умовами якого
передбачено, що у випадку поставки
товару, який не відповідає по якості
показникам, які передбачені у
відповідних специфікаціях до Договору,
Покупець має право вимагати від
Продавця сплати штрафу у розмірі 20% від
вартості неякісного товару.

Відповідач проти позову заперечує
посилаючись на те, що поставка вугілля
за умовами договору № 4200 від 11.11.2013 у
вагонах №№ 66447822, 678449653, 65409518, 67371617,
65620239, 67148155, 66936634, 66630310, 65347866, № 67607713 на
адресу позивача не відбулась, а тому і
підстави для стягнення 20% штрафу
відсутні.

Дані твердження відповідача
заслуговують на увагу, виходячі з
наступного.

Пунктом 3.17 договору сторони
передбачили, що датою поставки товару є
дата складання акту приймання-передачі
на складі Покупця. Датою переходу
ризиків від Продавця до Покупця є дата
поставки.

Враховуючи те, що позивачем вагони №№
66447822, 678449653, 65409518, 67371617, 65620239, 67148155, 66936634,
66630310, 65347866, № 67607713 прийняті не були та
не було оформлено акти
приймання-передачі товару за вказаними
вагонами, тобто перехід ризиків від
Продавця до Покупця здійснений не був.

З врахуванням викладеного, посилання
позивача на залізничні накладні, які на
його думку підтверджують факт поставки
судом не приймаються, до уваги та
спростовується умовами договору ( п.3.17),
умовами якого передбачено порядок
поставки та здачі товару.

Крім того, судова колегія ставить під
сумнів і розрахунок суми штрафу, який
складений на підставі даних по
кількості згідно відвісних ( а.с. 19), які
складені позивачем в односторонньому
порядку), оскільки п.2.3 договору
передбачено, що кількість поставленого
Продавцем товару фіксується
двостороннім актом приймання-передачі
продукції, який підписаний сторонами,
незалежно від ваги вугілля за
залізничними накладними.

Таким чином, позовні вимоги є
необґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню у, з
віднесенням на відповідача витрат зі
сплати судового збору відповідно до ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивачу слід
повернути судовий збір в сумі 03 грн. 59
коп. Питання по повернення судового
збору буде вирішено в ухвалі суду.

У судовому засіданні 29.05.2014 у порядку
ст. 82 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія -

в и р і ш
и л а :

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Дата підписання - 03.06.2014.

Головуючий
О.О. Седляр

Суддя
Р.М. Шелихина

Суддя
А.Г. Ворожцов