ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р.Справа № 915/322/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Мирошниченко М. А.,

суддів: Головей В. М. та
Шевченко В.В.

(Склад колегії суддів сформовано на
підставі автоматичного розподілу
справ між суддями та розпорядження
голови суду № 750 від 28.04.2014 р.)

при секретарі судового засідання -
Максіміхіній Ю.В.

за участю представників :

ПАТ "Миколаївобленерго"- Кучерява Т.Ю.
(на підставі доручення),

Управління освіти Миколаївської
міської ради - Кудрявцев Д.В. (на
підставі доручення),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одеса апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" на рішення
господарського суду Миколаївської
області від 02.04.2014 р. по справі № 915/322/14
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго" до
Управління освіти Миколаївської
міської ради про стягнення 2879,87 грн.

ВСТАНОВИЛА:

13.03.2014 р. (Вх.№ 4599/14) Публічне акціонерне
товариство "Миколаївобленерго" (далі
позивач) звернулось до господарського
суду Миколаївської області з позовною
заявою до Управління освіти
Миколаївської міської ради (далі
відповідач) в якій просило стягнути з
відповідача 2879,87 грн., з яких 2104,87 грн.
пені за період з 30.07.2013 р. по 22.11.2013 р. та
774,89 грн. збитки від інфляції за період з
30.09.2013 р. по 22.11.2013 р. Крім того позивач
просив покласти на відповідача судові
витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем було
укладено Договір про постачання
електричної енергії № 44/5229 від 21.12.2012
року (далі Договір), в порушення
приписів чинного законодавства та умов
договору якого, відповідач невчасно
розрахувався за надані послуги з
постачання активної електричної
енергії, внаслідок чого позивачем була
нарахована пеня в сумі 2104,87 грн. та 774,89
грн. збитків від інфляції. Станом на
день подання позову заборгованість по
сплати пені та збитків від інфляції
відповідачем не погашена. (а.с.2-3)

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 17.03.2014 року
за вказаним позовом порушено
провадження у справі № 915/322/14. (а.с.1)

02.04.2014 р. (вх. № 6045/14) відповідач надав
суду заперечення на позов, в якому
зазначив, про відсутність його вини у
несвоєчасній оплаті заборгованості за
спожиту електричну енергію, оскільки
це відбулося через затримку платежів
Головним управлінням державної
казначейської служби України у
Миколаївській області. (а.с.52-54)

02.04.2014 р. (Вх. № 6094/14) відповідач до
місцевого господарського суду надав
заяву про зменшення розміру пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання грошового
зобов'язання.(а.с.106-107)

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 02.04.2014 року
(повний текст якого складено та
підписано суддею Мавродієвою М.В. 07.04.2014
р.) позовні вимоги, з урахуванням заяви
відповідача про зменшення розміру
пені, задоволено, а саме стягнуто з
Управління освіти Миколаївської
міської ради на користь Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" 10,0 грн. пені, 774,89
грн. збитків від інфляції та 1827,0 грн.
судового збору.

Рішення місцевого господарського суду,
з посиланням на норми чинного
законодавства України вмотивовано тим,
що позивачем доведено не своєчасне
виконання умов договору, щодо
здійснення розрахунків за отриману
електричну енергію, що відповідач
визнає особисто.

Задовольняючи заяву відповідача про
зменшення розміру пені, місцевий
господарський суд виходив з того, що
заборгованість за електричну енергію,
станом на час подання позову, повністю
погашена відповідачем, тобто
відповідачем в добровільному порядку
повністю усунено порушення та з
посиланням на норми ч.3 ст.551 ЦК України,
ст.. 233 ГК України та п.3 ч.1 ст.83 ГПК
України. (а.с.124-128)

Частково не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням позивач звернувся з
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою у який просить рішення
господарського суду в частині
зменшення розміру пені скасувати та
прийняти нове, яким позовні вимоги про
стягнення пені задовольнити у повному
обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення прийнято з порушенням норм
процесуального та матеріального права.
Скаржник зазначив, що місцевим
господарським судом прийнято до уваги
лише майновий стан відповідача, а
інтереси позивача не прийняв до уваги,
тобто рішення прийнято не об'єктивно в
частині зменшення розміру пені.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 року
зазначену апеляційну скаргу прийнято
до провадження та призначено до
розгляду на 29.05.2014 р. о 11:30 год., про що
всі учасники судового процесу
повідомлені належним чином.

У письмовому відзиві на скаргу
відповідач просив суд залишити її без
задоволення, а рішення місцевого суду
без змін.

Фіксація судового процесу
здійснювалась за допомогою технічних
засобів.

Представник скаржника в усних
поясненнях наданих суду підтримав
скаргу і просив скасувати рішення суду
першої інстанції в частині зменшення
пені та ухвалите нове яким позові
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача просив суд
залишити скаргу без задоволення, а
судове рішення без змін.

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні оголошувались лише вступна
та резолютивна частини судової
постанови.

Заслухавши усні пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи викладені в апеляційній скарзі
та відзиві на неї, дослідивши обставини
справи та наявні у ній докази, а також
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається та це
встановив місцевий господарський суд,
що 21.12.2012 р. між сторонами укладений
Договір №44/5229 про постачання
електричної енергії (далі Договір
№44/5229) (а.с.8-12), за умовами якого
постачальник (позивач) надає послуги з
електричної енергії споживачу
(відповідачу) для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
дозволеною потужністю 13065,5 кВт., а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору по вул. Інженерна, 3 у м.
Миколаєві.

Договір діє з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р..
Договір вважається продовженим на
кожний наступний календарний рік, якщо
за місяць до закінчення терміну дії
договору жодною із сторін не буде
заявлено про приписання його дії або
перегляд його умов.

Згідно п.п. 2.2.2 Договору № 44/5229,
постачальник зобов'язався постачати
споживачу електроенергію як різновид
товарної продукції енергію в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 Договору
(додаток №1 "Обсяги постачання
електричної енергії споживачу та
субспоживачу").

Відповідно до п.п. 2.3.2, 2.3.3, 2.3.4 Договору
№44/5229, споживач зобов'язався
дотримуватись режиму споживання
електричної енергії, згідно з умовами
розділу 5 Договору та режиму роботи
електроустановки згідно Додатку №2
"Перелік об'єктів споживача",
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі згідно з
умовами Договору та додатків №10
"Порядок розрахунків". Здійснювати
оплату за перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережами постачальника та
електроустановками споживача згідно з
Додатком 5 "Порядок розрахунків за
перетікання реактивної енергії".

Додатком №10 до Договору №44/5229 (а.с.17)
сторони обумовили порядок розрахунків
за надані послуги з постачання
електроенергії, за якими споживач до 10
числа здійснює плановий платіж у сумі
вартості 70% заявленого обсягу
споживання електричної енергії
поточного розрахункового періоду на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання.

В день надання "Акту про використану
електричну енергію" постачальник надає
споживачу рахунок на здійснення
планового платежу за активну та
реактивну електроенергію та рахунки за
фактично спожиту активну
електроенергію і фактичне перетікання
реактивної електроенергії за
розрахунковий період.

Якщо фактичне споживання електричної
енергії (перетікання реактивної
енергії) виявиться більшим ніж
очікуване, різниця між сумою планових
платежів та вартістю фактично спожитою
електроенергії (перетікання
реактивної електроенергії) має бути
сплачена протягом 5 операційних днів з
дня отримання рахунків за фактично
використану у розрахунковий період
електричну енергію (перетікання
реактивної енергії).

Розрахунковим вважається період з 22
числа місяця до такого ж числа
наступного місяця. Закінченням
розрахункового періоду вважається
місяць, у якому споживач зобов'язаний
надати постачальнику дані про спожиту
електричну енергію. Назва
розрахункового періоду співпадає з
назвою місяця, у якому цей період
закінчується. За дату оплати
приймається дата зарахування коштів на
поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання постачальника
або дата внесення споживачем готівки в
касу постачальника.

Покази розрахункових засобів обліку
відповідно до переліку об'єктів
споживача і точок комерційного обліку
фіксуються споживачем на звітну дату
кожного місяця та оформлюються "Актом
про використану електричну енергію" по
наведеному у Додатку №4 зразку у 2-х
примірниках по одному для кожної
сторони.

Пунктом 7 Додатку №10 до Договору №44/5229
визначено, що у разі несвоєчасної
оплати обумовлених даним додатком
платежів, постачальник електричної
енергії проводить споживачу
нарахування за весь час прострочення
пені у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу, що діяла в
період, за який здійснюється
нарахування, та 3% річних від
простроченої суми. Пеня, 3% річних та
інфляційні нарахування сплачуються на
поточний рахунок постачальника
електричної енергії, який вказується в
рахунках, протягом 5 операційних днів з
дня отримання. (а.с. 18)

В матеріалах справи наявні копії актів
про використану електричну енергію та
рахунків за серпень, вересень та
листопад 2013 р., які підписані
представниками обох сторін. (а.с. 23-44)

З урахування викладеного колегія
суддів доходить до висновку про те, що
місцевим господарським судом вірно
встановлено та цей факт не оспорює і
відповідач, що позивачем умови
договору виконувались належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України та ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного та Господарського кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. ст. 901, 903
Цивільного кодексу України, за
договором послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як свідчать матеріалах справи
відповідач сплатив позивачу
виставлені рахунки, що підтверджуються
наявними в матеріалах справи
платіжними дорученнями № 120400 від
26.09.2013 р. на суму 61,15 грн., № 120320 від 26.09.2013
р. на суму 1349,46 грн., № 120402 від 26.09.2013 р. на
суму 277,56 грн., № 101465 від 23.08.2013 р. на суму
48,35 грн., № 101466 від 23.08.2013 р. на суму 758,21
грн., № 101468 від 23.08.2013 р. на суму 70.48 грн.,
№ 96235 від 25.07.2013 р. на суму 119,06 грн., № 96237
від 25.07.2013 р. на суму 483,41 грн., № 96242 від
25.07.2013 р. на суму 729,94 грн., № 96240 від 25.07.2013
р. на суму 300,31 грн., № 96241 від 25.07.2013 р. на
суму 91.95 грн., № 96236 від 25.07.2013 р. на суму
2502,30 грн., № 96238 від 25.07.2013 р. на суму 5035,01
грн.,№ 99723 від 30.07.2013 р. на суму 9674,12 грн.,
№99722 від 30.07.2013 р. на суму 1106,40 грн., № 99843
від 30.07.2013 р. на суму 55764,39 грн., № 99842 від
30.07.2013 р. на суму 6338,25 грн., № 99850 від
30.07.2013 р. на суму 1538,81 грн., № 99851 від
30.07.2013 р. на суму 103,67 грн., № 99847 від 30.07.2013
р. на суму 454,28 грн.,№ 99729 від 30.07.2013 р. на
суму 198,98 грн., № 99848 від 30.07.2013 р. на суму
195,55 грн., № 99741 від 30.07.2013 р. на суму 218,63
грн., № 99853 від 30.07.2013 р. на суму 154,27 грн.,
№ 99854 від 30.07.2014 р. на суму 10,98 грн.,№ 99852
від 30.07.2013 р. на суму 627,97 грн., № 180316 від
13.11.2013 р. на суму 263894,77 грн., № 179549 від
28.10.2013 р. на суму 1957,56 грн., № 179548 від
28.10.2013 р. на суму 231,24 грн., № 179547 від
28.10.2013 р. на суму 91,66 грн., № 179554 від 28.10.2013
р. на суму 64,26 грн., № 179543 від 28.10.2013 р. на
суму 537,85, № 179752 від 30.10.2013 р. на суму
151648,60 грн., № 179754 від 30.10.2013 р. на суму
10618,45 грн., № 179790 від 05.11.2013 р. на суму
60368,29 грн., № 179781 від 05.11.2013 р. на суму 334,50
грн.№179779 від 05.11.2013 р. на суму 41926,16 грн.,
№ 180330 від 13.11.2013 р. на суму 148135,66 грн.,№
180333 від 13.11.2013 р. на суму 3978,04 грн., № 180324
від 13.11.2013 р. на суму 18438,14 грн., № 180332 від
13.11.2013 р. на суму 4302,63 грн., № 180319 від
13.11.2013 р. на суму 879,60 грн., № 180334 від
13.11.2013 р. на суму 2310,51 грн., № 180327 від
13.11.2013 р. на суму 2460,41 грн., № 180326 від
13.11.2013 р. на суму 3436,65 грн. (а.с. 61-105), однак
відповідач розрахунки за спожиту
активну електроенергію та перетікання
реактивної електроенергії здійснював
несвоєчасно, що він особисто визнає.

Як вже було зазначено вище, п. 7 додатку
№ 10 до Договору сторони встановили, що
у разі несвоєчасної оплати обумовлених
даним додатком платежів, постачальник
електричної енергії проводить
споживачу нарахування за весь час
прострочення пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу, що
діяла в період, за який здійснюється
нарахування, та 3% річних від
простроченої суми. Пеня, 3% річних та
інфляційні нарахування сплачуються на
поточний рахунок постачальника
електричної енергії, який вказується в
рахунках, протягом 5 операційних днів з
дня отримання.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
за допомогою методики визначеної у
програмно-технічному комплексі
„Ліга-Закон" перевірила розрахунок
нарахованих позивачем відповідачу за
період з 30.09.2013 р. по 22.11.2013 р., збитків
від інфляції за договором та
встановила, що він є зробленим
арифметично та методично вірно.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку щодо
задоволення позовних вимог в частині
стягнення збитків від інфляції,
стягнувши з відповідача на користь
позивача 774,89 грн.

Позивач також просив стягнути з
відповідача 2104,87 грн. пені за період з
серпень, вересень, листопад 2013 р..

Місцевий господарський суд
задовольнив вимогу позивача частково,
а саме керуючись ст. 83 ГПК України, як
вже зазначалось стягнув з відповідача
10,00 грн. пені.

Скаржник з цією позицією суду першої
інстанції не погоджується та просить
стягнути розмір пені у повному обсязі,
посилаючись на скрутне фінансове
становище.

Колегія суддів апеляційної інстанції
встановила та це вбачається з
матеріалі справи та це вже було
зазначено вище, що відповідач до
місцевого господарського суду надав
заяву, в якій просив суд зменшити
розмір пені нарахованої позивачем,
посилаючись на відсутність його вини в
несвоєчасному виконанні зобов'язань
перед позивачем та зазначає, що
порушення договірних зобов'язань
сталося внаслідок затримки платежів
Головним управлінням державної
казначейської служби України у
Миколаївській області. Управління
освіти, як бюджетна організація,
враховуючи особливості бюджетного
законодавства України, не мала інших
законодавчих механізмів для
перерахування коштів, будь - яким іншим
чином.

Відповідач також вказав на те, що
кредиторська заборгованість
Управління освіти на сьогоднішній день
складає майже 12 000 000,0 грн., яка склалася
теж через невчасне розрахунково-касове
обслуговування органів Державного
казначейства, зазначає що бюджетом
галузі освіти на 2014 рік, не були
забезпечені всі нагальні потреби
управління освіти, що призвело до
скрутного матеріального становища та
неналежного виконання зобов'язань
перед контрагентами.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України, розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинен бути
взятий до уваги ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не задало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може, з урахуванням
інтересів боржника, зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому при застосуванні частини
третьої статті 551 ЦК України та статті
233 ГК України слід мати на увазі, що
поняття "значно" та "надмірно" є
оціночними і мають конкретизуватися
судом у кожному конкретному випадку.
При цьому слід враховувати, що правила
частини третьої статті 551 ЦК України та
статті 233 ГК України направлені на
запобігання збагаченню кредитора за
рахунок боржника, недопущення
заінтересованості кредитора у
порушенні зобов'язання боржником.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

У Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" також визначено, що:
"вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо."

Слід також зазначити, що при стягнені
штрафних санкцій суд також повинен
виходити з принципів справедливості,
добросовісності та розумності.

Як свідчать матеріали справи
відповідач довів, що невиконання ним
зобов'язань за договором виникло з
об'єктивних, незалежних від нього,
причин.

Водночас позивач не довів наявність
понесених ним збитків саме за
порушення відповідачем зобов'язань за
договором.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи та норми чинного законодавства
України, колегія суддів вважає, що
місцевий господарський суд дійшов
правомірного та обґрунтованого
висновку щодо зменшення розміру пені
до 10,00 грн., оскільки заборгованість за
електричну енергію, станом на час
подання позову, повністю погашена
відповідачем, тобто відповідачем в
добровільному порядку повністю
усунено порушення.

Згідно Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
22.03.2012 р. Про судове рішення" рішення
господарського суду повинно
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до статті 104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення суду є: 1) неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; 3) невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На думку судової колегії місцевий суд
повністю встановив та дослідив
фактичні обставини справи дав повну та
всебічну оцінку наявним у ній доказам
та правильно застосував норми
матеріального права, тобто рішення
місцевого суду відповідає
вищезазначеним вимогам.

Наведені скаржником в апеляційній
скарзі доводи, як зазначалось вище, не
спростовують висновків місцевого суду
та не доводять їх помилковість, а тому
не можуть бути підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового про стягнення з
відповідача пені в сумі 2104,87 грн. на
користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 99, 101-105, ГПК України, колегія суддів
Одеського апеляційного господарського
суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 02.04.2014 р. по
справі № 915/322/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України,
набуває законної сили з дня її
оголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 29.05.2014
р.

Головуючий:
Мирошниченко М. А.

Судді:
Головей В.М.

Шевченко В.В.