ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2014 р.Справа № 916/1292/14

Господарський суд Одеської області у
складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання
Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Калініна С.В.
(довіреність № 5-7/653 від 15.01.2013р.),

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом державного підприємства
„Український державний центр
радіочастот" в особі Одеської філії
„Українського державного центру
радіочастот"

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю „Безпровідні мережі
зв'язку"

про стягнення 1 150,80 грн.

встановив:

Державне підприємство „Український
державний центр радіочастот" в особі
Одеської філії "Українського
державного центру радіочастот" (ДП
„Український державний центр
радіочастот") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, в якій просить
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Безпровідні мережі
зв'язку" (ТОВ „Безпровідні мережі
зв'язку") 1 150,80 грн. Також позивач
просить суд витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача.

В обґрунтування заявленого позову ДП
„Український державний центр
радіочастот" посилається на порушення
ТОВ „Безпровідні мережі зв'язку" вимог
укладеного між сторонами договору № -
328/1 від 01.08.2005р., відповідно до якого
позивач виконував роботи з
радіочастотного моніторингу та
нагляду за технічними
характеристиками випромінювання та
забезпечення електромагнітною
сумісності радіоелектронних засобів
та випромінюючих пристроїв, а
відповідач не розрахувався за виконані
роботи.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.04.2014р. порушено
провадження по справі № 916/1292/14 за даним
позовом, розгляд справи призначено на
23.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.04.2014р. розгляд справи
відкладено на 21.05.2014 р. - у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
неподанням всіх витребуваних судом
доказів.

В судових засіданнях представник
позивача підтримував позовні вимоги,
наполягав на задоволенні позову, що
вбачається з долучених до матеріалів
справи письмових пояснень (вх. № 9800/14
від 17.04.2014р.).

Відповідач у судові засідання не
з'явився, про поважність причин
відсутності не повідомив, письмового
відзиву на позовну заяву до суду не
надав, право на захист не використав,
хоч і повідомлявся про час та місце
проведення судових засідань належним
чином шляхом надсилання ухвал суду на
адресу реєстрації, яка не змінювалася,
про що свідчить витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців України,
наявний в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що судові
відправлення були повернуті із
відміткою поштової установи: "на
значиться", суд вважає за можливе
розглядати справу без участі
відповідача за

наявними в ній матеріалами, відповідно
до ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 21.05.2014р. оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши присутнього в судових
засіданнях представника позивача, суд
встановив наступне.

01.08.2005р. між Одеською філією
"Українського державного центру
радіочастот" (Одеська філія) та ТОВ
„Безпровідні мережі зв'язку"
(Замовником) укладено договір № - 328/1
(Договір), відповідно до умов якого
Одеська філія на підставі п. 2 ст. 19 та п.
4 ст. 16 ЗУ „Про радіочастотний ресурс"
та п. 3.1 Положення про Одеську філію
Українського державного центру
радіочастот зобов'язалась виконувати
роботи з радіочастотного моніторингу
та нагляду за технічними
характеристиками випромінювання та
забезпечення електромагнітної
сумісності (ЕМС) радіоелектронних
засобів (РЕЗ) та випромінюючих
пристроїв (ВП), а Замовник на підставі
ст. 6 ЗУ „Про радіочастотний ресурс" -
виконувати свої зобов'язання щодо
використання РЧР, зокрема здійснювати
оплату вищезгаданих робіт на рахунок
Одеської філії.

Розділом 3 Договору передбачено:

- вартість робіт по цьому
договору визначаються згідно
„Граничних тарифів на послуги,
пов'язані з експертизою заявок,
наглядом і моніторингом
радіоелектронних засобів радіозв'язку,
радіомовлення, телебачення, систем
кабельного і ефірно-кабельного
телебачення, систем супутникового
зв'язку", що затвердженні наказом
Державного комітету зв'язку та
інформації України від 15.02.2000р. № 29 та
зареєстровані в міністерстві юстиції
України 21 березня 2000р. за № 180/4401" (п. 3.1
Договору);

- Замовник сплачує Філії за роботи по
Договору шляхом перерахування суми
вартості робіт на розрахунковий
рахунок Філії за квартал до 15-го числа
місяця, наступного за звітним
кварталом, на підставі виставленого
Філією рахунку. По виставленим
рахункам за роботи, вказані у п.п. 2.1.2
Договору, Замовник здійснює оплату не
пізніше 7-ми днів з дня одержання такого
рахунку (п. 3.5 Договору);

- виконання робіт може
підтверджуватись відповідним
двостороннім актом. Друга сторона
повинна підписати такий акт на протязі
3 робочих днів з часу надходження або
надати вмотивовану відмову від
підписання акту. У випадку коли,
Замовник не надіслав підписаний акт у
вищевказаний термін та не надав
мотивованої відмови, акт автоматично
вважається підписаним, а роботи
виконаними (п. 3.7 Договору);

- при зміні „Граничних тарифів
на послуги, пов'язані з експертизою
заявок, наглядом і моніторингом
радіоелектронних засобів радіозв'язку,
радіомовлення, телебачення, систем
кабельного і ефірно-кабельного
телебачення, систем супутникового
зв'язку", що затвердженні наказом
Державного комітету зв'язку та
інформації України від 15.02.2000р. № 29 та
зареєстровані в міністерстві юстиції
України 21 березня 2000р. за № 180/4401" а
також переліку та складу РЕЗ та ВП
Замовник у поточному місяці Філія
проводить перерахунок оплати, а
Замовник здійснює доплату за виконаний
обсяг робіт (п. 3.10 Договору).

Як встановлено п. 6.1 Договору, Договір
укладено терміном на 1 (один) рік,
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 01.08.2006р.,
але у будь-якому випадку до моменту
повного та належного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
Договором.

Договір вважається автоматично
продовженим кожний раз на 1 (один) рік, у
випадку, якщо жодна із сторін за 30
(тридцять) днів до закінчення строку
його дії не надішле іншій стороні
письмове повідомлення про свій намір
припинити його дію надалі (п. 6.2
Договору).

Позивач зазначає, що жодною зі сторін
не було заявлено про намір припинити
дію договору, з огляду на що він є
чинним.

Як стверджує позивач, на виконання умов
договору № - 328/1 від 01.08.2005р., він в 2012р. -
2014р. виконував роботи з
радіочастотного моніторингу та
нагляду за технічними
характеристиками випромінювання та
забезпечення ЕМС РЕЗ та ВП, згідно чого
виставив відповідачу відповідні
рахунки на загальну суму 2 821,20 грн.:

- № 2489 від 23.07.2012р. на суму 1 728,48
грн.;

- № 3305 від 17.07.2012р. на суму 162,00 грн.;

- № 3888 від 02.09.2013р. на суму 132,96 грн.;

- № 4205 від 01.10.2013р. на суму 132,96 грн.;

- № 4578 від 01.11.2013р. на суму 132,96 грн.;

- № 4978 від 03.12.2013р. на суму 132,96 грн.;

- № 215 від 08.01.2014р. на суму 132,96 грн.;

- № 595 від 05.02.2014р. на суму 132,96 грн.;

- № 955 від 05.03.2014р. на суму 132,96 грн.;

Проте, як зазначає позивач, відповідач
свої зобов'язання за договором щодо
розрахунку за отримані послуги оплатив
частково в сумі 1 670,40 грн. (в рахунок
часткової сплати заборгованості за
рахунком № 2489 від 23.07.2012р., 58,08 грн. за
вказаним рахунком залишилось
несплаченими), в зв'язку з чим за ним
рахується заборгованість в сумі 1 150,80
грн.

Як вказує позивач, ним неодноразово
надсилались листи на адресу
відповідача з вимогою сплатити
заборгованість, але в порушення вимог
договору, борг не погашено в повному
обсязі.

Все вищеперелічене і стало підставою
для звернення ДП „Український
державний центр радіочастот" в особі
Одеської філії до господарського суду
з відповідним позовом, в якому позивач
просить стягнути з ТОВ „Безпровідні
мережі зв'язку" 1 150,80 грн.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7
ст.193 ГК України, в яких визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 16 ЗУ „Про
радіочастотний ресурс" державне
госпрозрахункове підприємство
"Український державний центр
радіочастот" утворюється відповідно до
закону. УДЦР відноситься до сфери
управління національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
зв'язку та інформатизації, і здійснює
свою діяльність на підставі статуту,
який затверджується національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації. Повноваження УДЦР
поширюються на користувачів
радіочастотного ресурсу України, які
діють у смугах радіочастот загального
користування. УДЦР здійснює такі види
діяльності: присвоєння радіочастот,
призначення позивних сигналів
радіоелектронним засобам, видача
дозволів на експлуатацію; ведення
реєстру присвоєнь радіочастот;
проведення радіочастотного
моніторингу використання
радіочастотного ресурсу України
відповідно до цього

Закону; здійснення заходів щодо
забезпечення електромагнітної
сумісності радіоелектронних засобів,
випромінювальних пристроїв;
здійснення заходів щодо виявлення та
усунення дії джерел радіозавад;
підготовка висновків для прийняття
національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері зв'язку та
інформатизації, відповідних рішень
щодо видачі ліцензій на користування
радіочастотним ресурсом України;
підготовка висновків на безпосереднє
замовлення для Національної ради
України з питань телебачення і
радіомовлення щодо можливості та умов
користування радіочастотним ресурсом
України для телерадіомовлення; видача
дозволів на ввезення з-за кордону
радіоелектронних засобів та
випромінювальних пристроїв; інші види
діяльності, пов'язані з користуванням
радіочастотним ресурсом України і
передбачені статутом УДЦР. УДЦР на
платній основі за рахунок коштів
користувачів радіочастотного ресурсу
України на їх замовлення виконує
роботи (надає послуги), а за рахунок
коштів Державного бюджету України -
роботи, пов'язані з розрахунком мереж
цифрового наземного мовлення та
виявленням джерел радіозавад у смугах
частот загального користування за
заявою спеціальних користувачів.
Перелік робіт та послуг, що виконує
УДЦР, а також тарифи на них
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері зв'язку та інформатизації, у
встановленому порядку.

Як підтверджено матеріалами справи,
між сторонами у справі укладено
договір № - 328/1 від 01.08.2005р., відповідно
до умов якого позивач зобов'язався
виконувати роботи з радіочастотного
моніторингу та нагляду за технічними
характеристиками випромінювання та
забезпечення електромагнітною
сумісності радіоелектронних засобів
та випромінюючих пристроїв, а
відповідач - виконувати свої
зобов'язання щодо використання РЧР та
здійснювати оплату на рахунок
позивача.

Як встановлено судом, доказами, що
засвідчують, на думку позивача, факт
надання послуг за договором № - 328/1 від
01.08.2005р. на суму 1 150,80 грн., є виставлені
відповідачу рахунки.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Що ж до належності
доказів, то нею є спроможність
відповідних фактичних даних містити
інформацію стосовно обставин, які
входять до предмета доказування з
даної справи. Суд обґрунтовує своє
рішення лише тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Суд зазначає, що стверджуючи про
надання відповідачу послуг за
укладеним договором № - 328/1 від 01.08.2005р.,
позивач не надав ані належних, ані
допустимих доказів виконання ним
зобов'язань, передбачених договором, що
є умовою для здійснення оплати
відповідачем вартості виконаних робіт.
Крім того, умовами п. 3.7 Договору
передбачено, що виконання робіт може
підтверджуватись відповідним
двостороннім актом. Друга сторона
повинна підписати такий акт на протязі
3 робочих днів з часу надходження або
надати вмотивовану відмову від
підписання акту. У випадку, коли
Замовник не надіслав підписаний акт у
вищевказаний термін та не надав
мотивованої відмови, акт автоматично
вважається підписаним, а роботи
виконаними.

При цьому, ані актів виконаних робіт,
ані доказів їх направлення
відповідачу, позивач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги ДП „Український державний
центр радіочастот" в особі Одеської
філії „Українського державного
центру радіочастот" про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором № - 328/1 від 01.08.2005р. в сумі 1
150,80грн. суд вважає необґрунтованими,
такими, що не підтверджені
матеріалами справи, тому відмовляє в
їх

задоволенні.

Згідно ст. 49 ГПК України, за умови
відмови судом в задоволенні заявлених
позивачем позовних вимог, витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору,
покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили в порядку ст. 85 ГПК
України.

Повний тест рішення складено
та підписано 26.05.2014 року

Суддя
Мостепаненко Ю.І.