КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р. Справа№ 910/501/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

від позивача - Гибало О.В. - представник
за довіреністю;

від відповідача-1 - Цукренко Я.Я. -
представник за довіреністю;

від відповідача-2 - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Київської міської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта"

на рішення господарського суду міста
Києва від 26.02.2014

у справі № 910/501/14 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Київської міської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Ваш Дім"

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрегатор
мобільного контенту"

про визнання договору оренди
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.02.2014 у справі № 910/501/14,
повний текст якого складено 03.03.2014, в
позові Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Київської міської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Ваш Дім",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрегатор
мобільного контенту" про визнання
договору оренди недійсним - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що позивачем не
доведено того факту, що оспорюваний
Договір оренди від 31.01.2012, укладений між
відповідачами під час дії Договору
оренди № 521/7-61/-1208 від 01.06.2010 між
Управлінням з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської у місті Києві ради та
Київською міською дирекцією
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта», та не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, а також не доведено
існування обставин, які можуть бути
підставою для визнання оспорюваного
правочину недійсним.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції про відмову у позові,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 26.02.2014 у справі № 910/501/14 -
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити, а саме:
визнати недійсним Договір оренди від
31.01.2012, укладений між відповідачами.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються доводами щодо
винесення оскаржуваного рішення при
неповному з'ясуванні обставин справи.
Зокрема, апелянт наголошував на тому,
що оспорюваний договір суперечить
вимогам ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу
України і не спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним, оскільки на момент його
укладення між відповідачами, нежитлові
приміщення перебували в оренді у
позивача на підставі Договору оренди №
521/7/61/-1208 від 01.06.2010, строк дії якого, на
думку позивача, є продовженим, а тому
наведений договір є чинним.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Київської міської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" по справі
№ 910/501/14 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Станіку С.Р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
03.04.2014 для розгляду апеляційної скарги
по справі № 910/501/14 сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя:
Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Самсін
Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014
апеляційну скаргу Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Київської
міської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" на рішення
господарського суду міста Києва від
26.02.2014 по справі №910/501/14 прийнято до
провадження та порушено апеляційне
провадження. Розгляд справи №910/501/14
призначено на 16.04.2014.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 справу № 910/501/14 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Станік С.Р., судді:
Власов Ю.Л., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 справу №
910/501/14 прийнято до провадження колегії
суддів у складі: головуючий суддя
Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Яковлєв
М.Л. Розгляд справи ухвалено
здійснювати в судовому засіданні
16.04.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.04.2014 розгляд
справи відкладено до 14.05.2014.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 справу №
910/501/14 передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя
Станік С.Р., судді: Шаптала Є.Ю. та
Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.05.2014 справу №
910/501/14 прийнято до провадження колегії
суддів у складі: головуючий суддя
Станік С.Р., судді: Шаптала Є.Ю. та
Яковлєв М.Л. Розгляд справи ухвалено
здійснювати в судовому засіданні
14.05.2014.

В судовому засіданні 14.05.2014 представник
позивача (апелянта) підтримав доводи
апеляційної скарги, просив суд рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні 14.05.2014 проти доводів
апеляційної скарги - заперечував,
вказував на те, що рішення суду першої
інстанції винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування -
відсутні.

Відповідач-2 в судове засідання
представників не направив, проте,
відповідач-2 через канцелярію
Київського апеляційного
господарського суду подав письмову
заяву про розгляд справи без участі
його представника. Також, у заяві
відповідач-2 зазначив, що складу суду
він довіряє, відводів не заявляє,
просить відмовити у задоволенні
апеляційної скарги апелянта, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за наявними у ній матеріалами,
за відсутності представника
відповідача-2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду має бути залишено
без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявними
матеріалами справи, 01.06.2010 між
Управлінням з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
(як орендодавцем) та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" (як орендарем) укладено
договір № 521/7-61/-1208 (надалі - "Договір
від 01.06.2010"), за змістом якого
орендодавець на підставі рішення VІІІ
сесії V скликання Шевченківської
районної у м. Києві ради № 863 від 20.05.2010
зобов'язується передати, а орендар -
прийняти у строкове платне
користування (оренду) нежитлові
приміщення загальною площею 1 066,1 кв.м,
в тому числі приміщення 1-го поверху
площею 176,8 кв.м за адресою: м. Київ, вул.
Гоголівська, 1-3.

Відповідно до пункту 8.2 Договору від
01.06.2010, строк його дії встановлений з
01.06.2010 по 31.05.2011. У разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну договору оренди протягом
одного місяця після закінчення строку
дії договору він вважається
продовженим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором (пункт 8.3).

10.03.2011 ЖБК " 5-й Радянський" та Київська
міська дирекція Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" внесли зміни в
частині зміни орендодавця за договором
оренди нежитлових приміщень № 521/7-61/-1208
від 01.06.2010, уклавши відповідну
додаткову угоду, якою доповнено п.1.1.
договору підпунктом 1.1.1. наступного
змісту: "З моменту підписання змін до
цього договору орендодавцем вказаних у
цьому підпункті приміщень з усіма
правами та обов'язками, які передбачені
законом та цим договором є
Житлово-будівельний кооператив " 5-й
Радянський".

29.06.2011 між ЖБК "5-й Радянський", як
орендодавцем, та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта", як орендарем, було укладено
договір оренди щодо майна, яке було
попередньо об'єктом оренди за
Договором оренди № 521/7/61/-1208 від 01.06.2010.

Підставою укладення між ЖБК "5-й
Радянський", як орендодавцем, та
Київською міською дирекцією
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта", як
орендарем, договору оренди від 29.06.2011
стала зокрема та обставина, що термін
строку дії договору оренди від 01.06.2010
сплинув 31.05.2011, і сторони вирішили
укласти новий договір оренди на ці ж
приміщення. Вказана обставина зокрема
встановлена у рішенні господарського
суду міста Києва від 17.09.2012 в справі №
5011-36/7321-2012, яким було визнано недійсним
договір оренди від 29.06.2011, укладений між
ЖБК "5-й Радянський", як орендодавцем, та
Київською міською дирекцією
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта", як
орендарем.

Рішення господарського суду міста
Києва від 17.09.2012 в справі № 5011-36/7321-2012
щодо наявності підстав для визнання
недійсним договору оренди від 29.06.2011,
укладеного між ЖБК "5-й Радянський", як
орендодавцем, та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта", як орендарем, мотивовано
тим, що згідно статті 761 ч. 1 Цивільного
кодексу України, право передання майна
у найм має власник речі або особа, якій
належать ці права, проте, на момент
укладення договору оренди від 29.06.2011 у
ЖБК "5-й Радянський" право власності на
приміщення - не виникло.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012, рішення
господарського суду міста Києва від
17.09.2012 в справі № 5011-36/7321-2012 - залишено
без змін. Також, у наведеній постанові
Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012 зроблено
висновок і про нікчемність додаткової
угоди від 10.03.2011, укладеної між ЖБК " 5-й
Радянський" та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" до договору оренди
нежитлових приміщень № 521/7-61/-1208 від
01.06.2010.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.02.2013 рішення
господарського суду міста Києва від
17.09.2012 в справі № 5011-36/7321-2012 та постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012 -
залишені без змін.

Також, рішенням господарського суду
міста Києва від 30.06.2011 у справі № 6/133,
яке залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 22.11.2011, визнано
за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія Ваш Дім"
(відповідач-1 по справі), право
власності на вбудовані нежилі
приміщення, розташовані на 1-му поверху
літери А будинку літер. А по вул.
Гоголівська, 1-3 в місті Києві, позначені
на експлікації до поверхового плану за
№ 94 а, які складаються з приміщень за
номерами: 1 - тамбур площею 2,8 кв. м, 2 -
основна площею 92,6 кв. м, 3 - підсобна
площею 7,3 кв. м, 4 - коридор площею 3,4 кв. м,
5 - кабінет площею 17,2 кв. м, 6 - кабінет
площею 9,6 кв. м, 7 - коридор площею 8,6 кв. м,
8 - умивальника площею 2,0 кв. м, 9 -
убиральня площею 1,5 кв. м, 10 - убиральня
1,6 кв. м, 11 - кабінет площею 30,2 кв. м,
загальною площею 176,8 кв. м., які
складають окрему одиницю права
власності.

На підставі вказаного рішення, 14.09.2011,
відповідачем-1 було зареєстровано
право власності на наведені нежилі
приміщення, що підтверджується Витягом
про державну реєстрацію прав № 31302229
від 14.09.2011, наданого Комунальним
підприємством "Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна".

ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, рішенні Європейського суду з
прав людини від 25.07.2002 року у справі за
заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг"
проти України", а також рішенні
Європейського суду з прав людини від
28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95
"Брумареску проти Румунії" встановлено,
що існує усталена судова практика
конвенційних органів щодо визначення
основним елементом верховенства права
принципу правової певності, який
передбачає серед іншого і те, що у
будь-якому спорі рішення суду, яке
вступило в законну силу, не може бути
поставлено під сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України,
статті 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
згадані судові рішення та зміст самої
Конвенції про захист прав та свобод
людини є пріоритетним джерелом права
для національного суду.

П. 2.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2012
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України»
визначає, що не потребують доказування
преюдиціальні факти, тобто встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори) у процесі розгляду іншої справи,
в якій беруть участь ті самі сторони, в
тому числі і в тих випадках, коли в
іншому спорі сторони мали інший
процесуальний статус (наприклад,
позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій). Хоча
фактам, встановленим іншими судовими
рішеннями, крім зазначених у статті 35
ГПК, й не надано преюдиціального
значення для господарських судів, але
вони мають враховуватися судами у
розгляді справ з урахуванням загальних
правил статті 43 названого Кодексу щодо
оцінки доказів. Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
фактам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

31.01.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія Ваш Дім" (як
орендодавцем) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агрегатор
мобільного контенту" укладено договір
№ б/н від 31.01.2012 оренди нежилих
приміщень (надалі - Договір від 31.01.2012),
згідно з п. 1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає в тимчасове
платне користування вбудовані нежилі
приміщення, розташовані на 1-му поверху
літери А будинку літери А по вул.
Гоголівська, 1-3, в місті Києві,
позначені на експлікації до
поверхового плану за № 94а, загальною
площею 176,8 кв.м.

Спір у даній справі виник у зв'язку з
наявністю підстав, за твердженням
позивача, для визнання недійсним
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія Ваш Дім" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрегатор
мобільного контенту" Договору від
31.01.2012.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновокм суду першої
інстанції про те, що за правовою
природою укладений між відповідачами
оспорюваний Договір від 31.01.2012 є
договором найму (оренди).

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що оспорюваний договір
суперечить вимогам ч. 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України і не спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним, оскільки орендовані
за ним нежилі приміщення перебували в
орендному користуванні позивача на
підставі Договору оренди № 521/7/61/-1208 від
01.06.2010, строк дії якого, на думку
позивача, є продовженим і діє на даний
час.

Проте, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що пунктами 8.2, 8.3
Договору від 01.06.2010 передбачено, що
строк його дії встановлений з 01.06.2010 по
31.05.2011. У разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення строку дії договору
він вважається продовженим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Як свідчать матеріали справи, 29.06.2011 між
ЖБК "5-й Радянський" та Київською
міською дирекцією Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" було укладено новий
договір оренди, предметом якого
виступило майно, яке було об'єктом
оренди за Договором оренди № 521/7/61/-1208
від 01.06.2010.

Підставою укладення між ЖБК "5-й
Радянський", як орендодавцем, та
Київською міською дирекцією
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта", як
орендарем, договору оренди від 29.06.2011
стала зокрема та обставина, що строк
дії договору оренди від 01.06.2010 сплинув
31.05.2011, і сторони вирішили укласти новий
договір оренди на ці ж приміщення, що
зокрема встановлено у рішенні
господарського суду міста Києва від
17.09.2012 в справі № 5011-36/7321-2012, яке
залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012,і які
залишені без змін постановою суду
касаційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що строк дії Договору
оренди № 521/7/61/-1208 від 01.06.2010 закінчився
31.05.2011, і після припинення
правовідносин за ним, між ЖБК " 5-й
Радянський" та позивачем врегульовано
питання оренди спірних приміщень
шляхом укладення договору оренди від
29.06.2011, тобто нового правочину, яким
сторони вирішили врегулювати
правовідносини оренди нежилих
приміщень, проте, укладення
відповідного договору предмет якого є
аналогічним предмету Договору оренди
№ 521/7/61/-1208 від 01.06.2010 (нежилі приміщення
1-го поверху площею 176,8 кв.м за адресою:
м. Київ, вул. Гоголівська, 1-3), не є
підставою стверджувати про
продовження строку дії Договору оренди
№ 521/7/61/-1208 від 01.06.2010.

До того ж, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
зазначає, що договір оренди від 29.06.2011,
укладений між ЖБК "5-й Радянський", як
орендодавцем, та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта", як орендарем, було визнано
недійсним рішенням господарського
суду міста Києва від 17.09.2012 в справі №
5011-36/7321-2012, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012, якою
зокрема також встановлено обставину
нікчемності додаткової угоди від
10.03.2011, укладеної між ЖБК " 5-й
Радянський" та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" до договору оренди
нежитлових приміщень № 521/7-61/-1208 від
01.06.2010.

Вказані судові рішення, які набрали
законної сили, в силу приписів п. 2.6
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2012
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України», ст.. 35
Господарського процесуального кодексу
України, обґрунтовано прийняті до
уваги судом першої інстанції при
вирішенні спору як такі, що доводять
факт того, що недійсний договір оренди
від 29.06.2011 та нікчемна додаткова угода
від 10.03.2011 до договору оренди
нежитлових приміщень № 521/7-61/-1208 від
01.06.2010 - не породжують для сторін
юридичних наслідків, зокрема і щодо
наявності правових підстав
користування нерухомим майном.

Також, як встановлено судом першої
інстанції, і з чим погоджується суд
апеляційної інстанції, Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Ваш Дім" набуто на підставі рішення
суду та зареєстровано у встановленому
законодавством порядку право
власності на нежитлові приміщення,
розташовані на 1-му поверху літери А
будинку літер. А по вул. Гоголівська, 1-3
в місті Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб, а
за змістом ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу
України права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону фактичної
можливості реалізовувати
правомочності власника майна щодо
володіння, користування та
розпорядження таким майном.

Отже, з огляду на положення ч. 4 ст. 334
Цивільного кодексу України, з моменту
державної реєстрації права власності
на відповідні приміщення (тобто з
14.09.2011) відповідач-1 набув фактичної
можливості реалізовувати
правомочності власника наведених
приміщень, в тому числі право
розпорядження приміщеннями шляхом
передачі в оренду.

В той же час, відповідно до ст. 770
Цивільного кодексу України у разі
зміни власника речі, переданої у найм,
до нового власника переходять права та
обов'язки наймодавця.

Як свідчать матеріали справи, вважаючи
позивача належним орендарем, 15.12.2011
(після реєстрації права власності на
спірні приміщення) відповідач-1
звернувся до позивача з листом, яким
повідомив про набуття ним права
власності на орендовані відповідачем
нежитлові приміщення, запропонував
внести відповідні зміни до договору в
частині особи орендодавця і попередив
про необхідність сплати орендної плати
на рахунок нового орендодавця.

Зазначений лист представником
відповідача-1 отримано 20.12.2012, проте
відповіді позивачем не надано.

11.01.2012 відповідач -1 повторно звернувся
до позивача з аналогічним листом, на
який 16.01.2012 була надана відповідь, що з
метою всебічного та повного розгляду
питання оренди необхідно надати
установчі документи позивача та інші
документи.

Зазначені обставини також були
встановлені в рішенні Господарського
суду міста Києва від 17.09.2012 у справі №
5011-36/7321-2012 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Ваш Дім" до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Київської міської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" та Житлово-будівельного
кооперативу " 5-й Радянський" про
визнання договору недійсним.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції зроблено вірний висновок про
те, що відповідачем-1 як новим
власником спірних нежитлових
приміщень, було вчинено всіх залежних
від нього дій, спрямованих на укладення
із позивачем договору оренди
відповідних приміщень та забезпечено
позивачу можливість подальшого
користування майном на правах
орендаря.

Однак, пропозиції відповідача-1
врегулювати відносини оренди спірного
майна шляхом укладення відповідного
договору оренди майна залишені
позивачем без задоволення, а тому,
враховуючи, що позивач не прийняв
пропозицію відповідача-1 щодо
укладення договору оренди з належним
власником майна, позивач набув право на
укладення договору оренди з іншою
особою.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивачем не доведено того факту, що
оспорюваний Договір оренди від 31.01.2012,
укладений між відповідачами саме під
час дії Договору оренди № 521/7-61/-1208 від
01.06.2010 між Управлінням з питань
комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської у місті
Києві ради та Київською міською
дирекцією Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта», та не був спрямований на
реальне настання правових наслідків, а
також не доведено існування обставин,
які можуть бути підставою для визнання
оспорюваного правочину недійсним.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
позивача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування або зміни рішення
господарського суду міста Києва від
26.02.2014 у справі № 910/501/14.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що доводи апелянта,
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського
суду першої інстанції, викладених в
оскаржуваному рішенні, господарський
суд першої інстанції під час вирішення
спору вірно встановив фактичні
обставини справи, належним чином
дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, а тому, рішення
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
апелянта - Українське державне
підприємство поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Київської міської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта"

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Київської
міської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" на рішення
господарського суду міста Києва від
26.02.2014 у справі № 910/501/14 - залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 26.02.2014 у справі № 910/501/14-
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/501/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття. Постанову
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку
та строки, передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв