ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 рокуСправа № 912/1258/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Глушкова М.С.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м.
Київ

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантик", м.
Кіровоград

за участю третіх осіб, які не заявляють
позовних вимог на предмет спору на
стороні відповідача публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" та ОСОБА_1

про стягнення 289029,37 грн.

Представники сторін:

від позивача - Рябовол С.В., довіреність
№ 211 від 28.02.2014 року;

від відповідача - Дяченко А.А.,
довіреність від 15.05.2014 року;

від 3-ої особи ("ПАТ КБ "Приватбанк") -
участі не брали;

від 3-ої особи (ОСОБА_1.) - участі не брали;

особа присутня в судовому засіданні -
ОСОБА_4, головний інженер супроводу
платіжних карт, банкоматів і
постермінального еквайрінгу. Паспорт
серія - НОМЕР_1

Публічне акціонерне товариство "Банк
"Фінанси та Кредит" (надалі - ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит") звернулось до
господарського суду Кіровоградської
області з позовною заявою про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Атлантик" (надалі -
ТОВ "Атлантик") грошових коштів 289029,37
грн., з яких: 279907,45 грн. - основний борг та
9121,92 грн. проценти за користування
чужими грошовими коштами, з
покладенням на відповідача витрат по
сплаті судового збору.

Позивач мотивує поданий позов тим, що
відповідачем грошові кошти в сумі 289029,37
грн. отримані без достатньої правової
підстави, а тому мають бути стягнуті з
ТОВ "Атлантик" відповідно до положень
ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2014
року порушено провадження у справі,
справу призначено до розгляду та від
сторін витребувано необхідні для
вирішення спору документи.

В судовому засіданні 15.05.2014 року
господарським судом відкладався
розгляд даної справи.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Крім того, представником ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" в судовому
засіданні 28.05.2014 року подано клопотання
в порядку ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України про
витребування доказів від третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - "ПАТ КБ "Приватбанк", а
саме довідки щодо залишку коштів на
картковому рахунку ОСОБА_1 станом на
11.10.2013 року, у зв'язку з тим, що вказана
довідка має істотне значення для
правильного вирішення даного спору.

Розглянувши клопотання ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" про витребування
доказів господарський суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
його задоволення.

Відповідач надав відзив на позов, в
якому проти позову заперечує, вважає
його безпідставним та необґрунтованим,
у зв'язку з тим, що ТОВ "Атлантик"
виконано всі умови укладеного між
сторонами договору еквайрингу та не
допущено порушень при використанні
платіжного терміналу при проведенні
розрахунку з використанням
банківської картки.

В судовому засіданні 28.05.2014 року
представником ТОВ "Атлантик" подано
клопотання про проведення
судово-почеркознавчої експертизи, в
якому останній просить суд призначити
судово-почеркознавчу експертизу по
даній справі та поставити на вирішення
судової експертизи питання щодо
дійсності підпису ОСОБА_5 на додатковій
угоді від 01.10.2013 року (додаток № 6) до
договору еквайрингу № 009-Т/12137 від 01.10.2013
року, а також на додатку № 1 до неї.

Враховуючи положення ст. 41
Господарського процесуального кодексу
України, п. 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року № 4 "Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи", обставини справи та наявні
у матеріалах справи докази, а також той
факт, що предметом спору у даній справі
не є визнання недійсним договору №
009-Т/12137 від 01.10.2013 року та додатків до
нього, господарський суд дійшов
висновку про відсутність необхідності
проведення у даній справі
судово-почеркознавчої експертизи, у
зв'язку з чим відповідне клопотання ТОВ
"Атлантик" задоволенню не підлягає.

"ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 в
судовому засіданні присутні не були.

"ПАТ КБ "Приватбанк" завою (а.с.113)
просило справу розглядати за
відсутності свого повноважного
представника, питання про задоволення
позову або відмову у його задоволенні
залишено на розсуд суду. Про дату, час
та місце судового засідання від 28.05.2014
року повідомлено належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 16.05.2014 року № 0122560 7
(а.с.133).

ОСОБА_1 не надав господарському суду
письмової позиції щодо поданого ПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" позову. На час
проведення судового засідання до
господарського суду органом поштового
зв'язку повернуто ухвали про порушення
провадження у справі від 23.04.2014 року та
про відкладення розгляду справи від
15.05.2014 року з відміткою "за закінченням
терміну зберігання". Оскільки, вказані
ухвали направлялись ОСОБА_1 за адресою
його місця проживання (реєстрації)
(а.с.43), господарський суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 повідомлений про
дату, час і місце розгляду справи
належним чином, враховуючи положення ч.
1 ст. 64 Господарського процесуального
кодексу України та абзацу 3 підпункту
3.9.1. пункту 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В
И В:

01.10.2013 року між ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" (банк) та ТОВ "Атлантик"
(організація) укладено договір
еквайрингу № 009-Т/12137 відповідно до умов
п.п. 2.1.- 2.3. якого банк здійснює
технологічне, інформаційне та
розрахункове обслуговування
організації, а також виконує
відшкодування організації грошових
коштів за операції, що здійснюються з
використанням платіжних карток на
обладнанні, що надається банком
організації. В порядку передбаченому
даним договором. організація приймає в
обслуговування дійсні платіжні картки
міжнародних платіжних систем Visa Inc.: VISA,
VISA Elektron та MasterCard Worldwide: MasterCard, Cirrus/Maestro, з
метою проведення оплати вартості
проданих товарів (робіт, послуг). За цим
договором банк приймає на себе
зобов'язання здійснити переказ
грошових коштів в національній валюті
України на поточний рахунок
організації на суму усіх операцій,
здійснених працівниками організації
на обладнанні банку з використанням
дійсних платіжних систем Visa Inc. та
MasterCard Worldwide їх законними держателями в
місцях реалізації товарів (робіт,
послуг) організації, на підставі
наданих банку сліпів з отриманими
відбитками реквізитів платіжних
карток (далі "сліпів") або електронних
звітів. При цьому, з належних
перерахуванню організації сум банк
здійснює утримання комісійної
винагороди, що зафіксована у додатку №
2 до цього договору.

Також сторонами до договору еквайрингу
№ 009-Т/12137 від 01.10.2013 року укладено
додатки № 1 - № 6 (а.с.31-41).

11.10.2013 року, на виконання умов договору
еквайрингу та додатків до нього
відповідач провів транзакцію із
застосуванням платіжної картки
міжнародної платіжної системи MasterCard (№
НОМЕР_2) на суму 284170,00 грн. (як стверджує
позивач - без попередньої авторизації),
та відповідно до умов вказаного
договору та правил Міжнародної
платіжної системи MasterCard Worldwide, 11.10.2013
року фактично отримав від позивача на
свій поточний рахунок 279907,45 грн.
(грошові кошти в сумі 4262,55 грн. склали
комісійну винагороду відповідно до
умов договору № 009-Т/12137 від 01.10.2013 року),
що підтверджується випискою про
проведені операції по поточному
рахунку відповідача від 11.10.2013 року
(а.с.46).

Як з'ясувалось в подальшому, платіжна
картка MasterCard (№ НОМЕР_2)
випущена/емітована банком ПАТ КБ
"ПриватБанк" на ім'я ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та станом на день
проведення операції (11.10.2013 року)
залишок коштів по вказаній карті
складав 0,00 грн. На підтвердження чого
позивачем надано довідку ПАТ КБ
"ПриватБанк" від 14.10.2013 року № 936566 (а.с.47).

У зв'язку з порушенням відповідачем,
при здійснені операції щодо проведення
11.10.2013 року транзакції з застосуванням
платіжної картки міжнародної
платіжної системи MasterCard (№ НОМЕР_2) на
суму 284170,00 грн., умов договору
енквайрингу та додатків до нього ПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" пред'явило
позов про стягнення з відповідача
грошових коштів в сумі 279907,45 грн., як
безпідставно отриманих відповідно до
ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Господарський вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України (частина 2 статті 175
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків (ст.ст. 11, 626
Цивільного кодексу України), які мають
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до
договору (ст. 526 Цивільного кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1) набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2) відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі було
укладено договір еквайрингу № 009-Т/12137
від 01.10.2013 року, а кошти, які ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" просить стягнути з
ТОВ "Атлантик", отримано останнім
відповідно до положень вказаного
договору як відшкодування позивачем
відповідачу грошових коштів за
операції, що здійснені з використанням
платіжних карток на обладнанні, що
надавалось банком організації (п. 2.2.
договору екварингу), тобто кошти було
набуто за наявності правових підстав в
межах договірних відносин, тому їх не
може бути витребувано з відповідача
відповідно до положень ст. 1212
Цивільного кодексу України.

За викладених обставин господарський
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню господарським судом.

На підставі ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Одночасно з поданням позову ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" подано заяву №
7-09/9-301600/503 від 17.04.2014 року про
забезпечення позову до ТОВ "Атлантик"
шляхом накладення арешту на грошові
кошти в сумі 294809,96 грн., що належать
відповідачу і знаходяться на поточних
рахунках в банківських установах
України.

Клопотанням від 13.05.2014 року позивач,
уточнив прохальну частину заяви про
забезпечення позову та просив суд
накласти арешт на грошові кошти в сумі
294809,96 грн., що належать відповідачу і
знаходяться на поточних рахунках: №
917 в АТ "БМ Банк", МФО 380913 та №
8301 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит",
МФО №00101.

Розглядаючи заявлене клопотання
господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Враховуючи висновок суду про
неправомірність та необґрунтованість
даного позову, господарський суд
вважає, що заява № 7-09/9-301600/503 від 17.04.2014
року про забезпечення позову до ТОВ
"Атлантик" шляхом накладення арешту на
грошові кошти в сумі 294809,96 грн., що
належать відповідачу і знаходяться на
поточних рахунках: № 917 в АТ "БМ
Банк", МФО 380913 та № 8301 в АТ "Банк
"Фінанси та Кредит", МФО №00101 не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 28.05.2014 року
господарським судом оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 66, 67, 82,
84, 85, 87, 116 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И
В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Відмовити в задоволені заяви ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" № 7-09/9-301600/503 від
17.04.2014 року про забезпечення позову до
ТОВ "Атлантик" шляхом накладення арешту
на грошові кошти в сумі 294809,96 грн., що
належать відповідачу і знаходяться на
поточних рахунках: № 917 в АТ "БМ
Банк", МФО 380913 та № 8301 в АТ "Банк
"Фінанси та Кредит", МФО №00101.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Засвідчений належним чином примірник
рішення направити ПАТ КБ "Приватбанк"
за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ,
Жовтневий район, вул. Набережна
Перемоги, 50; ОСОБА_1 за адресою: 27400,
АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 02.06.2014 року.

Суддя
М.С. Глушков