м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про
вжиття запобіжних заходів

№ 910/9783/14 23.05.14

Суддя господарського суду міста Києва
Головіна К.І., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Салвей"

особа, щодо якої просять вжити
запобіжні заходи - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1

про вжиття запобіжних заходів

До господарського суду міста Києва
надійшла заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Салвей" про вжиття
запобіжних заходів до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1

Вивчивши подані матеріали, приходжу до
висновку, що заява Товариства з
обмеженою відповідальністю "Салвей"
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 43-1 ГПК України особа, яка
має підстави побоюватись, що подача
потрібних для неї доказів стане згодом
неможливою або утрудненою, а також
підстави вважати, що її права порушені
або існує реальна загроза їх порушення,
має право звернутися до господарського
суду з заявою про вжиття запобіжних
заходів до подання позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 43-3 ГПК України
заява про вжиття запобіжних заходів
повинна містити обставини, якими
заявник обґрунтовує необхідність
вжиття запобіжних заходів.

Такі обставини мають узгоджуватися з
приписами ст. 43-1 ГПК, а за змістом п. 5 ч. 1
ст. 43-3 і ч. 3 ст. 43-4 ГПК - також й
підтверджуватись відповідними
доказами, витребування й оцінка яких
здійснюється господарським судом за
загальними правилами ГПК про докази.
Зокрема, заявник має подати докази,
достатні для впевненості в тому, що
його право порушується або
невідворотно буде порушено особою,
щодо якої він просить вжити запобіжні
заходи.

У заяві Товариство з обмеженою
відповідальністю "Салвей" просить суд
вжити запобіжні заходи шляхом
витребування у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 матеріали нотаріальної
справи, відкритої 08.05.2014 р. за
заявою ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» у
зв'язку із вчиненням виконавчого
напису нотаріусом про повернення
об'єкту фінансового лізингу,
зареєстрованого в реєстрі під № 776.

Заявник побоюється, що після звернення
ТОВ "Салвей" з позовом до суду про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, приватний
нотаріус ОСОБА_1 може замінити частини
документів у матеріалах вказаної
нотаріальної справи.

Разом з тим, заявник не подав суду
доказів, які б свідчили про вчинення
приватним нотаріусом ОСОБА_1 будь-яких
дій щодо заміни документів у
матеріалах нотаріальної справи або про
наміри вчинення таких дій, а також не
надав доказів достатніх для
впевненості в тому, що невжиття
запобіжних заходів утруднить чи
зробить неможливим подачу потрібних
доказів господарському суду.

Відповідно до Листа Вищого
господарського суду від 20.04.2007 р. № 01-8/251
"Про деякі питання практики вжиття
запобіжних заходів" у вирішенні
питання про вжиття запобіжних заходів
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності їх застосування з
урахуванням такого: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника; наявності зв'язку між
конкретним видом запобіжних заходів і
предметом відповідної позовної вимоги,
яку заявник повинен подати у строк,
встановлений частиною третьою ст. 43-3
ГПК України; імовірності настання
обставин, зазначених у ст. 43-1 ГПК
України; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
третіх осіб.

Заявник не довів суду необхідність
застосування запобіжних заходів та
ймовірність настання обставин,
визначених ст. 43-1 ГПК України, а тому
суддя приходить до висновку, що подана
заява є необгрунтованою.

Крім того, суддя зазначає, що дії по
заміні та вилученню документів у
нотаріальній справі є кримінальним
злочином, а відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК
України лише вирок суду з кримінальної
справи, що набрав законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
при вирішенні спору з питань, чи мали
місце певні дії та ким вони вчинені.

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у
разі відсутності підстав, встановлених
ст. 43-1 цього Кодексу, а також
невиконання вимог, передбачених
частиною третьою цієї статті,
господарський суд виносить ухвалу про
відмову в задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного суд
відмовляє у заяві Товариства з
обмеженою відповідальністю "Салвей"
про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4, 86 ГПК України,
суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Салвей"
про вжиття запобіжних заходів
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
господарський суд м. Києва протягом
п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя
К.І. Головіна