ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.05.2014р.
Справа № 17/100

Господарський суд Донецької
області у складі судді Макарової Ю.В.,
при секретарі Гречух В.М.,
розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Макіївпромтранс", м.Макіївка про зміну
способу та порядку виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 04.07.2011р. шляхом розстрочення
виконання рішення суду строком на
шість місяців

по справі №17/100

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Макіївпромтранс", м.Макіївка

до відповідача: Державного
підприємства «Макіїввугілля»,
м.Макіївка

про: стягнення 6952975,30грн.

За участю представників сторін:

Представник позивача: Костюк С.В.
(довіреність №01/06-565 від 05.05.2014р.),
Блінова О.Л. (довіреність №01-12/1543 від
19.12.2013р.)

Представник відповідача: Ластовенко
Є.В. (довіреність №08-81/01д)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 04.07.2011р. у справі
№17/100 з Державного підприємства
«Макіїввугілля», м.Макіївка, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Макіївпромтранс",
м.Макіївка, було стягнуто інфляційні
витрати в розмірі 5547826,25грн., 3 % річних у
розмірі 1405149,05грн., 25500грн. на
відшкодування витрат по сплаті
державного мита, 236грн. на
відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення набрало законної сили
29.07.2011р.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 25.02.2013р. було
задоволено заяву відповідача
Державного підприємства
«Макіїввугілля» про відстрочення
виконання рішення суду від 04.07.2011р. до
31.12.2015р.

Постановою Донецького
апеляційного суду від 26.03.2013р. ухвалу
господарського суду Донецької області
від 25.02.2013р. по справі №17/100 було
залишено без змін.

Постановою Вищого
господарського суду від 12.08.2013р.
ухвалу господарського суду Донецької
області від 25.02.2013р. та постанову
Донецького апеляційного суду від
26.03.2013р. по справі №17/100 було залишено
без змін.

28.04.2014р. позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Макіївпромтранс", м.Макіївка,
звернувся до господарського суду
Донецької області із заявою №01-06/517 від
22.04.2014р. по справі №17/100, в якій просить
суд змінити спосіб та порядок
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 04.07.2011р. шляхом
розстрочення виконання рішення суду
строком на шість місяців рівними
частинами по 1163118,55грн. щомісячно з
моменту винесення відповідної ухвали
суду.

Розпорядженням голови
господарського суду Донецької області
справу №17/100 було передано на
автоматичний розподіл, яким для
розгляду вказаної справи призначено
суддю Макарову Ю.В.

Ухвалою від 30.04.2014р. суд прийняв до
розгляду вказану заяву та призначив до
розгляду на 12.05.2014р.

В обґрунтування поданої заяви
заявник посилається на скрутне
фінансове становище Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Макіївпромтранс", м.Макіївка
(стягувача за наказом суду),
відсутність можливості через не
погашення Державним підприємством
«Макіїввугілля» багатомільйонної
заборгованість забезпечувати належне
утримання майна підприємства,
відсутність коштів на виплату
заробітної плати, закупівлю дизельного
палива, на заміну залізничних шляхів та
стрілочних переводів, здійснення
ремонту локомотивів та вагонів,
придбання матеріалів, мінімально
необхідних для функціонування
підприємства. Крім того у заяві позивач
зазначив, що відповідач здійснив
підготовку та впровадження
інвестиційних проектів з введення
нових лав, які заплановані протягом
2013року, у зв'язку з чим відповідач має
можливість добувати більше вугілля,
тим самим отримувати більше коштів.

Отже, за ствердженням позивача,
надане судом відстрочення виконання
рішення господарського суду до 31.12.2015р.
не враховує фінансове становище сторін
та порушує баланс їх матеріальних
інтересів.

На підтвердження викладених
обставин відповідач надав суду
належним чином засвідчені копії заявок
на придбання матеріалів, запасних
частин, спецодягу, балансу (звіту про
фінансовий стан) ТОВ «Макіївпромтранс»
на 28.02.2014р., довідку про кредиторську та
дебіторську заборгованість товариства
на 28.02.2014р., довідку про заборгованість
по заробітній платі на 01.04.2014р., довідку
про заборгованість перед бюджетом на
01.04.2014р., довідку про склад невідкладних
витрат на поточний місяць, роздруківку
з сайту ДП «Макіїввугілля».

12.05.2014р. через канцелярію
господарського суду від позивача по
справі надійшли письмові доповнення до
заяви, у яких зазначив, що обставинами,
що ускладнюють або роблять неможливим
виконання судового рішення є те, що
погіршення фінансового стану,
щомісячне зростання кредиторської
заборгованості позивача, наявність
заборгованості по заробітній платі та
значні інфляційні процеси в державі
неминуче призведуть до банкрутства
позивача та ліквідації останнього ще
до настання строку виконання судового
рішення по справі, що взагалі
унеможливить виконання судового
рішення.

В судове засідання, призначене на
12.05.2014р., представник заявника
(позивача) з'явився, просив суд
задовольнити заяву про зміну способу
та порядку виконання судового рішення.

В судове засідання, призначене на
12.05.2014р., представник боржника
(відповідача) з'явився, проти
задоволення заяви позивача про зміну
способу та порядку виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 04.07.2011р. по справі №17/100 заперечив з
підстав, які викладені у наданому через
канцелярію суду 12.05.2014р. відзиві №01-81/481
від 12.05.2014р.

Зокрема, відповідач зазначив, що на
теперішній час відповідно до ухвали
господарського суду Донецької області
від 25.02.2013р. строк виконання рішення по
справі №17/100 ще не настав, на теперішній
час Державне підприємство
«Макіїввугілля» не має можливості
сплатити присуджені до стягнення
грошові кошти у зв'язку зі скрутним
фінансовим становищем підприємства. За
твердженнями відповідача, стягнення
заборгованості за рішенням суду по
справі №17/100 в умовах нестабільної
ситуації в країні може призвести до
соціальної напруженості в колективі,
оскільки всі кошти від реалізації
продукції Державне підприємство
«Макіїввугілля» спрямовує на виплату
заробітної плати шахтарям та охорону
праці, в тому числі стверджує, що
стягнення заборгованості може
призвести до припинення господарської
діяльності підприємства.

Разом з цим, відповідач посилається
на те, що на протязі 2013-2019 років у
підприємства буде можливість
покращення свого фінансового
становища за рахунок вводу в
експлуатацію шахти ім. В.М. Бажанова та
реалізації інвестиційних проектів.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши в
порядку статті 43 ГПК України матеріали
справи, суд дійшов висновку, що заява
№01-06/517 від 22.04.2014р. не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.115
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) рішення
господарського суду, набувши законної
сили, виконуються в порядку,
встановленому цим Кодексом і Законом
України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.116 ГПК України
передбачено, що виконання рішення
господарського суду здійснюється на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.
(п.7.1.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України").

Підставою для зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, які ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
зміну способу і порядку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Заява, що розглядається, подана ТОВ
"Макіївпромтранс" на підставі ст. 121 ГПК
України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 121
ГПК України, обов'язок доведення
належними та допустимими доказами
наявність обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим встановленим господарським
судом способом, покладається на
заявника.

Як встановлено судом, ухвалою
господарського суду Донецької області
від 25.02.2013р., яка залишена без змін
апеляційною та касаційною інстанціями,
суд відстрочив виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 04.07.2011р. у справі №17/100 про стягнення
6952975,30 грн. до 31 грудня 2015 року.

Таким чином, фактичне виконання
рішення у даній справі на момент
звернення ТОВ "Макіївпромтранс" з
заявою про зміну способу та порядку
його виконання ще не здійснювалося,
оскільки строк виконання рішення суду
ще не настав, що взагалі спростовує
висновок про неможливість виконання
рішення суду встановленим способом.

Нарізі заявником всупереч ст. 33 ГПК
України не надано доказів неможливості
виконання відповідачем рішення суду по
справі №17/100 після 31.12.2015р., тобто
виконати його у порядку і спосіб раніше
встановленим ухвалою суду від 25.02.2013р.

Навпаки, сам позивач у заяві
посилається на те, що на наступний час
Державне підприємство «Макіїввугілля»
здійснив підготовку та впровадження
інвестиційних проектів, які
заплановані на протягом 2013 року, у
зв'язку чим на думку позивача з
введенням нових лав боржник має
можливість добувати більше вугілля,
тим самим отримувати дохід від
діяльності.

Посилання заявника відносно того, що
обставинами, які ускладнюють або
роблять неможливим виконання судового
рішення є погіршення в свою чергу
фінансового стану позивача, що може
призвести до банкрутства та ліквідації
останнього ще до настання строку
виконання судового рішення у справі
№17/100, суд вважає передчасними, так як в
матеріалах справи відсутні докази
порушення відносно ТОВ
"Макіївпромтранс" справи про
банкрутство, як і докази суцільної
збитковості діяльності товариства,
зупинення виробничих процесів на
підприємстві, тощо. Наразі відповідно
до представленого заявником суду
балансу (звіту про фінансовий стан) на
28.02.2014р. у позивача наявні виробничі
запаси, дебіторська заборгованість за
розрахунками з бюджетом на кінець
звітного періоду зменшилась, згідно
звіту наявна в свою чергу дебіторська
заборгованість контрагентів перед
товариством за продукцію, товари,
роботи, послуги.

Суд вважає, що на час винесення ухвали
позивачем не доведено, що відмова у
розстроченні виконання рішення суду на
строк саме протягом шести місяців
рівними частинами з моменту винесення
судом відповідної ухвали беззаперечно
призведе до банкрутства, ліквідації
ТОВ "Макіївпромтранс".

Заявником всупереч ст. 33 ГПК України не
доведено ускладнення виконання
рішення у даній справі внаслідок
зазначених обставин.

Доводи заявника зводяться більш до
того, що надана ухвалою суду від 04.07.2011р.
відстрочка виконання судового рішення
призведе до негативних наслідків для
позивача, впливатиме на його
фінансовий стан, а не на обставини, що
унеможливлюють або утруднюють
виконання судового рішення у даній
справі.

Наведені відповідачем підстави
для зміни способу і порядку виконання
судового рішення не є тими
об'єктивними, виключними обставинами,
які є підставою для зміни способу і
порядку виконання судового рішення за
приписами ст. 121 ГПК України.

З огляду на приписи ст. 121 ГПК України,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість вимог заявника,
враховуючи недоведеність належними та
допустимими доказами факту
неможливості виконання рішення суду по
справі № 17/100 у порядку та способом вже
встановленим ухвалою суду від 25.02.2013р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33-36, 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Макіївпромтранс",
м.Макіївка про зміну способу та порядку
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 04.07.2011р. по справі
№17/100 шляхом розстрочення виконання
рішення суду строком на шість місяців
рівними частинами щомісячно по
1163118,55грн. щомісячно з моменту
винесення відповідної ухвали суду.

Дана ухвала може бути оскаржена у
порядку передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
Ю.В. Макарова