ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
Справа № 915/302/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Атаманюк
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 55000

поштова адреса: АДРЕСА_2

до відповідача Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області,
вул. Дружби народів, буд. 48, м.
Южноукраїнськ, Миколаївська область,
55000

до відповідача Головного управління
Державної казначейської служби
України у Миколаївській області, пр.
Леніна, 141-В, м. Миколаїв, 54055

про стягнення авансу у сумі 31 867, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_5, довіреність № ВТТ
138454 від 28.02.2014 року;

від відповідача Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області
представник не з'явився;

від відповідача Головного управління
Державної казначейської служби
України у Миколаївській області
представник не з'явився.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулась до господарського суду
Миколаївської області з позовними
вимогами до відповідача
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області, до відповідача
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Миколаївській області про стягнення
авансу у сумі 31 867, 00 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 11.03.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 25.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 25.03.2014 року
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача Головне управління
Державної казначейської служби
України у Миколаївській області та
відкладено розгляд справи на 03.04.2014
року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 03.04.2014 року
залучено до участі у справі іншого
відповідача Головне управління
Державної казначейської служби
України у Миколаївській області,
почато розгляд справи заново та
відкладено розгляд справи на 15.05.2014
року.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.05.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав
зазначених у позовній заяві (арк.
справи 2-3) та запереченнях на відзив
(арк. справи 68) та просив суд позов
задовольнити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог представник
позивача зазначив наступне.

24.12.2009 року Южноукраїнською міською
радою Миколаївської області винесено
рішення № 1218, яким надано згоду на
продаж ФОП ОСОБА_2 земельної ділянки по
АДРЕСА_3, площею 0,442 га для розміщення та
обслуговування торгівельного
павільйону, доручено Управлінню
розвитку інфраструктури
Южноукраїнської міської ради
підготувати проект договору з ФОП
ОСОБА_2 на оплату авансового внеску в
розмірі 20% вартості земельної ділянки,
визнаної за нормативною грошовою
оцінкою земельної ділянки.

17.03.2011 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 та
Южноукраїнською міською радою
Миколаївської області було укладено
договір на оплату авансового внеску в
рахунок оплати ціни земельної ділянки,
відповідно до п. п. 6, 7 якого визначено,
що позивач протягом трьох днів з
моменту укладення цього договору
сплачує відповідачу авансовий внесок в
сумі 31 867, 00 грн. в рахунок оплати ціни
земельної ділянки.

На виконання умов договору 17.03.2011 року
позивач сплатив відповідачу авансовий
внесок в рахунок оплати ціни земельної
ділянки в сумі 31 867, 00 грн., що
підтверджується квитанцією.

Проте, внаслідок бездіяльності
відповідача договір купівлі-продажу
земельної ділянки укладено не було.

13.12.2013 року та 13.01.2014 року позивач
звертався до відповідача із заявами,
згідно яких просив повідомити
інформацію про дату викупу земельної
ділянки.

Листом від 17.01.2014 року відповідач
повідомив позивача про неможливість
надання інформації щодо дати укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки.

В зв'язку з цим, 05.02.2014 року позивач
звернувся до відповідача із заявою,
згідно з якою просив повернути
авансовий внесок, сплачений в рахунок
оплати ціни земельної ділянки в сумі 31
867, 00 грн.

Станом на день звернення до суду з
позовом відповідач не повернув
сплачений позивачем аванс.

Отже, оскільки договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0442 га, який би за своєю формою
та змістом відповідав вимогам закону,
сторонами укладено не було, сплачені
позивачем в рахунок оплати ціни
земельної ділянки грошові кошти у сумі
31 867, 00 грн. за своєю правовою природою
є авансом і підлягають поверненню.

Із посиланням на приписи ст. 546, 570, 635 ЦК
України, позицію Вищого господарського
суду України, викладену у постановах
від 12.06.2012 року у справі № 55/385, від 13.04.2011
року у справі № 13/296 та Верховного суду
України в постанові від 13.02.2013 року по
справі № 6-176цс12 та висновку від 01.07.2013
року позивач просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача 31 867,
00 грн. авансу.

Відповідач Южноукраїнська міська рада
не скористалась наданим їй ст. 22 ГПК
України правом та повноважного
представника в судові засідання 25.03.2014
року, 03.04.2014 року та 15.05.2014 року не
направляла, хоча про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення, які наявні в матеріалах
справи (арк. справи 16, 75, 79).

24.03.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області надійшла факсограмма
клопотання відповідача про розгляд
справи без участі представника
відповідача (арк. справи 48). Подане
клопотання мотивоване відсутністю
фінансового ресурсу у Южноукраїнської
міської ради. Подане клопотання про
розгляд справи без участі представника
відповідача розглянуто судом в
судовому засіданні 25.03.2014 року та
задоволено, про що зазначено у
протоколі судового засідання від 25.03.2014
року (арк. справи 56) та в ухвалі суду від
25.03.2014 року (арк. справи 57-58).

24.03.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від відповідача
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області надійшов відзив
на позовну заяву із доданими
документами (арк. справи 23-24). В поданому
суду відзиві відповідач зазначає, що
здійснити процедуру продажу земельної
ділянки в інший спосіб, ніж той, що
встановлений законодавством України
неможливо. Також відповідач звертає
увагу, що ні Договором від 17.03.2011 року,
ні чинним законодавством України чітко
не визначений строк, протягом якого
повинна бути проведена процедура
продажу земельної ділянки.

Южноукраїнська міська рада не змінила
своїх намірів щодо продажу позивачу
визначеної земельної ділянки, позивач
вимагаючи повернення авансового
внеску, перерахованого в оплату ціни
земельної ділянки, порушує умови
договору від 17.03.2011 року, а саме
відмовляється від подальшого
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки.

В своєму відзиві відповідач зазначає,
що твердження позивача про те, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки не укладений у зв'язку з
бездіяльністю Южноукраїнської міської
ради є безпідставними та не
відповідають дійсності.

Відповідач у поданому суду відзиві
просить суд в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Відповідач Головне управління
Державної казначейської служби
України у Миколаївській області не
скористалось наданим йому ст. 22 ГПК
України правом та повноважного
представника в судові засідання 03.04.2014
року та 15.05.2014 року не направило, хоча
про дату, час та місце розгляду справи
було повідомлено належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення, які
наявні в матеріалах справи (арк. справи
74, 77), причини неявки суду не
повідомлено, вимоги ухвал суду щодо
подання письмового відзиву по суті
спору не виконано.

Явка повноважного представника
відповідача не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Судом здійснено усі заходи щодо
повідомлення належним чином
відповідача про дату, час та місце
судових засідань.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 з
останніми змінами від 17.12.2013 року у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Суд дійшов висновку про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

08.12.2009 року позивач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
Южноукраїнської міської ради з заявою
про надання згоди на продаж земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення, площею 0, 0442 га, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_3. В заяві
позивачем також надана згода на
укладення договору про оплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки (арк. справи 26).

24.12.2009 року Южноукраїнською міською
радою прийнято рішення № 1218 «Про
надання згоди на продаж земельної
ділянки Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 для комерційного використання
під розміщення та обслуговування
магазину по АДРЕСА_3» (арк. справи 27).

Вказаним рішенням надано згоду на
продаж ФОП ОСОБА_2 земельної ділянки по
АДРЕСА_3, площею 0,442 га для розміщення та
обслуговування торгівельного
павільйону (п. 1.1 рішення).

Доручено Управлінню розвитку
інфраструктури Южноукраїнської
міської ради підготувати проект
договору з ФОП ОСОБА_2 на оплату
авансового внеску в розмірі 20% вартості
земельної ділянки, визнаної за
нормативною грошовою оцінкою
земельної ділянки (п. 2.1 рішення).

Вирішено виступити замовником
експертної грошової оцінки земельної
ділянки (п. 2.2 рішення).

17.03.2011 року між Южноукраїнською міською
радою та Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 було укладено Договір на оплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки (арк. справи 8).

Умовами Договору на оплату авансового
внеску в рахунок оплати ціни земельної
ділянки сторонами погоджено наступне.

Відповідно до п. 1 Договору предметом
цього договору є порядок та розмір
сплати Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки площею
0,0442 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_3, цільове призначення ділянки -
землі житлової та громадської
забудови, функція використання -
комерційне використання, яку має намір
придбати Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, а також порядок використання
коштів, сплачених в рахунок авансового
внеску.

Відповідно до п. 2 Договору
Южноукраїнська міська рада замовляє
роботу з проведення експертної
грошової оцінки земельної ділянки,
зазначеної у п. 1 цього Договору, що
проводиться організаціями, які мають
відповідну ліцензію на виконання цього
виду робіт.

Відповідно до п. 3 Договору у разі
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки, ціна земельної
ділянки визначається з урахуванням її
експертної грошової оцінки.

Відповідно до п. 6, 7 Договору авансовий
внесок становить 20% вартості
нормативно-грошової оцінки земельної
ділянки, зазначеної в п. 5, а саме 31 867,
00 грн. Протягом 3 днів з моменту
укладення цього договору Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 сплачує
Южноукраїнській міській раді на
розрахунковий рахунок 1010,
призначення платежу - авансовий внесок
в рахунок оплати ціни земельної
ділянки, отримувач - місцевий бюджет м.
Южноукраїнська, ЄДРПОУ отримувача
22433165, банк отримувача ГУДКУ у
Миколаївській області, МФО банку 826013,
що становить 31 867, 00 грн.

Відповідно до п. 9 Договору у разі
відмови Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 від укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
кошти сплачені покупцем в рахунок
авансового внеску не повертаються.

Судом встановлено, що на виконання умов
Договору на оплату авансового внеску в
рахунок оплати ціни земельної ділянки
позивачем Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 було сплачено 31 867, 00 грн., що
підтверджується квитанцією № 37 від
17.03.2011 року (арк. справи 9).

13.12.2013 року та 13.01.14 року позивач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 зверталась до
Южноукраїнської міської ради із
заявами, в яких просила надати
інформацію про дату викупу нею
земельної ділянки (арк. справи 10, 10 на
звороті).

05.02.2014 року позивач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до
Южноукраїнської міської ради із
заявою, в якій просила повернути
сплачений авансовий внесок в розмірі 31
867 грн. (арк. справи 11).

Відповідно до листа Южноукраїнської
міської ради вих. № 195/02-33/20 від 17.01.2014
року виконавчим комітетом
Южноукраїнської міської ради на 29.11.2013
року призначалось засідання комісії з
проведення конкурсного відбору
суб'єктів оціночної діяльності в сфері
оцінки земель та виконавців робіт із
землеустрою, але в зв'язку з поданням
претендентами на участь у конкурсі не
повного пакету документів, комісією
було запропоновано визнати конкурс
таким, що не відбувся. Повторне
засідання комісії було призначено на
16.01.2014 року, конкурсну документацію
необхідно було подати за чотири робочі
дні до засідання комісії. Станом на
09.01.2014 року суб'єкти оціночної
діяльності не подали документи на
участь у вищевказаному конкурсі, в
зв'язку з чим конкурс не було проведено.
На момент направлення вказаного листа
надати інформацію щодо остаточної дати
викупу неможливо (арк. справи 12).

Вищевказані обставини і стали
підставою для звернення позивача до
суду із позовом про повернення
авансового внеску в розмірі 31 867 грн.

При цьому, судом враховано наступне.

При вирішенні спору судом застосовано
законодавство в редакціях, які діяли на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до п. 2 ст. 78 ЗК України право
власності на землю набувається та
реалізується на підставі Конституції
України, цього Кодексу, а також інших
законів, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання:
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЗК України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень здійснюють продаж
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на
них (оренди, суперфіцію, емфітевзису)
громадянам, юридичним особам та
іноземним державам на підставах та в
порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЗК України
продаж громадянам і юридичним особам
земельних ділянок державної (крім
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації)
та комунальної власності для потреб,
визначених цим Кодексом,
провадиться місцевими державними
адміністраціями, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим або
органами місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 128 ЗК
України громадяни та юридичні особи,
зацікавлені у придбанні земельних
ділянок у власність, подають заяву
(клопотання) до відповідного органу
виконавчої влади або сільської,
селищної, міської ради чи
державного органу приватизації. У
заяві (клопотанні) зазначаються місце
розташування земельної ділянки, її
цільове призначення, розміри та площа,
а також згода на укладення договору
про оплату авансового внеску в
рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЗК України
орган державної влади або орган
місцевого самоврядування у місячний
строк розглядає заяву (клопотання) і
приймає рішення про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (якщо
такий проект відсутній) та/або про
проведення експертної грошової
оцінки земельної ділянки чи про
відмову в продажу із зазначенням
обґрунтованих причин відмови.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЗК України
ціна земельної ділянки визначається
за експертною грошовою оцінкою, що
проводиться організаціями, які мають
відповідну ліцензію на виконання цього
виду робіт, на замовлення органів
державної влади або органів
місцевого самоврядування.
Фінансування робіт з проведення
експертної грошової оцінки
земельної ділянки здійснюється за
рахунок внесеного покупцем авансу, що
не може бути більшим ніж 20
відсотків вартості земельної ділянки,
визначеної за нормативною грошовою
оцінкою земельної ділянки.

Сума авансового внеску
зараховується до ціни продажу
земельної ділянки. У разі відмови
покупця від укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки
сума авансового внеску не
повертається.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЗК України
кошти, отримані від продажу земельних
ділянок державної або комунальної
власності, зараховуються органами
державної влади або органами
місцевого самоврядування відповідно
до державного та/або місцевих бюджетів
у порядку, визначеному законом.

Порядок здійснення розрахунків з
розстроченням платежу за придбання
земельної ділянки державної та
комунальної власності, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 квітня 2009 року № 381 (з урахуванням
внесених постановою КМ України № 806 від
24.07.09 року змін) визначає механізм
здійснення розрахунків з
розстроченням платежу за придбання
громадянами та юридичними особами
(далі - покупці) земельних ділянок
державної та комунальної власності
(далі - земельна ділянка).

Відповідно до п. 7 вищевказаного
Порядку покупці, заінтересовані у
придбанні земельних ділянок державної
та комунальної власності, укладають
договір про оплату авансового внеску
в рахунок оплати ціни земельної
ділянки з органом, що здійснює
продаж земельних ділянок (далі -
уповноважений орган), та сплачують
авансовий внесок. Авансовий внесок
зараховується на рахунки, відкриті в
органах Державного казначейства.

Відповідно до п. 9-13 Порядку авансові
внески використовуються для
фінансування робіт з проведення
експертної грошової оцінки земельної
ділянки.

Закупівля послуг з проведення
експертної грошової оцінки земельної
ділянки здійснюється відповідно до
законодавства з питань закупівлі
товарів, робіт і послуг за державні
кошти.

Уповноважений орган визначає на
конкурентних засадах суб'єкта
оціночної діяльності, що має ліцензію
на проведення експертної грошової
оцінки земельної ділянки.

Вартість проведення експертної
грошової оцінки земельної ділянки не
може бути більшою ніж авансовий внесок
покупця такої ділянки.

Відповідно до п. 13 Порядку залишок
авансового внеску після сплати
вартості проведення експертної
грошової оцінки земельної ділянки на
підставі довідки уповноваженого
органу перераховується органом
Державного казначейства до
відповідного бюджету на рахунок, на
якому обліковуються надходження від
продажу землі і нематеріальних
активів.

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

За приписами ст. 570 ЦК України та ч.
8 ст. 128 ЗК України забезпечувальна
функція авансового внеску
проявляється у спонуканні покупця до
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки. Сплата авансового
внеску не покладає на покупця
земельної ділянки обов'язку укласти
договір купівлі-продажу, але у разі
відмови від його укладення, покупець
позбавляється права вимагати
повернення сплаченого ним авансового
внеску.

Відповідно до ч. 1-2, 4-5 ст. 201 ЗК
України грошова оцінка земельних
ділянок визначається на рентній
основі. Залежно від призначення та
порядку проведення грошова оцінка
земельних ділянок може бути
нормативною і експертною. Експертна
грошова оцінка використовується при
здійсненні цивільно-правових угод щодо
земельних ділянок. Грошова оцінка
земельних ділянок проводиться за
методикою, яка затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 5 Закону України
«Про оцінку земель» експертна грошова
оцінка земельних ділянок та прав на
них проводиться з метою визначення
вартості об'єкта оцінки. Експертна
грошова оцінка земельних ділянок
використовується при здійсненні
цивільно-правових угод щодо земельних
ділянок та прав на них, крім випадків,
визначених цим Законом, а також іншими
законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» рецензування звіту про
оцінку майна (акта оцінки майна)
здійснюється на вимогу особи, яка
використовує оцінку майна та її
результати для прийняття рішень, у тому
числі на вимогу замовників (платників)
оцінки майна, органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, судів та інших осіб,
які мають заінтересованість у
неупередженому критичному розгляді
оцінки майна, а також за власною
ініціативою суб'єкта оціночної
діяльності. Підставою для проведення
рецензування є письмовий запит до
осіб, які відповідно до цієї статті
мають право здійснювати рецензування
звіту про оцінку майна (акта оцінки
майна).

Судом також встановлено наступне.

Розпорядженням Южноукраїнського
міського голови № 171-р від 03.06.2011 року
«Про утворення робочої групи з
проведення конкурсного відбору
суб'єктів оціночної діяльності в сфері
оцінки земель та виконавців робіт із
землеустрою та затвердження її складу»
було утворено робочу групу з
проведення конкурсного відбору
суб'єктів оціночної діяльності в сфері
оцінки земель та виконавців робіт із
землеустрою та затверджено її склад (п.
1 розпорядження) (арк. справи 28).

28.07.2011 року між Южноукраїнською міською
радою та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_7 було підписано Договір № 126 на
виконання робіт з експертної грошової
оцінки земельної ділянки на території
міста Южнокраїнська, предметом якого є
виконання робіт з експертної грошової
оцінки земельної ділянки загальною
площею 0,0442 га з метою визначення її
вартості для продажу (п. 1.1 Договору), та
місце розташування земельної ділянки:
АДРЕСА_3, землекористувач - ОСОБА_2 (п. 1.2
Договору) (арк. справи 29-31). На підставі
вказаного договору було надано
Висновок експерта про експертну оцінку
земельної ділянки, яка становить 85 696
грн. Висновок є невід'ємною і складовою
частиною Звіту про експертну грошову
оцінку земельної ділянки, у якому
наведені всі передумови проведення
оцінки, методологічні і методичні
обгрунтування, пояснення, припущення
та розрахунки, а також судження і
висновки експертів (арк. справи 32).

В подальшому в результаті рецензування
звіту, листами виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради від 12.10.2011
року вих. № 3489/02-09-24 та повторно 09.02.2012
року вих. № 500/01-15/27 звіти було
направлено на доопрацювання.
Виконавцем робіт з експертної оцінки в
той самий час було проведено державну
експертизу землевпорядної
документації, про що свідчить Висновок
від 01.12.2011 року № 731 (арк. справи 33, 35, 38-39).

27.03.2012 року виконавцем робіт Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7 на адресу
виконавчого комітету Южноукраїнської
міської ради надіслано Звіт та
коректурний аркуш щодо усунення
зауважень, викладених у рецензіях ПП
"Форікс-Н" на звіти з експертної
грошової оцінки земельних ділянок (арк.
справи 36, 39).

Однак, Звіт втратив свою чинність 03.08.2012
року.

30.05.2013 року Южноукраїнською міською
радою було прийнято рішення № 941 «Про
виконання рішень Южноукраїнської
міської ради щодо здійснення продажу
земельних ділянок», яким було доручено
відділу земельних відносин та екології
Южноукраїнської міської ради
оголосити конкурс на відбір суб'єктів
оціночної діяльності та виступити
замовником експертної грошової оцінки
земельних ділянок (арк. справи 37).

Виконавчим комітетом Южноукраїнської
міської ради тричі (оголошення у газеті
«Контракт» випуск № 92 (2687) від 13.11.2013
року (арк. справи 42), випуск № 104(2699) від
15.12.2014 року (арк. справи 40), випуск № 10(2711)
від 12.02.2014 року (арк. справи 41) було
оголошено конкурс з відбору суб'єктів
оціночної діяльності в сфері оцінки
земель та виконавців робіт із
землеустрою, але вони визнані такими,
що не відбулись з причин зазначених у
протоколах, а саме: протоколі № 1 від
29.11.2013 року (арк. справи 34); протоколі № 2
від 04.12.2013 року (арк. справи 43-44);
протоколі № 3 від 16.01.2014 року (арк.
справи 45); протоколі № 4 від 04.03.2014 року
(арк. справи 46).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову з огляду на
наступне.

По-перше, заявою від 05.02.14 року про
повернення авансу в розмірі 31 867 грн.
позивач Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 фактично висловила відмову від
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки. Натомість, за
приписами п. 9 Договору у разі відмови
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки, кошти сплачені
покупцем в рахунок авансового внеску
не повертаються.

По-друге, вищевказаними поданими
доказами спростовуються твердження
позивача про те, що відповідач
Южноукраїнська міська рада ухиляється
від укладення договору купівлі-продажу
та не виконує взяті на себе
зобов'язання. Наявними в справі
доказами, які підтверджують факт
прийняття розпорядження про створення
радою робочої групи з проведення
конкурсного відбору суб'єктів
оціночної діяльності, прийняття радою
рішення про виконання рішень
Южноукраїнської міської ради щодо
здійснення продажу земельних ділянок,
неодноразове оголошення в засобах
масової інформації та проведення
конкурсів на відбір суб'єктів
оціночної діяльності тощо
підтверджується здійснення радою
заходів, які передбачені чинним
законодавством України та направлені
на реалізацію позивачем його права на
придбання зазначеної земельної
ділянки.

По-третє, умовами Договору на оплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки від 17.03.11 року не
передбачено жодних строків для
виконання зобов'язання. Крім того,
законодавством, яке регулює спірні
правовідносини, також не передбачено
жодних строків. Враховуючи викладене, в
суду відсутні правові підстави для
тверджень, що відповідач
Южноукраїнська міська рада не виконала
взяте на себе зобов'язання.

Щодо посилань позивача на приписи ст. 635
ЦК України, то слід зазначити, що
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Відтак, договір від 17.03.2011
року не може вважатись попереднім в
розумінні ст. 635 ЦК України, оскільки
має зовсім інший предмет та не містить
посилання на термін, дату та умови
укладання основного договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність правових підстав для
повернення авансового внеску в розмірі
31 867 грн.

Щодо посилань позивача на судову
практику, викладену в постановах
Вищого господарського суду України від
12.06.2012 року у справі № 55/385, від 13.04.2011
року у справі № 13/296 та Верховного суду
України в постанові від 13.02.2013 року по
справі № 6-176цс12, то слід зазначити
наступне.

Зі змісту постанови Вищого
господарського суду України від 12.06.2012
року у справі № 55/385 вбачається, що
предметом спору була вимога про
стягнення грошових коштів (авансу) за
неналежне виконання зобов'язань за
договором про надання послуг з
просування лікарських засобів (ст. 901 ЦК
України) з чітко визначеними строками
виконання зобов'язання (умовами
договору визначено обов'язок виконавця
щомісячно надавати звіти про поточні
преперати замовника в аптеках). За
результатами розгляду спору судом
прийнято рішення про стягнення
сплаченого стороною авансу у зв'язку з
невиконанням зобов'язання, за яким
передавався аванс.

Зі змісту постанови Судової палати у
цивільних справах Верховного суду
України від 13.02.2013 року по справі №
6-176цс12 вбачається, що предметом спору
була вимога про стягнення попередньої
оплати, внесеної на виконання умов
попереднього договору, за яким сторони
домовились не пізніше 14.10.08 року
укласти договори купівлі-продажу
будинку та частин двох земельних
ділянок. Крім того, умовами
попереднього договору передбачено
обов'язок сторони повернути грошові
кошти (попередню оплату) у випадку
відмови від укладення основних
договорів у визначений строк, тобто
14.10.08 року. За результатами розгляду
спору судом прийнято рішення про
стягнення (повернення) попередньої
оплати, у зв'язку з неукладенням
основних договорів (купівлі-продажу), у
визначений попереднім договором строк,
тобто у зв'язку з невиконанням
зобов'язання.

Зі змісту постанови Вищого
господарського суду України від 13.04.2011
року у справі № 13/296 вбачається, що
предметом спору була вимога про
повернення авансового платежу за
невиконання взятого на себе
зобов'язання в межах строку (стягнення
суми авансу, що мав бути зарахований до
суми договору купівлі-продажу
земельної ділянки). Умовами договору
про сплату авансу у вказаній справі
було передбачено, що кошти, сплачені
авансом, повертаються особі у випадку
відмови міської ради у продажу
земельної ділянки. За результатами
розгляду спору судом прийнято рішення
про стягнення авансу у зв'язку з
відхиленням міською радою проекту
рішення про продаж земельної ділянки, а
відтак відпала правова підстава, на
якій особа перерахувала аванс.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про неможливість
застосування судової практики, поданої
позивачем як на обгрунтування своєї
правової позиції, при вирішенні даного
спору, оскільки предмет та підстава
спору у даній справі не є тотожними зі
справами, що переглядались судами
вищих інстанцій. Як зазначено вище, у
справах, що переглядались судами вищих
інстанцій, в договорах були чітко
встановлені строки виконання
зобов'язань, а також містились умови (в
договорах) щодо можливості повернення
авансових платежів, що не відповідає
обставинам у даній справі.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необгрунтованими та безпідставними. В
позові слід відмовити.

Судовий збір відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК
України слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 127, 128, 201 ЗК України, Законом України
«Про місцеве самоврядування», Законом
України «Про оцінку земель», Законом
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні», Порядком здійснення
розрахунків з розстроченням платежу за
придбання земельної ділянки державної
та комунальної власності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 квітня 2009 року
№ 381, ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

відмовити в позові Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_1, виданий 14.02.97 року
Южноукраїнським МВ УМВС України у
Миколаївській області) до відповідача
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області (), до відповідача Головного
управління Державної казначейської
служби України у Миколаївській області
() про стягнення авансу у
сумі 31 867, 00 грн. (тридцять одна тисяча
вісімсот шістдесят сім грн.)

Судовий збір в розмірі 1 827 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн.)
покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.05.2014 року.

Суддя
Е.М.Олейняш