КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.
Справа№ Б8/191-10

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Копитової О.С.

Шипка В.В.

за участю секретаря Маковея Ю.І.,

від заявника - Поліщук А.А. (дов. від
02.01.2014),

від боржника - Кваша В.Ю. (дов. від 19.03.2014),

від Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області - Синебок І.С. (дов. від 09.07.2013),

розпорядник майна боржника -
арбітражний керуючий Кіцул С.Б.,

від прокуратури - Подоляка С.А. (ст.
прокурор відділу),

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Росава"

на ухвалу Господарського суду
Київської області від 17.03.2014

у справі № Б8/191-10 (суддя Лутак Т.В.)

за заявою Приватного акціонерного
товариства "Росава"

до Відкритого акціонерного товариства
"Росава"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 17.03.2014 визнано вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві частково на загальну
суму 11 123 891,67 грн., з яких: 11 115 004,21 грн. -
четверта черга та 8 887,46 грн. - шоста
черга задоволення вимог кредиторів.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, Приватне акціонерне
товариство "Росава" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції від 17.03.2014
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити кредиторські вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві до боржника в розмірі 5
985 722,87 грн. та включити їх до шостої
черги вимог кредиторів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Росава".

15.04.2014 в судовому засіданні від
представника заявника надійшла заява
про продовження строку розгляду
апеляційної скарги на судове рішення у
даній справі у зв'язку з його
закінченням.

Ухвалою від 15.04.2014 продовжено строк
розгляду апеляційної скарги
Приватного акціонерного товариства
"Росава" у справі № Б8/191-10 на
п'ятнадцять днів.

15.04.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 22.04.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України.

22.04.2014 від представника боржника
надійшла заява про продовження строку
розгляду апеляційної скарги на судове
рішення у даній справі у зв'язку з його
закінченням.

Ухвалою від 22.04.2014 продовжено строк
розгляду апеляційної скарги
Приватного акціонерного товариства
"Росава" у справі № Б8/191-10 на п'ятнадцять
днів.

22.04.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 05.05.2014 відповідно до ст. 77 ГПК
України.

Розпорядженням заступника Голови суду
від 05.05.2014, у зв'язку з перебуванням
суддів Сотнікова С.В., Копитової О.С.,
Разіної Т.І. у відпустці, доручено
здійснити розгляд даної справи колегії
суддів у складі: Пантелієнко В.О. -
головуючий, судді: Доманська М.Л.,
Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Росава".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014
відкладено розгляд даної справи на
20.05.2014 відповідно до ст. 77 ГПК України.

12.05.2014 на виконання ухвали від 03.04.2014 до
апеляційного суду надійшли матеріали
справи № Б8/191-10.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 доручено
здійснити розгляд даної справи колегії
суддів у складі: Сотніков С.В. -
головуючий, судді: Доманська М.Л.,
Копитова О.С.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Росава".

Ухвалою від 20.05.2014 заяву судді
Доманської М.Л. про самовідвід у справі
№ Б8/191-10 задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014
відкладено розгляд даної справи на
27.05.2014 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 27.05.2014 для розгляд даної
справи сформовано колегію суддів у
складі: Сотніков С.В. - головуючий,
судді: Копитова О.С., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2014 прийнято
до провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Росава".

Колегія суддів, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін та учасників
провадження, вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Провадження у справах про банкрутство
регулюється Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції до набрання чинності з
19.01.2013 внесених змін, далі - Закон про
банкрутство) визначено, що кредитор -
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника. Конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство
та вимоги яких не забезпечені
заставою майна боржника. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону про
банкрутство, вимоги конкурсних
кредиторів, що заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, - не
розглядаються і вважаються погашеними,
про що господарський суд зазначає в
ухвалі, якою затверджує реєстр вимог
кредиторів. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду Київської
області від 14.12.2010 порушено провадження
у справі № Б8/191-10 про банкрутство
Відкритого акціонерного товариства
"Росава" (далі - боржник, ВАТ) за заявою
Приватного акціонерного товариства
"Росава" (далі - ініціюючий кредитор) в
порядку загальних норм Закону про
банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.03.2013 затверджено реєстр
вимог кредиторів боржника із
визначенням визнаних кредиторів у
справі, розмірів їх вимог та черговістю
задоволення, у тому числі частково
задоволено заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Білій
Церкві (далі - Фонд) та вимоги
останнього визнані в сумі 5 976 835 грн. 41
коп. - 3 черга задоволення, 8 887 грн. 46 коп.
- 6 черга задоволення. В задоволенні
решти заявлених вимог Фонду
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2013 ухвалу
Господарського суду Київської області
від 25.03.2013 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.02.2013 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2013 та ухвалу Господарського суду
Київської області від 25.03.2013 у справі №
Б8/191-10 скасовано в частині
кредиторських вимог Управління
Пенсійного Фонду України у м. Білій
Церкві, в цій частині справу № Б8/191-10
передано на новий розгляд до
Господарського суду Київської області.

За результатами нового розгляду
оскаржуваною ухвалою від 17.03.2013 визнано
вимоги Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві частково на
загальну суму 11123891,67 грн., з яких: 11115004,21
грн. - четверта черга та 8887,46 грн. - шоста
черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована обґрунтованістю вимог
Фонду в частині кредиторських вимог, що
складаються з відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списками № 1 та № 2, що виникла за період
з січня 2008 року по листопад 2010 року
(включно) в розмірі 11115004,21 грн. та 8 887, 46
грн. - фінансові санкції та пеня, згідно
рішенням № 338 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальником
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду від 06.02.2007.

Як вбачається з матеріалів справи,
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство боржника
опубліковано в газеті Голос України №
16 (5016) від 28.01.2011.

Як підтверджується матеріалами справи,
25.02.2011 Фонд звернувся до суду із заявою
про визнання кредитором з грошовими
вимогами у розмірі 11917877,23 грн., з яких
11908989,77 грн. - заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за Списками № 1 та
№ 2, що виникла за період з січня 2008 року
по січень 2011 року та 8887,46 грн. -
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій та пені.

Кредиторські вимоги обґрунтовані
наявністю заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком № 1 та за Списком № 2,
рішенням № 338 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальником
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду від 06.02.2007 та
підтверджені розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а",
"б" - "з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за період з
січня 2008 року по січень 2011 року,
банківськими виписками за період з
01.01.2009 по 31.01.2011 та судовими рішеннями
про стягнення заборгованості.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, є первинними документами.

При цьому, інших документів ніж
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій, на
підставі яких може бути здійснено
відшкодування зазначених витрат,
чинними нормативно-правовими актами не
передбачено.

Разом з тим, судовими рішеннями у
адміністративних справах за позовом
Фонду до боржника присуджено до
стягнення з останнього на користь
Управлінням Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві 7064959,35 грн.
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за період: за жовтень
2009 року - березень 2010 року;
квітень-травень 2010 року; січень,
березень, травень 2009 року; лютий,
червень 2009 року; травень 2009 року;
березень-квітень 2009 року,
липень-вересень 2009 року;
червень-вересень 2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

Зазначена норма процесуального закону
також застосовується і до обставин, які
установлені судовим рішенням з
адміністративної справи, що набрало
законної сили.

Таким чином, підтверджується
заборгованість боржника перед Фондом в
розмірі 7064959,35 грн. нарахувань по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
період: січень 2009 року - вересень 2010
року.

У період з січня 2008 року січень 2009 року
Фонд нарахував боржнику 3246286,57 грн.

У період з жовтня 2010 року по січень 2011
року було нараховано 1397606,94 грн.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства відповідно до вимог п. 6.8
Інструкції щомісяця до 25-го числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, боржник зобов'язаний
відшкодувати фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за грудень 2010 року
в строк до 25.12.2010 та за січень 2011 року в
строк до 25.01.2011.

Провадження у даній справі порушено
ухвалою господарського суду Київської
області від 14.12.2010.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що грошові вимоги
Фонду по заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, нарахованих
за грудень 2010 року та січень 2011 року є
поточними, а тому підлягають
відхиленню.

При цьому, вказані поточні вимоги в
розмірі 793985,56 грн. можуть бути визнані
судом та внесені до реєстру вимог
кредиторів лише після визнання
боржника банкрутом та введення
ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
вищезазначеного Закону підприємства
та організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій не входять до
складу страхових внесків, які
визначені ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та не всі обов'язкові
платежі, що підлягають перерахуванню
згідно цього закону віднесені
законодавцем до страхових внесків,
визначених цим законом.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 31
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у четверту
чергу задовольняються вимоги
кредиторів, не забезпечені заставою, у
тому числі і вимоги кредиторів, що
виникли із зобов'язань у процедурі
розпорядження майном боржника чи в
процедурі санації боржника.

Щодо висновку № 10839/10840/11-45
судово-економічної експертизи у справі
№ Б8/1091-10 від 05.04.2012, колегія суддів
зазначає, що висновки експерта з
поставлених на експертизу питань
суперечать правовим позиціям, які
викладені у постановах Верховного Суду
України від 25.09.2012 у справі № 21-251а12 за
позовом управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві Київської
області до Закритого акціонерного
товариства "Росава" про стягнення
витрат на виплату і доставку пенсій,
від 25.09.2012 у справі № 21-293а12, від 11.02.2014 у
справі № 21-471а13, від 02.10.2013 у справі №
21-250а12, від 16.04.2013 у справі № 21-12а13, від
05.11.2013 у справі № 21-284а13, від 17.09.2013 у
справі № 21-246а13, а отже підлягають
відхиленню згідно ст. 35 та ст. 111-28 ГПК
України.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, що
вимоги Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві, відповідно до
ст. 31 Закону про банкрутство підлягають
визнанню частково на загальну суму
11123891, 67 грн. у наступній черговості:

- 11115004,21 грн. (фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій) -
четверта черга;

- 8887,46 грн. (пеня та штраф) - шоста черга.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала
Господарського суду Київської області
від 17.03.2014 відповідає фактичним
обставинам та матеріалам справи,
прийнята з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для її скасування або
зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Росава"
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської
області від 17.03.2014 у справі № Б8/191-10
залишити без змін.

Головуючий суддя
С.В. Сотніков

Судді
О.С. Копитова

В.В. Шипко