ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.05.2014р.
Справа №
905/2096/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіональна
вугільно-вапняна

компанія», ,
м.Макіївка

до відповідача Приватного
акціонерного товариства «Донецький
електрометалургійний

завод», ,
м.Донецьк

про стягнення 592566 грн. 66 коп.

Суддя Левшина
Г.В.

Представники:

від позивача: Полянський С.В.-директор

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регіональна
вугільно-вапняна компанія», м.Макіївка,
позивач, звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до
відповідача, Приватного акціонерного
товариства «Донецький
електрометалургійний завод»,
м.Донецьк, про стягнення
заборгованості в сумі 592566 грн. 66 коп., у
тому числі основний борг в сумі 589400 грн.
00 коп. та три проценти річних в сумі 3166
грн. 66 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки
№ від 01.12.2011р., додаткову угоду до
договору від 29.11.2013р., специфікацію №10
від 29.11.2013р., видаткові накладні
№РН-0000145 від 02.12.2013р., №РН-0000146 від
06.12.2013р., №РН-0000147 від 07.12.2013р., №РН-0000148
від 07.12.2013р., №РН-0000149, №РН-0000150 від
08.12.2013р., №РН-0000152 від 14.12.2013р., №РН-0000153
від 15.12.2013р., №РН-0000154 від 20.12.2013р.,
№РН-0000155, №РН-0000156 від 21.12.2013р., №РН-0000157
від 24.12.2013р., №РН-0000158 від 28.12.2013р.,
№РН-0000001 від 04.01.2014р., №РН-0000002 від
04.01.2014р., №РН-0000003 від 05.01.2014р., №РН-0000004
від 07.01.2014р., №РН-0000005 від 11.01.2014р.,
№РН-0000006 від 11.01.2014р., №РН-0000007 від
12.01.2014р., №РН-0000008 від 13.01.2014р.,
розрахунок суми позову.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву від 20.05.2014р. №48-17/149, в якому
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на неналежне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором в частині
надання обумовлених п.7.1 договору
документів та, як наслідок, ненастання
строку виконання відповідачем своїх
зобов'язань перед позивачем.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору та інших
правочинів.

01.12.2011р. між сторонами був підписаний
договір поставки №, за умовами
якого позивач (постачальник)
зобов'язався поставити, а відповідач
(покупець) - прийняти та оплатити
продукцію на умовах, викладених у
даному договорі.

Відповідно до п.1.2 договору
найменування (номенклатура,
асортимент), кількість, якісні
показники, ціна, строки та умови
поставки продукції, вказуються в
специфікаціях до даного договору, які є
невід'ємними частинами даного
договору.

Згідно з п.3.2 договору поставки №
від 01.12.2011р. загальна сума даного
договору визначається сукупністю сум
специфікацій, які складають його
невід'ємну частину.

Даний договір вступає в силу з моменту
його підписання уповноваженими
представниками та скріплення
печатками обох сторін та діє до 31.12.2014р.
(п.1 додаткової угоди від 29.11.2013р.).

Сторонами до договору була підписана
специфікація №10 від 29.11.2013р., якою
узгоджено найменування продукції, її
кількість, ціна, загальна сума, порядок
поставки та оплати тощо.

Відповідно до наданих до матеріалів
справи видаткових накладних №РН-0000145
від 02.12.2013р., №РН-0000146 від 06.12.2013р.,
№РН-0000147 від 07.12.2013р., №РН-0000148 від
07.12.2013р., №РН-0000149, №РН-0000150 від 08.12.2013р.,
№РН-0000152 від 14.12.2013р., №РН-0000153 від
15.12.2013р., №РН-0000154 від 20.12.2013р., №РН-0000155,
№РН-0000156 від 21.12.2013р., №РН-0000157 від
24.12.2013р., №РН-0000158 від 28.12.2013р., №РН-0000001
від 04.01.2014р., №РН-0000002 від 04.01.2014р.,
№РН-0000003 від 05.01.2014р., №РН-0000004 від
07.01.2014р., №РН-0000005 від 11.01.2014р., №РН-0000006
від 11.01.2014р., №РН-0000007 від 12.01.2014р.,
№РН-0000008 від 13.01.2014р позивачем
відповідачу за договором поставки
№ від 01.12.2011р. був переданий товар
на суму 589400,00 грн. з урахуванням
часткового погашення заборгованості з
боку відповідача.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за договором поставки
№ від 01.12.2011р. з боку відповідача
не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Пунктом 4.1 договору поставки №
від 01.12.2011р. встановлено, що покупець
проводить оплату на поточний рахунок
постачальника на умовах, вказаних в
специфікаціях до даного договору.

Згідно з п.7 специфікації №10 від 29.11.2013р.
покупець проводить оплату на поточний
рахунок постачальника на протязі 30
календарних днів після отримання
результатів хімічного аналізу на
відповідність показникам якості
поставленої продукції та надання
документів, передбачених п.7.1 договору
поставки № від 01.12.2011р.

Відповідач у відзиві на позов від
20.05.2014р. №48-17/149 позовні вимоги не
визнав, посилаючись на неналежне
виконання позивачем своїх зобов'язань
за договором в частині надання
обумовлених п.7.1 договору документів
та, як наслідок, ненастання строку
виконання відповідачем своїх
зобов'язань перед позивачем.

Проте, суд вказані заперечення
відповідача до уваги не приймає, з
огляду на таке:

Відповідно до п.7.1 договору № від
01.12.2011р. передбачений обов'язок
позивача разом з продукцією надати
наступні документи: сертифікат якості
(паспорт), засвідчений печаткою
виробника або копію сертифікату якості
(паспорту), засвідчену печаткою
позивача, рахунок-фактуру на оплату,
товарно-транспортні документи,
видаткову накладу, податкову накладну.

У випадку затримки в наданні або
ненадання відповідачу даних
документів позивач відшкодовує
відповідачу всі понесені у зв'язку з
цим витрати та сплачені штрафи, а строк
оплати за поставлену продукцію
переноситься на відповідну кількість
днів прострочки надання документів.
Якщо дані документи складені з
порушенням вимог законодавства, якщо
найменування та/або номенклатура
продукції, вказана в таких документах,
не відповідають найменуванню та/або
номенклатурі продукції, що
постачається, відповідач вправі
відмовитися від прийняття продукції
без надання мотивованих пояснень та
відшкодування будь-яких витрат,
збитків постачальника (п.7.2 договору).

При цьому, згідно п.5.3 договору №
від 01.12.2011р. зобов'язання позивача в
частині виконання строків поставки
вважаються виконаними з моменту
передачі продукції відповідачу згідно
з умовами поставки, визначеними в
специфікаціях до договору. Відповідач
має право відмовитися від прийняття
та/або оплати продукції, поставленої
без письмової заявки відповідача або
постачання якої прострочено.

Як встановлено, видаткові накладні,
згідно яких здійснювалось постачання
продукції відповідачу за договором
№ від 01.12.2011р., підписані
відповідачем без будь-яких зауважень
або заперечень.

Згідно із ст.666 Цивільного кодексу
України якщо продавець не передає
покупцеві приналежності товару та
документи, що стосуються товару та
підлягають переданню разом з товаром
відповідно до договору купівлі-продажу
або актів цивільного законодавства,
покупець має право встановити розумний
строк для їх передання. Якщо
приналежності товару або документи, що
стосуються товару, не передані
продавцем у встановлений строк,
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу та повернути
товар продавцеві.

Всупереч вимог ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України відповідачем письмових
доказів наявності претензій до
позивача з приводу документів, що
стосуються товару, доказів відмови від
договору поставки № від 01.12.2011р.,
повернення товару, до матеріалів
справи не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань перед відповідачем за
договором № від 01.12.2011р. з
передання, обумовлених п.7.1 договору
документів, в момент постачання товару
та складання видаткових накладних.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 589400
грн. 00 коп. за договором поставки
№ від 01.12.2011р. всупереч ст.526
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України
відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України нараховано та пред'явлено до
стягнення з відповідача три проценти
річних в сумі 3166 грн. 66 коп. за період з
02.01.2014р. по 28.03.2014р.

За висновками суду, розрахунок трьох
процентів річних є арифметично вірним,
таким, що відповідає законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов повністю доведений позивачем та
обґрунтований матеріалами справи,
враховуючи, що відповідач заперечень
проти позову не надав, вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості в сумі 592566 грн.
66 коп., у тому числі основний борг в сумі
589400 грн. 00 коп. та три проценти річних в
сумі 3166 грн. 66 коп., підлягають
задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіональна
вугільно-вапняна компанія», м.Макіївка
до Приватного акціонерного товариства
«Донецький електрометалургійний
завод», м.Донецьк про стягнення
заборгованості в сумі 592566 грн. 66 коп., у
тому числі основний борг в сумі 589400 грн.
00 коп. та три проценти річних в сумі 3166
грн. 66 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Донецький
електрометалургійний завод» (83062,
м.Донецьк, вул.І.Ткаченка, 122, , банківські реквізити не вказані)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіональна
вугільно-вапняна компанія» (86104,
Донецька обл., м.Макіївка, вул.Панченка,
16 «а», , банківські
реквізити не вказані) основний борг в
сумі 589400 грн. 00 коп. та три проценти
річних в сумі 3166 грн. 66 коп., всього
заборгованість в сумі 592566 грн. 66 коп.,
судовий збір в сумі 11851 грн. 33 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 30.05.04.2014р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина