ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.Справа № 916/1095/14

Господарський суд Одеської області у
складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєв
П.В.

за участю представників сторін :

Від прокурора: Доброжан Н.І.
посвідчення № 010038;

від позивача: Тафінцева В.В. за
довіреністю № 7 від 08.01.2014р.;

від відповідача: не з'явився;

від 3-ої особи: Калюжний Д.Ю. за
довіреністю від30.01.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу:

за позовом: заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України в Одеській
області

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3

за участю 3-ої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Одеська національна академія зв'язку;

про дострокове розірвання договору
оренди, зобов'язання повернути майно,
стягнення заборгованості та пені, -

в с т а н о в и в :

Заступник
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора звернувся до господарського
суду із позовом в інтересах держави в
особі регіонального відділення Фонду
державного майна України в Одеській
області до відповідача фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, за участю 3-ої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Одеської національної
академії зв'язку про дострокове
розірвання договору оренди,
зобов'язання повернути майно,
стягнення заборгованості та пені,
посилаючись на наступне.

Проведеною
Білгород-Дністровською міжрайонною
прокуратурою перевіркою встановлено,
що 09.11.2012 між регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Одеській області (далі - орендодавець,
позивач) та ФОП ОСОБА_3 (далі - орендар,
відповідач) укладено строком на 1 (один)
рік договір оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності про
передачу в користування державного
нерухомого майна у вигляді
одноповерхової будівлі - більярдної
(інв. № 10337716) (реєстровий номер 01180116.5
УНЦЧГ042), загальною площею 48,6 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_2, вартістю 34000 грн.
(тридцять чотири тисячі гривень).

Відповідно до п. 3.1 договору
орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропозиції її
розподілу, затвердженою постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №
786, без ПДВ за базовий місяць оренди -
липень 2012 року складає 224 (двісті
двадцять чотири) грн. 86 коп. Орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.5 договору орендна
плата перераховується до державного
бюджету та Балансоутримавачу у
співвідношенні 50% до 50% щомісяця не
пізніше 12 числа наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Пунктом 10.6 договору встановлено,
що однією з підстав припинення дії
договору є інші випадки, прямо
передбачені чинним законодавством
України..

Проведеною міжрайонною
прокуратурою перевіркою установлено,
що всупереч договору оренди відповідач
не сплачує орендну плату за
використання об'єктів державної
власності, в результаті чого станом на
15.01.2014 виникла заборгованість у розмірі
673, 29 гривні, пеня - 19, 05 гривні.

На заявлену відповідачеві
28.10.2013р. претензію останній не
відповів.

Кошти від оренди державного та
комунального майна зараховуються до
державного бюджету України та
використовуються для задоволення
державних та суспільних потреб.

Таким чином, відповідач своїм
неналежним виконанням зобов'язанням
завдав шкоди державному бюджету у
вигляді недоотримання коштів, які мали
бути б зараховані на рахунок
вищевказаного бюджету.

Таким чином, несплачені суми
підлягають обов'язковому стягненню з
відповідача.

Заступником
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора вбачаються всі підстави для
звернення із позовом до Господарського
суду Одеської області в інтересах
держави в особі регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Одеській області до ФОП
ОСОБА_3 про розірвання договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 09.11.2012, а також
стягнення заборгованості по орендній
платі у розмірі 692,34 грн. (673, 29 грн. + 19,05
грн.).

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 41, 121 Конституції
України, ст.ст. 549, 610, 611, 624, 651 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 188, 193, 206
Господарського кодексу України, ст.ст.
18, 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»,
ст.ст. 2, 29, 54-55, 64, 82 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
5, 36-1 Закону України «Про прокуратуру»,
ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,
прокурор просить :

- Достроково розірвати договір
оренди нерухомого майна, що перебуває у
державній власності від 09.11.2012
укладеного між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в Одеській області з ФОП ОСОБА_3

- Зобов'язати ФОП ОСОБА_3 повернути
у державну власність з орендного
користування нерухоме майно у вигляді
одноповерхової будівлі більярдної
(інв. № 10337716) (реєстровий номер 01180116.5
УНЦЧГ042), загальною площею 48,6 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_2 вартістю 34000 грн.
(тридцять чотири тисячі гривень).

- стягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі в
сумі 673,29 грн., пені в сумі 19,05 грн.

Представники Фонду держмайна та
3-ої особи також вимоги прокурора
підтримують, про що представник 3-ої
особи надав пояснення, в якому просить
позов задовольнити.

Відповідач в засідання суду при
розгляду справи по суті 19 травня 2014 р.
не з'явився, був повідомлений про час та
місце розгляду справи 19.05.2014 р. належним
чином під розписку.

В засідання суду 28 квітня 2014 р.
відповідач з'явився. Відзив на позов та
жодного заперечення проти вимог не
надав.

Справа розглянута за правилами
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши надані
докази, вислухавши представників
прокуратури, позивача 3-ої особи
позивача, проаналізувавши приписи
законодавства, що регулюють
правовідносини по даному спору,
господарський суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються
письмовими і речовими доказами.

Згідно ст. 793 Цивільного кодексу
України договір найму (оренди) будівлі
або іншої капітальної споруди (їх
окремої частини) укладається у
письмовій формі. Договір найму будівлі
або іншої капітальної споруди (їх
окремої частини) строком на три роки і
більше підлягає нотаріальному
посвідченню.

Згідно із ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинно
виконуватись відповідно до умов
договору, вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а в разі відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами ст. 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
У відповідності до ст. 629 зазначеного
кодексу Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
у тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Застосування
господарських санкцій до суб'єкта, який
порушив зобов'язання, не звільняє цього
суб'єкта від обов'язку виконати
зобов'язання в натурі, крім випадків,
коли інше передбачено законом або
договором, або управнена сторона
відмовилася від прийняття виконання
зобов'язання.

Згідно із абз. 1 ч.І ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
піддягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
законом.

Частиною 3 ст.26 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» встановлено, що договір оренди
може бути розірвано за погодженням
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Пунктом 3 ст. 611 у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 Цивільного
кодексу України якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то
вона піддягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

Згідно із ч.3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст.206
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання може бути
розірвано сторонами відповідно до
правил, встановлених ст. 188 вказаного
нормативно-правового акту.

Відповідно до ч.4 ст. 188
Господарського кодексу України у разі
якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Статтею 121 Конституції України та
ст. 5 Закону України «Про прокуратуру»
на органи прокуратури України
покладена функцію представництва
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.3 ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру» підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Згідно із рішенням
Конституційного Суду України від 08.04.1999
року № 3-рп/99 прокурор або його
заступник самостійно визначає і
обґрунтовує в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави чи
в чому існує загроза інтересам держави

Згідно із ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує справу за
позовом прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави.

Статтею 29 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що прокурор бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 5 Закону
України «Про Фонд державного майна
України» Фонд держмайна у сфері оренди
державного майна виступає
орендодавцем цілісних (єдиних)
майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до
статутного капіталу господарських
товариств у процесі приватизації
(корпоратизації), що перебувають у
державній власності, здійснює контроль
за надходженням до Державного бюджету
України плати за оренду державного
майна.

Як свідчать матеріали справи,
приведені прокурором обставини справи
цілком підтверджуються наданими ним
доказами - вказаним договором,
розрахунком плати за оренду
державного майна, актом приймання -
передачі державного нерухомого майна
від 09.11.2012 р., претензією, звітами про
стан надходження коштів до бюджету,
розрахунком пені за період з 12.06.13 р. по
15.01.2014 р.

Проаналізувавши надані докази,
суд приймає їх до уваги як такі що
доводять правомірність вимог Позивача
та наявності у відповідача боргу перед
позивачем в зазначеній сумі. Вказані
докази сумніву у суду не викликають.

Таким чином, з боку відповідача
було порушені як умови договору так і
вимоги ст.ст.525, 526 ЦК України, які
передбачають, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору або закону
та забороняють односторонню відмову
від виконання зобов'язань.

Перевіривши наданий прокурором
розрахунок сум стягнення пені суд
приймає його до уваги та вважає
правильним.

Зворотнього відповідачем в
порядку ст. 33 ГПК України не доведено.

Посилання прокурора на
вищенаведені ним норми ЦК та ГК України
суд вважає правильним, оскільки саме
цими нормами ЦК та ГК України
регулюються правовідносини по даному
спору.

Підсумовуючи викладене
господарський суд вважає вимоги
прокурора є законними, в цілому
обґрунтованими, доведеними наявними у
справі доказами і тому підлягаючими
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України
при задоволенні позову судові витрати
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.32,33,43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області - задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди
нерухомого майна, що перебуває у
державній власності від 09.11.2012
укладеного між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України в Одеській області () та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_1) - достроково.

Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_3 (65007, АДРЕСА_1, ід.
номер НОМЕР_1) повернути у державну
власність з орендного користування
нерухоме майно у вигляді
одноповерхової будівлі більярдної
(інв. № 10337716) ( реєстровий номер 01180116.5
УНЦЧГ042), загальною площею 48,6 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_2 вартістю 34000 грн.
(тридцять чотири тисячі гривень).

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (65007, АДРЕСА_1, ід.
номер НОМЕР_1) на користь регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Одеській області (65012, м.
Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ) заборгованість по
орендній платі в сумі 673 (шістсот
сімдесят три) грн. 29 коп. та пеню в сумі 19
(дев'ятнадцять) грн. 05 коп.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (65007, АДРЕСА_1, ід.
номер НОМЕР_1) до державного бюджету
України (рахунок №3008, Одержувач:
ГУДКСУ в Одеській області, Код ЄДРПОУ -
37607526, Банк одержувача: ГУДКСУ в
Одеській області, МФО: 828011, Код
бюджетної класифікації: 22030001, Код
ЄДРПОУ господарського суду Одеської
області: 03499997) через ДПІ у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області -4263 (чотири тисячі
двісті шістдесят три) грн. судового
збору.

Повний текст рішення складено та
підписано 26.05.2014р.

Суддя
Никифорчук
М.І.