РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.
Справа № 4/14"Б"

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

суддів
Миханюк М.В.

суддів
Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
місті Житомирі на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 15.04.2014 р. у справі № 4/14"Б"
(суддя Гнисюк С.Д. )

за заявою Державної Податкової
інспекції у м.Житомирі

до Відкритого акціонерного
товариства "Керамік "

про визнання банкрутом

за участю представників:

апелянта - не з"явився

боржника - не з'явився

кредиторів - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 15.04.2014р. серед
іншого відмовлено у задоволенні заяви
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області №3913/07
від 18.02.2014р. про визнання поточних
кредиторських вимог у розмірі 3858,20 грн.
заборгованості по виплаті та доставці
пенсій.

Не погоджуючись у цій частині із
вказаною ухвалою, Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Житомирської області від 15.04.2014р. в
частині, якою відмовлено у задоволенні
заяви Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі про визнання
поточних кредиторських вимог у сумі
3858,20 грн. та прийняти постанову, якою
визнати грошові вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги скаржник зазначає, що ухвала
місцевого господарського суду в
оскаржуваній частині прийнята з
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Зокрема, скаржник
вважає, що Закон України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" є спеціальним по
відношенню до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а тому судом першої інстанції
неправомірно відмовлено у задоволенні
заяви Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі про визнання
поточних кредиторських вимог у
розмірі 3858,20 грн. заборгованості по
виплаті та доставці пенсій.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористались, хоча про час
та місце розгляду повідомлені належним
чином. (Докази повідомлення долучені до
матеріалів скарги).

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 07.02.2005р. за
заявою Житомирської об"єднаної
державної податкової інспекції
порушено провадження у справі про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Керамік ".

Ухвалою суду від 24.02.2005р. визнано
вимоги ініціюючого кредитора, введено
процедуру розпорядження майном
боржника та призначено розпорядником
майна арбітражного керуючого Вербила
Ю.В.

Оголошення про порушення справи про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства "Керамік" опубліковане в
офіційному друкованому органі - газеті
"Голос України" №36 від 25.02.2005р.

Реєстр вимог кредиторів затверджено
ухвалою господарського суду від
28.02.2008р.

Постановою господарського суду від
20.03.2008р. Відкритого акціонерного
товариства "Керамік " визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Вербила Ю.В.

В лютому 2014р. до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі про збільшення
кредиторських вимог до банкрута на
суму 3858,20 грн. - боргу з відшкодування
фактичних витрат та виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2 з листопада 2013 року по січень 2014 року,
що підтверджувалось розрахунком №
3161/04 від 13.02.2014.

Місцевим господарським судом
відмовлено у задоволенні вищевказаних
вимог Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі з тих підстав, що
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Житомирі Житомирської
області виникли після винесення
постанови про визнання боржника
банкрутом та не є поточними вимогами.

З таким висновком суду першої
інстанції судова колегія погоджується
та зазначає.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитор - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
податків і зборів (обов'язкових
платежів). Конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство. До конкурсних
кредиторів відносяться також
кредитори, вимоги яких до
боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови
виникнення таких вимог до порушення
провадження у справі про
банкрутство. Поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника,
які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство,
у процедурах банкрутства боржника.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури закінчується технологічний
цикл із виготовлення продукції, і
підприємницька діяльність банкрута
завершується. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених
частиною 1 статті 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ліквідатор заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, є
неоплаченими і заявлені кредитором у
межах строку ліквідаційної процедури,
передбаченого частиною 2 статті 22
Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", законодавець
чітко визначив, що поточні вимоги
кредитора - це неоплачені боржником
вимоги, які виникли в процедурах
банкрутства, за період після порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство і до винесення
постанови про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури і призначення ліквідатора.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18.03.2014р. у справі № 6/108-09.

Заява про визнання поточних вимог
подається кредитором ліквідатору (не
до суду) у ліквідаційній процедурі в
межах строків, визначених частиною 2
статті 22 Закону.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 30 Закону,
кошти, які надходять при проведенні
ліквідаційної процедури,
зараховуються на основний рахунок
боржника, з якого здійснюються виплати
кредиторам, у порядку, передбаченому
ст. 31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", з основного
рахунку проводяться такі виплати:
поточні комунальні та експлуатаційні
платежі, інші витрати, пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури.

В статті 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначено склад витрат, пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури,
яка також не передбачає сплату
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій та внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Із заяви управління ПФУ в. м Житомирі
про визнання поточних вимог в сумі
3858,20грн. - заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій виникла
після визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора постановою
господарського суду Житомирської
області від 20.03.2008р., а тому не є ані
витратами четвертої черги, ані
поточними зобов'язаннями, виходячи зі
змісту Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що вимоги Управління ПФУ в м.
Житомирі не мають характеру поточних у
розумінні статті 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та правомірно відхилив заявлені
вимоги.

Таким чином, оскаржувана ухвала
господарського суду Житомирської
області є законною та обґрунтованою,
доводи скаржника висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для скасування ухвали
господарського суду від 15.04.2014р. в
оскаржуваній частині, колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в місті
Житомирі залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 15.04.2014 р. у
справі № 4/14"Б" в частині вимог
Управління пенсійного фонду України в
місті Житомирі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Демидюк О.О.