ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

28 травня 2014 р. Справа №
902/594/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Банаська О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЦАНТ+". м.Суми

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні", смт.Крижопіль, Вінницька
область

про стягнення 1 704 751грн. 80 коп.
заборгованості.

За участю секретаря судового засідання
Нестерова Д.О.

За участю представників:

позивача: Лебединець Н.І., довіреність
б/н від 02.01.2014 року, паспорт серії
НОМЕР_1 виданий 18.08.1995 року Зарічним РВ
СМУ УМВС України в Сумській області.

Щербаков В.Г., довіреність б/н від 23.05.2014
року, паспорт серії НОМЕР_2 виданий
23.10.2008 року Ковпаківським ВМСМВ УМВС
України в Сумській області.

Представник відповідача в засідання
суду не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької
області Товариством з обмеженою
відповідальності "ЦАН+" подано позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" про стягнення
заборгованості в сумі 1 704 751 грн. 80 коп.
за договорами №5-12/Мв від 12.01.2012 року, №
6-12/Мв від 15.02.2012 року, № 5-13/Мв від 24.07.2013
року та № 6-13/Ск від 24.07.2013 року, з яких 1
200 567 грн. 85 коп. основного боргу, 470 326
грн. 22 коп. пені, 5 992 грн. 83 коп.
інфляційних втрат та 27 864 грн.
90 коп.- 3 % річних.

Ухвалою суду за вказаним позовом
порушено провадження у справі
902/594/14 та призначено її до розгляду на
28.05.2014 року.

В засідання суду відповідач не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, хоча про час, день та місце
розгляду справи його було повідомлено
завчасно та належним чином - ухвалою
суду про порушення провадження у
справі від 06.05.2014 року, надісланої за
адресою вул. Чкалова, 16Б, смт.Крижопіль,
Вінницька область, 24600 та вручення якої
уповноваженому представнику
відповідача 13.05.2014 року стверджується
поштовим повідомленням № 036.

Слід зазначити, що згідно спеціального
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18625309
місцезнаходженням відповідача
значиться вул. Чкалова, 16Б,
смт.Крижопіль, Вінницька область, 24600,
яка є ідентичною тій по якій було
направлено останньому ухвалу у даній
справі.

При цьому суд констатує, що
відповідачем не подано клопотання,
заяви, телеграми, в тому рахунку і щодо
перенесення розгляду справи, її
відкладення чи неможливості
забезпечити участь в судовому
засіданні свого представника.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Враховуючи те, що норми ст.ст.38, 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги
приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо
строків вирішення спору та той факт, що
неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами, відповідно до приписів
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України.

За відсутності відповідного
клопотання справа розглядається без
фіксації судового процесу технічними
засобами.

В засіданні суду представником
позивача подано заяву про відмову від
позову частині стягнення пені в сумі 470
326 грн. 22 коп., яка прийнята судом до
розгляду, як така, що не суперечить
приписам ст.22 ГПК України.

Також в засіданні суду представники
позивача підтримали позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу,
інфляційних втрат та 3 % річних надавши
відповідні докази в обґрунтування
заявленого позову та обґрунтований
розрахунок заявлених до стягнення
штрафних санкцій.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

12.01.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЦАНТ+" (Виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" (Замовник) було укладено
договір на комплекс робіт № 5-12/Мв, за
умовами якого Замовник доручає, а
Виконавець приймає на себе розробку,
комплектацію, монтаж обладнання під
ключ і впровадження АСУТП "Цукор-Мв"
(включаючи диффузійне відділення і
водопідготовкою, дефекосатурацію і
випарну станцію) Моївського цукрового
заводу (п.1.1 Договору) (а.с.15-16, т.1).

Сторони домовились, що строком здачі
роботи по договору є грудень 2012 року;
зміст і строки виконання основних
етапів визначаються календарним
планом, який складає невід'ємну частину
даного Договору (п.п.1.2, 1.3 Договору №
5-12/Мв).

Розділом другим Договору № 5-12/Мв
сторони домовились про вартість робіт
та про порядок здійснення розрахунків.

Так, за виконану науково-технічну
продукцію згідно Договору Замовник
сплачує Виконавцю 2 799 489 грн. 70 коп. в
такі строки: 40 % вартості обладнання в
строк до 10.02.2012 року; наступні 30 % - в
строк до 10.03.2012 року; наступні 30 %- в
строк до 10.04.2012 року; 20 % вартості робіт в
строк до 10.06.2012 року; наступні 30 % - до
01.09.2012 року; наступні 20 % - до 11.09.2012 року;
останні 30 % вартості робіт - протягом 7
днів по закінченню сезону цукроваріння
2012 року.

При завершенні робіт Виконавець надає
Замовнику акт здачі-приймання
науково-технічної продукції з
прикладанням до нього комплектна
технічної документації в 2-х
екземплярах (п.3.1 Договору).

Разом з підписанням Договору № 5-12/Мв
сторонами було підписано протокол про
погодження договірної ціни,
календарний план робіт та кошторис до
вартості робіт по розробці,
комплектації і впровадженню
центральної частини АСУТП "Цукор-Мв"
(а.с.44-46, т.1).

11.04.2012 року між сторонами було
підписано додаткову угоду № 1 до
Договору № 5-12/Мв від 12.01.2012 року за
умовами якої Замовник доручає, а
Виконавець приймає на себе додатковий
комплекс робіт по доробці ,
комплектації і впровадженню АСУТП
"Диффузія-Водопідготовлення,
Дефекосатурація, Випаровування" СП
"Моївський цукор" (п.1.6 Додаткової угоди
№1) (а.с.17, т.1).

Також разом з підписанням Додаткової
угоди № 1 від 11.04.2012 року до Договору №
5-12/Мв сторони підписали протокол
погодження про договірну ціни,
кошторис до вартості робіт по доробці,
комплектації і впровадженню АСУТП
"Цукор-Мв" та перелік додаткових
параметрів по АСУТП "Цукор-Мв" (а.с.49-50,
т.1).

15.02.2012 року сторонами по справі
укладено договір на комплекс робіт
№ 6-12/Ск, за умовами якого
Замовник доручає, а Виконавець приймає
на себе розробку, комплектацію, монтаж
обладнання під ключ і впровадження
АСУТП "Цукор-Ск" (включаючи диффузійне
відділення і водопідготовкою,
дефекосатурацію і випарну станцію)
Соколовського цукрового заводу (п.1.1
Договору) (а.с.19-20, т.1).

Сторони домовились, що строком здачі
роботи по договору № 6-12/Ск є грудень 2012
року; зміст і строки виконання основних
етапів визначаються календарним
планом, який складає невід'ємну частину
даного Договору (п.п.1.2, 1.3 Договору №
6-12/Ск).

Розділом другим Договору № 6-12/Ск
сторони домовились про вартість робіт
та про порядок здійснення розрахунків.

Так, за виконану науково-технічну
продукцію згідно Договору Замовник
сплачує Виконавцю 2 220 061 грн. 63 коп. в
такі строки: 100 % вартості обладнання в
строк до 30.03.2012 року; 20 % вартості робіт в
строк до 15.06.2012 року; наступні 30 % - до
01.09.2012 року; наступні 20 % - до 15.09.2012 року;
останні 30 % вартості робіт - протягом 7
днів по закінченню сезону цукроваріння
2012 року.

При завершенні робіт Виконавець надає
Замовнику акт здачі-приймання
науково-технічної продукції з
прикладанням до нього комплекту
технічної документації в 2-х
екземплярах (п.3.1 Договору).

Разом з підписанням Договору № 6-12/Ск
сторонами було підписано протокол про
погодження договірної ціни,
календарний план робіт та кошторис до
вартості робіт по розробці,
комплектації і впровадженню
центральної частини АСУТП "Цукор-Ск"
(а.с. 53-55, т.1).

Судом встановлено і матеріалами справи
підтверджено, що Позивач за період з
21.08.2012 року по 22.07.2013 року на умовах
договору № 5-12/Мв від 12.01.2012 року виконав
для Відповідача роботи з комплектації
обладнання на загальну суму 3 051 238 грн. 88
коп., що стверджується відповідними
видатковими накладними та актами на
комплекс робіт по Договору № 5-12/Мв за
вказаний період (а.с.84-95, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи
Позивач за період з 21.08.2012 року по 22.07.2013
року на умовах договору № 6-12/Ск від
15.02.2012 року виконав для Відповідача
роботи з комплектації обладнання на
загальну суму 2 317 943 грн. 30 коп., що
стверджується відповідними
видатковими накладними та актами на
комплекс робіт по Договору № 6-12/Ск за
вказаний період (а.с.100-109, т.1).

В засіданні суду встановлено, що 24.07.2013
року між сторонами по справі укладено
договір про комплекс робіт № 5-13/Мв за
умовами якого Замовник (позивач по
справі) доручає, а Виконавець
(відповідач по справі) приймає на себе
пусконаладочні роботи по верхньому
рівню АСУТП "Цукор-Мв" (включаючи
диффузійне відділення і
водопідготовкою, дефекосатурацію і
випарну станцію) Моївського цукрового
заводу зі строком здачі робіт по
договору жовтень 2013 року; зміст і
строки виконання основних етапів
визначаються календарним планом, який
складає невід'ємну частину даного
Договору (п.п.1.1 - 1.3 Договору) (а.с.23, т.1).

Розділом другим Договору № 5-13/Мв
сторони домовились про вартість робіт
та про порядок здійснення розрахунків.

Так, за виконану науково-технічну
продукцію згідно Договору Замовник
сплачує Виконавцю 110 000 грн. 00 коп. в такі
строки: 90% вартості робіт в строк до
01.11.2013 року; наступні 10 % - протягом 5-7
днів по закінченню сезону
бурякопереробки 2013 року.

При завершенні робіт Виконавець надає
Замовнику акт здачі-приймання
науково-технічної продукції з
прикладанням до нього комплектна
технічної документації в 2-х
екземплярах (п.3.1 Договору).

Разом з підписанням Договору № 5-13/Мв
сторонами було підписано протокол про
погодження договірної ціни,
календарний план робіт та кошторис до
вартості робіт по розробці,
комплектації і впровадженню
центральної частини АСУТП "Цукор-Мв"
(а.с.58-61, т.1).

Також в доповнення до Договору № 5-13/Мв
сторонами було підписано в якості
додатку № 4 зобов'язання про погашення
заборгованості 612 208,38 грн. за договором
№ 5-12/Мв від 12.01.2012 року - 40 % суми - 244 833,35
грн. в строк до 31.10.2013 року, 40 % суми - 244
883,35 грн. в строк до 10.11.2013 року, 20 % суми -
122 441,68 грн. в строк до 20.11.2013 року (а.с.25,
т.1).

Також 24.07.2013 року сторони підписами
договір на комплекс робіт
№ 6-13/Ск за умовами якого позивач
доручає, а відповідач приймає на себе
пусконаладочні роботи по верхньому
рівню АСУТП "Цукор-Ск" (включаючи
диффузійне відділення з
водопідготовкою і дефекосатурацію), а
також роботи по технічному супроводу
АСУТП "Цукор-Ск" Соколовського
цукрового заводу зі строком здачі
робіт по договору листопад 2013 року;
зміст і строки виконання основних
етапів визначаються календарним
планом, який складає невід'ємну частину
даного Договору (п.п.1.1 - 1.3 Договору)
(а.с.26, т.1).

Розділом другим Договору № 6-13/Ск
сторони домовились про вартість робіт
та про порядок здійснення розрахунків.

Так, за виконану науково-технічну
продукцію згідно Договору Замовник
сплачує Виконавцю 122 000 грн. 00 коп. в такі
строки: 90 % вартості робіт в строк до
01.11.2013 року; наступні 10 % - протягом 5-7
днів по закінченню сезону
бурякопереробки 2013 року.

При завершенні робіт Виконавець надає
Замовнику акт здачі-приймання
науково-технічної продукції з
прикладанням до нього комплектна
технічної документації в 2-х
екземплярах (п.3.1. Договору).

Разом з підписанням Договору № 6-13/Ск
сторонами було підписано протокол про
погодження договірної ціни,
календарний план робіт та кошторис до
вартості робіт по розробці,
комплектації і впровадженню
центральної частини АСУТП "Цукор-Мв"
(а.с. 64-65, т.1).

Також в доповнення до Договору № 6-12/Ск
сторонами було підписано в якості
додатку № 4 зобов'язання про погашення
заборгованості 416 359,47 грн. за договором
№ 6-12/Ск від 15.02.2012 року - 40 % суми - 166 543,79
грн. в строк до 31.10.2013 року, 40 % суми - 166
43,79 грн. в строк до 10.11.2013 року, 20 % суми - 83
271,89 грн. в строк до 20.11.2013 року (а.с.28, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи
Позивач за період з 29.10.2013 року по 31.10.2013
року на умовах договору № 5/13/Мв від
24.07.2013 року та договору №
6-13/Ск від 24.07.2013 року виконав для
Відповідача роботи з комплектації
обладнання на загальну суму 122 000 грн. 00
коп. та 110 000 грн. 00 коп. відповідно, що
стверджується відповідними
видатковими актами на комплекс робіт
по зазначеним Договорам за вказаний
період (а.с.97-99, т.1).

Таким чином, за період з 21.08.2012 року по
31.10.2013 року позивач надав, а відповідач
отримав роботи з комплектації
обладнання на умовах Договорів № 5-12/Мв
від 12.01.2012 року, № 6-13/Ск від 15.02.2012 року,
№ 5/13-Мв від 24.07.2013 року та №
6/13/Ск від 24.07.2013 року на загальну суму 5
601 182 грн. 18 коп.

Свідченням того, що дані роботи
виконані саме на умовах вказаних
договорів є посилання на них в актах та
видаткових накладних за період з 21.08.2012
року по 31.10.2013 року, які обопільно
підписані сторонами.

Судом встановлено і матеріалами справи
підтверджено, що відповідач на період з
06.04.2012 року по 15.11.2013 року сплатив
позивачу кошти в сумі 4 400 614 грн. 33 коп.,
що стверджується платіжними
дорученнями за вказаний період
(а.с.110-135, т.1).

Так як відповідач не виконував
належним чином взяті на себе
зобов'язання по сплаті вартості
отриманих робіт, позивач звернувся до
першого з претензією № 29/11 від 29.11.2013
року про сплату 1 200 567 грн. 85 коп. боргу,
яка останнім, згідно поштового
повідомлення № 302, отримана 04.12.2013
року та залишена без відповіді і оплати
(а.с.69-70, т.1).

Отже, станом на день звернення з
позовом до суду борг відповідача перед
позивачем складає 1 200 567 грн. 85 коп.

На підставі встановлених обставин суд
дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить і ст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Беручи до уваги зміст договорів
укладених між сторонами, характер
взятих на себе сторонами зобов'язань,
суд дійшов висновку про те, що між
сторонами виникли правовідносини з
договору про надання підряду
регулювання яких здійснюється § 1
(Загальні положення про підряд) Глави 61
ЦК України (Підряд) (ст.ст.837-864 ЦК
України).

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено
якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628
Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 629 цього Кодексу
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З врахуванням викладеного позовні
вимоги щодо стягнення заборгованості в
сумі 1 200 567 грн. 85 коп. з відповідача за
надані послуги (роботи) згідно
Договорів № 5-12/Мв від 12.01.2012 року, №
6-13/Ск від 15.02.2012 року, № 5/13-Мв від 24.07.2013
року та № 6/13/Ск від 24.07.2013 року є
правомірними та обґрунтованими,
оскільки відповідають умовам
договорів та чинному законодавству, а
тому підлягають повному задоволенню.

Також судом розглянуто вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
5 992 грн. 83 коп. інфляційних втрат за
період з 31.12.2012 року (перший день
прострочки визначений позивача) по
01.02.2014 року (кінцевий день прострочення
визначений позивачем в розрахунку
заборгованості) та 27 864 грн. 90 коп. - 3 %
річних за період з 31.12.2012 року по 01.02.2014
року, за результатами чого суд дійшов
наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо
стягнення 3 % річних та інфляційних
втрат є правомірними, оскільки
відповідають умовам укладеного
договору та чинного законодавства.

При перевірці правильності розрахунку
3 % річних та інфляційних втрат судом
встановлено, що позивач нарахування
даних штрафних санкцій здійснив лише
по договорах № 5-12/Мв від 12.01.2012 року та
№ 6-12/Ск від 15.02.2012 року на суму
заборгованості 856 118 грн. 67 коп., яка
існувала станом на 31.12.2012 року, що є
значно меншою від фактичної суми
заборгованості відповідача (1 200 567,85
грн.), але визначення суми
заборгованості та періодів
прострочення належить до виключної
прерогативи позивача, а тому суд
здійснює перевірку правильності
нарахування інфляційних втрат та 3 %
річних в межах періодів та сум
заборгованостей визначених позивачем.

При перевірці суми 3 % річних судом
отримано більше значення ніж вказано
позивачем (28 005 грн. 64 коп. - 3 % річних), а
тому за відсутності заяви про
збільшення розміру позовних вимог в
частині нарахування 3% річних, вказані
вимоги задовольняються у заявленому
позивачем розмірі.

При перевірці суми інфляційних
нарахувань за період визначений
позивачем у своєму розрахунку, судом
виявлено арифметичну помилку.

Так, судом при обрахуванні інфляційних
втрат отримано 5 968 грн. 56 коп., тоді як
позивачем вказана суми 5 992 грн. 83 коп.

Тобто, сума інфляційних нарахувань в
розмірі 24 грн. 27 коп. заявлена позивачем
безпідставно, а тому в її задоволенні
слід відмовити.

Також судом розглянуто заяву позивача
від 28.05.2014 року про відмову від позовних
вимог в частині стягнення 470 326 грн. 22
коп. пені, дійшовши наступних
висновків.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі, крім іншого, відмовитись від
позову.

Частина 6 названої статті вказує, що
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Згідно п.4 ч.1 ст.80 ГПК України -
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Заява позивача про відмову від позову в
частині стягнення пені приймається
судом, оскільки відмова позивача від
позову не суперечить чинному
законодавству, не порушує прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, відповідає обставинам і
матеріалам справи.

При цьому суд враховує, що заяву про
відмову від позову подано
представниками позивача - Лебединець
Н.І., у якої наявні повноваження на
здійснення вказаної процесуальної дії,
що вбачається із змісту її довіреності
б/н від 02.01.2014 року.

В зв'язку з цим провадження у справі в
частині стягнення 470 326 грн. 22 коп. пені
підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1
ст.80 ГПК України.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги і
заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та
вимогам ухвали суду відповідач не
подав до суду будь-яких належних та
допустимих доказів в спростування
позовних вимог позивача щодо стягнення
боргу, 3 % річних та інфляційних втрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про часткове задоволення позову з
врахуванням вищевикладених мотивів
щодо припинення провадження в частині
позовних вимог про стягнення 470 326,22 грн.
пені в зв'язку з відмовою позивача від
позову в цій частині та 24,27 грн.
інфляційних втрат з мотивів наведених
вище.

Витрати на судовий збір підлягають
віднесенню на відповідача в повному
обсязі відповідно до ч.2 ст.49 ГПК
України позаяк спір виник внаслідок
його неправильних дій.

28.05.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44,
48, 49, п.4 ч.1 ст.80, 82, 84, 85, 87, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні", вул.Чкалова, 16Б,
смт.Крижопіль, Вінницька область, 24600
(ідентифікаційний код - 36327881) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЦАНТ+", вул.Охтирська,
19, м.Суми, 40007 (ідентифікаційний код -
30653597) - 1 200 567 грн. 85 коп. - боргу, 5 968 грн. 56
коп. - інфляційних втрат, 27 864
грн. 90 коп. - 3 % річних та 34 094 грн. 55 коп. -
відшкодування витрат пов'язаних зі
сплатою судового збору.

3. Прийняти відмову позивача від
позовних вимог в частині стягнення
470 326 грн. 22 коп. - пені.

4. Провадження в частині стягнення 470 326
грн. 88 коп. - пені припинити згідно п.4ч.1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України.

5. В стягненні 24 грн. 27 коп. інфляційних
втрат відмовити.

6. Видати наказ в день набрання рішенням
законної сили.

7. Копію рішення надіслати відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 02 червня 2014 р.

Суддя Банасько
О.О.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи.

2 - відповідачу -вул.Чкалова, 16Б,
смт.Крижопіль, Вінницька область, 24600.