Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
________________________________________________
У Х В А Л А

28травня 2014
р.

справа № 2/83

За скаргою боржника: публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та

газифікації
«Чернігівгаз», м. Чернігів, вул.
Любецька, 68

стягувач: дочірня компанія «Газ
України» Національної акціонерної
компанії

«Нафтогаз
України», м. Київ, вул. Шолуденка, 1

на                     дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої

служби України, м.
Київ. вул. Артема, 73

Суддя
Михайлюк С.І.

Представники сторін:

стягувача: не з`явився

боржника: начальник відділу ОСОБА_1

ДВС: провідний спеціаліст ОСОБА_2

Боржником подана скарга, згідно з якою
останній просить визнати незаконними
дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України щодо винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 31.03.2014р. ВП № 20537418, визнати
недійсною таку постанову. Скарга
обґрунтована тим, що примусове
виконання рішення в порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження», не
відбувалося.

Державна виконавча служба України
подала заперечення, вважає, що
державним виконавцем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору на підставі ст. 28
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв’язку з невиконанням
боржником рішення суду у строк, наданий
для самостійного виконання.

У судовому засіданні оголошувалася
перерва.

Дослідивши матеріали, судом
встановлено наступне.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 14.06.2010р. у
справі № 2/83 з відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації „Чернігівгаз” на користь
дочірньої компанії „Газ України”
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України” стягнуто
26922680,75грн. боргу, 977663,92грн. пені,
1578202,59грн. інфляційних, 342076,49грн.
3%річних, 25500грн. держмита, 236грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Відповідний наказ
виданий 05.07.2010р.

29.07.2010р. відділом примусового виконання
рішень департаменту Державної
виконавчої служби відкрите виконавче
провадження ВП № 20537418 з виконання
наказу господарського суду
Чернігівської області № 2/83 від 05.07.2010р.
Боржнику запропоновано добровільно
виконати рішення суду у 7-денний строк з
дня отримання постанови. Копію
постанови направлено боржникові
супровідним листом від 30.07.2010р. №
12634-25-10/4. 11.08.2010р. відділ примусового
виконання рішень департаменту ДВС
отримав заяву боржника № 18/1376 від
06.08.2010р. про зупинення виконавчого
провадження на підставі Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, п. 15 ст. 34 Закону України «Про
виконавче провадження». 11.11.2010р.
винесена постанова про зупинення
виконавчого провадження, оскільки
наказом Міністерства палива та
енергетики України від 10.11.2005р. № 568
боржник внесений до реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості
відповідно до Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу.

Згідно з статутом ВАТ по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз» змінило найменування на
публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Чернігівгаз».

Згідно з протоколом № 23 засідання
комісії з питань списання
заборгованості ПАТ «Чернігівгаз» від
06.09.2011р. підлягає списанню: 21172498,6грн.
основної заборгованості,1578202,59грн.
індексу інфляції, 977663,92грн. пені,
342076,49грн. 3% річних. Платіжним
дорученням № 664 від 26.01.2012р. боржник
перерахував стягувачеві 25736грн. у
погашення заборгованості з державного
мита та ІТЗ. Відповідно до акту від
14.05.2012р. звіряння розрахунків щодо
заборгованості за природний газ, яка
утворилася станом на 01.01.2011р. і не
сплачена станом на 04.06.2011р. з
урахуванням зміни заборгованості
станом на 30.04.2012р., заборгованість
боржника перед стягувачем становить
5750182,12грн.

Ухвалою від 27.06.2012р. господарський суд
Чернігівської області затвердив
мирову угоду, укладену 18.06.2012р. ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України» та ПАТ
«Чернігівгаз». Згідно з мировою угодою
на момент її укладення боржником
повністю погашені суми: пені, втрат
внаслідок інфляційних процесів,
3%річних, державного мита, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. За мировою угодою
сторони дійшли згоди врегулювати
порядок виконання судового рішення в
частині суми основного боргу, яка на
момент підписання мирової угоди
становила 5750182,12грн.

Виконавче провадження поновлене
постановою від 04.03.2014р. Листом від
14.03.2014р. № 18/112 боржник повідомив відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про сплату державного мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, списання
заборгованості в сумі 24070441,6грн. на
підставі Закону України «Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію»,
розстрочення стягувачем залишку
заборгованості у сумі 5750182,15грн. шляхом
підписання мирової угоди, яка
затверджена судом.

31.03.2014р. відділом примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України винесена постанова ВП 20537418 про
стягнення з публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Чернігівгаз» виконавчого
збору у розмірі 2984635,98грн. При винесенні
постанови старший державний
виконавець керувався статтею 28 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до ч. 1 якої у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

29.07.2010р. відділом примусового виконання
рішень департаменту Державної
виконавчої служби відкрите виконавче
провадження ВП № 20537418 з виконання
наказу господарського суду
Чернігівської області № 2/83 від 05.07.2010р.
Боржнику запропоновано добровільно
виконати рішення суду у 7-денний строк з
дня отримання постанови.

На час відкриття виконавчого
провадження стаття 24 Закону
передбачала, що державний виконавець у
3-денний строк з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Таким чином постановою про стягнення з
боржника виконавчого збору від 31.03.2014р.
стягується виконавчий збір за
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк, який є
іншим від встановленого постановою
про відкриття виконавчого провадження
від 29.07.2010р.

Окрім того слід зазначити, що згідно з
ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження» (надалі – Закон)
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 28 Закону
встановлено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий
збір стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.
У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування
коштів безпосередньо на рахунок
стягувача. Постанова про стягнення
виконавчого збору може бути оскаржена
в десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Статтею 32 Закону передбачено, що
заходами примусового виконання рішень
є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

З матеріалів виконавчого
провадження не вбачається, що відділом
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби вчинялися заходи примусового
виконання рішення.

Виконавче провадження
закінчене постановою від 25.04.2014р. у
зв’язку з визнанням судом мирової
угоди між стягувачем і боржником у
процесі виконання відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження»

Отже примусове стягнення в
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження», не
відбувалося, а тому відсутні правові
підстави для винесення постанови для
стягнення з боржника виконавчого
збору. Такий висновок зроблений Вищим
господарським судом України у
Постанові від 13.02.2014р. у справі №
37/5005/15396/2011, з якої вбачається, що судами
попередніх інстанцій встановлено, що
сума боргу, яка є предметом стягнення,
боржником погашена частково у
добровільному порядку, щодо решти –
між боржником та кредитором укладено
мирову угоду, яку затверджено
господарським судом.

За таких обставин скарга підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, а також
керуючись ст. ст. 121-2, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити
повністю.

Визнати незаконними дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо винесення постанови про стягнення
з боржника виконавчого збору від
31.03.2014р. ВП № 20537418.

Визнати недійсною постанову відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 31.03.2014р. ВП № 20537418.

Суддя

С.І. Михайлюк

28.05.14