м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5948/14 22.05.14
За позовом Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аргус - Плюс"
про стягнення штрафу та пені
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Якусевич А.М.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Київське міське територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України (далі-позивач або Комітет)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аргус -
Плюс" (далі-відповідач) про стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн.
та пені у сумі 28 560,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язання щодо своєчасної оплати
накладеного штрафу рішенням Комітету
від 28.11.2013 р. №73/02-П у передбачені
законодавством строки.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 24.04.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
18.04.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав заяву про збільшення розміру
позовних вимог, в якій просить суд
стягнути з відповідача штраф у розмірі
68 000,00 грн. та пеню у сумі 53 040,00 грн.
Суд визнав подану заяву такою, що
відповідає вимогам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України та прийняв її до розгляду.
08.05.2014 р. представник позивача через
загальний відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача штраф у розмірі 68 000, 00 грн.
та пеню у сумі 68 000, 00 грн.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав заяву
про збільшення розміру позовних вимог
та просив суд прийняти її до розгляду,
також підтримав заявлені позовні
вимоги з урахуванням зазначеної вище
Розглянувши подану позивачем заяву про
збільшення розміру позовних вимог, суд
Частиною 4 ст. 22 ГПК України
передбачено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
Враховуючи наведене, суд визнає подану
заяву такою, що відповідає вимогам ст. 22
ГПК України у зв'язку з чим приймає її
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.
Суд відзначає, що відповідач
повідомлявся ухвалою суду про час та
місце розгляду даної судової справи,
проте відзиву на позовну заяву не
подав, в судове засідання своїх
представників не направляв, заявлені
позовні вимоги не заперечив.
Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» визначено,
що в Єдиному державному реєстрі
містяться відомості щодо юридичної
особи про місцезнаходження юридичної
З наявного в матеріалах справи витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 07.04.2014 р. вбачається, що
Ухвали Господарського суду міста Києва
від 07.04.2014 р. та 24.04.2014 р. судом
направлено на зазначену у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
адресу відповідача, що підтверджується
копією реєстру згрупованих поштових
відправлень від 30.04.2014 р. При цьому, до
суду повернулися конверти з відмітками
«не знаходиться» та «інші причини, що
не дали змоги виконати».
Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.05.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністративна колегія Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
розглянувши справу №88-02/07.13 про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу, 28.11.2013 р. прийняла рішення
№73/02-П, яким визнано, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Аргус -
Плюс" та Товариство з обмеженою
відповідальністю «А.-Т.-С.», вчинили
порушення, передбачене пунктом 1 статті
50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді вчинення
антиконкурентних узгоджених дій, які
стосуються спотворення результатів
торгів.

У зв'язку із вказаним порушенням
відповідача, рішенням
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28.11.2013 р. №73/02-П було накладено штраф на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аргус - Плюс у
розмірі 68 000,00 грн.

Отже, відповідно до ч. 1, ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" рішення, розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень надається для виконання
шляхом надсилання або вручення під
розписку чи доведення до відома в інший
спосіб.

У разі, якщо вручити рішення,
розпорядження, немає можливості,
зокрема внаслідок: - відсутності
фізичної особи за останнім відомим
місцем проживання (місцем реєстрації); -
відсутності посадових осіб чи
уповноважених представників суб'єкта
господарювання, органу
адміністративно-господарського
управління та контролю за відповідною
юридичною адресою, - рішення,
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України
вважається таким, що вручене
відповідачу, через десять днів з дня
оприлюднення інформації про прийняте
рішення, розпорядження в офіційному
друкованому органі (газета Верховної
Ради України "Голос України", газета
Кабінету Міністрів України "Урядовий
кур'єр", "Офіційний вісник України",
друковані видання відповідної
обласної ради за останнім відомим
місцем проживання чи місцем
реєстрації, юридичної адреси
відповідача).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення Комітету було опубліковано в
газеті Київської міської ради
«Хрещатик» від 25.12.2013 р. №190 (4397). Отже,
рішення вважається врученим
відповідачеві 05.01.2014 р.

Однак, відповідачем сума штрафу
сплачена не була, у зв'язку із чим
позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з вимогою про
стягнення суми штрафу з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аргус -
Плюс".

Крім суми штрафу позивач нарахував за
період з 04.03.2014 р. по 22.05.2014 р. пеню за
кожен день прострочення сплати штрафу
в розмірі півтора відсотки від суми
штрафу, що відповідно до розрахунку
позивача складає 68 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків. Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції:
вилучення прибутку (доходу);
адміністративно-господарський штраф;
стягнення зборів (обов'язкових
платежів); застосування
антидемпінгових заходів; припинення
експортно-імпортних операцій;
застосування індивідуального режиму
ліцензування; зупинення дії ліцензії
(патенту) на здійснення суб'єктом
господарювання певних видів
господарської діяльності; анулювання
ліцензії (патенту) на здійснення
суб'єктом господарювання окремих видів
господарської діяльності; обмеження
або зупинення діяльності суб'єкта
господарювання; скасування державної
реєстрації та ліквідація суб'єкта
господарювання; інші
адміністративно-господарські санкції,
встановлені цим Кодексом та іншими
законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Тому кінцевим терміном сплати
відповідачем штрафу є саме 07.03.2014 р.

Згідно п. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом
п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт
господарювання зобов'язаний надіслати
відповідно до Антимонопольного
комітету України або його
територіального відділення документи,
що підтверджують сплату штрафу.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день розгляду спору штраф
відповідачем не сплачено, доказів
зворотнього суду не надано.

Таким чином відповідач, всупереч
вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції",
ухилився від сплати, накладеного на
нього позивачем штрафу у встановлений
Законом термін.

Враховуюче вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 68 000, 00 грн.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 68 000,00 грн. за
період з 04.03.2014 р. по 22.05.2014 р.

Отже, господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання у ГК України визнаються
штрафними санкціями (частина 1 статті 230
ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України,
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Суд перевірив розрахунок суми пені,
наданий позивачем, з 04.03.2014 р. по 22.05.2014 р.
та встановив, що в останньому допущену
помилку у визначенні періоду
нарахування пені, але сума до стягнення
визначена правильно.

Враховуючи викладене вимога позивача
про стягнення пені в сумі 68 000,00 грн. є
обґрунтованою, підтверджується
матеріалами справи та підлягає
задоволенню за розрахунком позивача,
перевіреного судом.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені,
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та
пеня відповідачем не сплачені, доказів
на підтвердження їх сплати
відповідачем не надано.

Згідно з ч. 2 статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 49 ГПК
України судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 32, 33,
49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аргус - Плюс" (04071, м.
Київ, вул. Нижній Вал, буд. 61,
ідентифікаційний код - 34429145) до
загального фонду Державного бюджету
України за кодом бюджетної
класифікації 21081100, отримувач: УДК у
Подільському районі міста Києва штраф
у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч)
грн. 00 коп. та пеню у сумі 68 000 (шістдесят
вісім тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аргус - Плюс" (04071, м.
Київ, вул. Нижній Вал, буд. 61,
ідентифікаційний код - 34429145) до
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 2 720 (дві тисячі сімсот
двадцять) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 23.05.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.