ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

№ 910/9671/14 21.05.2014

Суддя Ващенко Т.М. розглянувши заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Студентські Мережі»
до Фізичної особи ОСОБА_1 про вжиття
запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва
через відділ діловодства надійшла
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Студентські Мережі»
до фізичної особи ОСОБА_1 про вжиття
запобіжних заходів шляхом накладення
арешту на акції № UA в кількості 6471
шт., які належать фізичній особі ОСОБА_1,
емітентом яких є ПрАТ « 5-й Київський
авторемонтний завод» і які
зберігаються в депозитарній установі
ПАТ «Діамант банк» і, що є предметом
застави за Договором застави від 28.03.14.

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа,
яка має підстави побоюватись, що подача
потрібних для неї доказів стане згодом
неможливою або утрудненою, а також
підстави вважати, що її права порушені
або існує реальна загроза їх порушення,
має право звернутися до господарського
суду з заявою про вжиття передбачених
статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних
заходів до подання позову.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 43-3 ГПК
України, заявник повинен подати
відповідну позовну заяву протягом
п'яти днів з дня винесення ухвали про
вжиття запобіжних заходів. Після
подання заявником позовної заяви
запобіжні заходи діють як заходи
забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що місцеві господарські
суди розглядають справи, які виникають
з господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності.

Згідно з ст. 1 ГПК України, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

За змістом статті 1 ГПК звертатися до
господарського суду для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням, вправі:

- підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні);

- громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності;

- у випадках, передбачених
законодавчими актами України, -
державні та інші органи, фізичні особи,
що не є суб'єктами підприємницької
діяльності.

Зі статті 1 ГПК випливає також, що
громадянин - суб'єкт підприємницької
діяльності належить до кола осіб, які
можуть бути учасниками провадження,
зокрема, за заявами про вжиття
запобіжних заходів. Отже, для вирішення
питання про вжиття запобіжного заходу
визначальним є суб'єктний склад
учасників відповідного провадження і
характер правовідносин, тобто
господарський суд не вправі вживати
відповідних запобіжних заходів
стосовно громадянина, який хоча й має
статус суб'єкта підприємницької
діяльності, проте у спірних
правовідносинах виступає як приватна
фізична особа (п. 9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 12
від 17.10.12. «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності»).

Відповідно до статті 4-1 ГПК України
господарські суди вирішують
господарські спори у порядку позовного
провадження, передбаченому цим
Кодексом. Господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.
Такими особами зокрема є кредитори у
справі про банкрутство або якщо спір
має ознаки корпоративного.

Відповідно до статті 12 ГПК України,
господарським судам підвідомчі:

- справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів;

- справи про банкрутство;

- справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

- справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

- справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

- справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

- справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

- справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Таким чином, господарські суди
вирішують спори у порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає статті 1 ГПК України, а
правовідносини, щодо яких виник спір,
носять господарський характер.

Аналіз розділу V-1 ГПК України свідчить,
що заява про вжиття запобіжних заходів
подається з метою вжиття таких заходів
для забезпечення вимоги, яка оформлена
у вигляді позову, та надання додаткових
гарантій збереження доказів чи
реальності виконання рішення суду.

Отже, заяву про вжиття запобіжних
заходів може бути подано лише зі справ,
розгляд яких підвідомчий
господарським судам, з урахуванням
суб'єктного складу учасників спору,
який має відповідати приписам ст. 1 ГПК
України, та господарського характеру
спірних правовідносин.

У відповідності до поданої Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Студентські Мережі» заяви
обґрунтуванням необхідності вжиття
запобіжних заходів є намір заявника
подати до Господарського суду міста
Києва про звернення стягнення на
предмет застави за Договором застави
від 28.03.14.

При цьому, Заставодавцем, який надав в
заставу належні йому цінні папери
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Студентські
Мережі», та на які заявник і просить
накласти арешт, є фізична особа ОСОБА_1.

Разом з тим, заявником не надано
доказів, що вказана фізична особа в
установленому порядку набула статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Отже, враховуючи все викладене вище в
сукупності суд дійшов висновку
відмовити в прийнятті заяви Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Студентські Мережі» про вжиття
запобіжних заходів.

Додатково суд звертає увагу заявника
на те, що згідно з частиною другою
статті 43-3 ГПК разом із заявою про
вжиття запобіжних заходів подаються її
копії відповідно до кількості осіб,
щодо яких просять вжити запобіжні
заходи.

Керуючись ст. ст. 1, 4-1, 12, 43-1, 43-3, 86 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті заяви Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Студентські Мережі» про вжиття
запобіжних заходів.

Додаток: заява № б/н від б/д про вжиття
запобіжних заходів та додані до неї
документи на 18 (сімнадцяти) арк. в тому
числі оригінал платіжного доручення №
24 від 15.05.14. на суму 1 827,00 грн.

Суддя
Т.М. Ващенко