ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р.
Справа № 917/690/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова
С.В. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1, м.
Полтава (вх. №1191П/3-9) на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 15.04.14 року у справі
№917/690/14

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Полтава

до ВАТ "Квасевичська перо-пухова
фабрика", с. Квасевичі, Брестська обл.,
Білорусь

про стягнення 169 228,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 15.04.2014 року по
справі №917/690/14 (суддя Бунякіна Г.І.) у
прийнятті позовної заяви ФОП ОСОБА_1
від 11.04.2014 року, вх. 803/14, відмовлено.

Позивач не погодився з зазначеною
ухвалою, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права
при її прийнятті.

Просить скасувати ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 15.04.2014 року по справі
№917/690/14 та передати справу на розгляд
господарського суду Полтавської
області.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1
зазначає, що відмовляючи у прийнятті
позовної заяви суд не перевірив додані
до справи додатки, в яких була
Додаткова угода №13/2 від 27.12.2013 року,
якою сторони домовилися про те, що в
разі неможливості мирного вирішення
спору позов подається на розгляд
господарського суду за місцем
реєстрації позивача. Зазначена
додаткова угода №13/2 від 27.12.2013 року є
невід'ємною частиною договору поставки
продукції №13 від 05.05.2013 року.

Відповідач свого представника в
судове засідання не направив. Про
розгляд справи був повідомлений
належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ст. 102 ГПК
України апеляційний господарський суд
обмежений строком розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, яка повинна бути
розглянута протягом п'ятнадцяти днів з
дня постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження,
судова колегія вважає за можливе
розглянути скаргу за відсутності
представника відповідача.

Судова колегія, в межах вимог
передбачених ст. 101 ГПК України,
повторно розглянувши справу та
перевіривши повноту, законність та
обгрунтованість ухвали суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали господарського суду
першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалу про відмову в прийнятті
позовної заяви ФОП ОСОБА_1 від 11.04.2014
року суд першої інстанції обгрунтував
тим, що в провадженні господарського
суду є справа зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет із тих же
підстав, оскільки господарським судом
Полтавської області 04.03.2014 року за
відповідною ухвалою в справі №917/366/14 в
порядку п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України було
відмовлено в прийнятті позовної заяви
ФОП ОСОБА_1 до ВАТ "Квасевичська
перо-пухова фабрика" про стягнення 169228,
00 грн. основного боргу за умовами
Договору №13 на поставку продукції від
05.05.2013 року та 16679, 55 грн. пені з підстав,
що ця заява не підлягає розгляду в
господарських судах України. Позов,
який датується 11.04.2014 року, надійшов до
ГСПО 11.04.2014 року ( вх. №803/14) за змістом є
ідентичною копією позову в справі
№917/366/14, як і предметно повторює вимоги
позову в останній.

В ухвалі від 04.03.2014 року по справі
№917/366/14 зазначено, що позивачем не
надано доказів в підтвердження
наявності обставин, передбачених ст. 76
ЗУ "Про міжнародне приватне право" для
визначення підсудності господарським
судам України. Крім того, в ухвалі
зазначено, що п. 11.2 договору поставки
№13 від 05.03.2013 року сторони визначили, що
в разі неможливості мирного вирішення
спору сторонами останній передається
на розгляд Міжнародного комерційного
суду при Торгово-промисловій палаті
України, а отже в договорі міститься
третейське (арбітражне) застереження в
розумінні ст. 12 ЗУ "Про третейські суди"
та ст. 7 ЗУ "Про міжнародний комерційний
арбітраж". Тож враховуючи викладене,
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що позовна заява не підлягає
до розгляду в господарських судах
України.

Проте, судом першої інстанції ні в
першому, ні в другому випадку (справи
№917/366/14 та 917/690/14) не прийнято до уваги
наявність додаткової угоди №13/2 від
27.12.2013 року, якою сторони змінили п. 11
договору "Порядок рассмотрения споров"
та передбачили, що у випадку
неможливості мирного вирішення спору
сторонами, позов подається на розгляд
до господарського суду за місцем
реєстрації позивача.

Приймаючи до уваги зазначену додаткову
угоду, спір підлягає розгляду в
господарському суді за місцем
реєстрації позивача.

Позивачем до апеляційної скарги надано
копію позовної заяви з відміткою
господарського суду Полтавської
області про її прийняття (вх. №803/14 від
11.04.2014 року), яка містить посилання на
додаткову угоду №13/2 від 27.12.2013 року в
тексті та зазначена в переліку
документів, прикладених до позовної
заяви, а також оригінал зазначеної
додаткової угоди.

З наявних матеріалів справи не
вбачається можливості спростувати
твердження апелянта щодо того, що
відмовляючи в прийнятті позовної заяви
суд першої інстанції не перевірив
додані до справи додатки, серед яких
малася і додаткова угода №13/2 від 27.12.2013
року, оскільки ні в ухвалі від 04.03.2014
року по справі №917/366/14, ні в ухвалі від
15.04.2014 року по справі №917/690/14 не
зазначено, які саме документи були
повернуті ФОП ОСОБА_1 разом з позовною
заявою та чи містила вона зазначену
додаткову угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України
"Про міжнародне приватне право" суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати справи з іноземним
елементом, якщо, зокрема: сторони
передбачили своєю угодою підсудність
справи з іноземним елементом судам
України, крім випадків виключної
підсудності.

Враховуючи викладене та надані
апелянтом документи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що при
винесенні ухвали від 15.04.2014 року по
справі №917/690/14 про відмову в прийнятті
позовної заяви судом першої інстанції
не прийнято до уваги наявність
додаткової угоди №13/2 від 27.12.2013 року,
якою сторони передбачили можливість
вирішення спору між сторонами
господарським судом за місцем
реєстрації позивача, що привело до
необгрунтованої відмови в прийнятті
позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, ухвала
господарського суду Полтавської
області від 15.04.14 року у справі №917/690/14
прийнята без урахування фактичних
обставин справи та діючого
законодавства, з порушенням норм
процесуального права, тому підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101,
п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 15.04.14 року у справі
№917/690/14 скасувати.

Справу передати на розгляд
господарського суду Полтавської
області.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 30.05.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Плужник О.В.