ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Справа № 912/1785/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця
В.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участю представників
сторін: прокуратури: Сіромашенко Р.Л. -
прокурор ГПУ, посв. №020951, відповідачів:
не з'явились, повідомлені належно,

касаційну скаргуПриватного
підприємства "Вілан-07"на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду
від11.03.14у справі№912/1785/13 Господарського
суду Кіровоградської областіза
позовомПрокурора міста Кіровограддо1.
Кіровоградської міської ради 2.
Приватного підприємства
"Вілан-07"провизнання недійсним та
скасування рішення, визнання недійсним
договору

Прокурор міста Кіровограда звернувся
до Господарського суду
Кіровоградської області з позовом до
Кіровоградської міської ради і
Приватного підприємства "Вілан-07" про
визнання недійсним та скасування
пункту 21 рішення Кіровоградської
міської ради від 10.12.04 №1363 "Про
регулювання земельних відносин" та
визнання недійсним договору оренди
землі №231 від 12.09.05, укладеного між
відповідачами. Прокурор наголошував на
тому, що на момент прийняття спірного
рішення ради проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки не був
погоджений з усіма контролюючими
органами, як того вимагають приписи
статті 123 Земельного кодексу України (в
редакції, що діяла на момент прийняття
спірного рішення) та не пройшов
обов'язкову землевпорядну експертизу,
як то передбачено статтею 9 Закону
України "Про державну експертизу
землевпорядної документації" (в
редакції, що діяла на момент прийняття
спірного рішення). Оскільки спірне
рішення ради в оскарженій частині було
прийнято з порушенням вимог
законодавства, то і договір оренди
землі від 12.09.05 №231, укладений на
підставі такого рішення, є таким, що
суперечить приписам законодавства та
підлягає визнанню недійсним за
приписами статей 203, 215 Цивільного
кодексу України. Позов обґрунтований
приписами статей 123, 124 Земельного
кодексу України, статей 203, 215
Цивільного кодексу України, статті 50
Закону України "Про землеустрій",
статті 9 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації", пунктами 9, 10 Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.04 №677 (в
редакції, котра діяла на момент
прийняття спірного рішення).

Рішенням Господарського суду
Кіровоградської області від 10.01.14
(суддя Шевчук О.Б.) позов задоволено.
Визнано недійсним та скасовано пункт 21
рішення Кіровоградської міської ради
від 10.12.04 №1363 "Про регулювання
земельних відносин". Визнано недійсним
договір оренди землі від 12.09.05 №231,
укладений між Кіровоградською міською
радою і Приватним підприємством
"Вілан-07". Господарський суд виходив з
того, що передача відповідачем-1 в
оренду відповідачу-2 земельної ділянки
відбулася з порушенням встановленого
законом порядку, оскільки на момент
прийняття оскаржуваного рішення ради
проект землеустрою не був погоджений з
усіма контролюючими органами, як того
вимагають приписи частини 6 статті 123
Земельного кодексу України (в редакції,
що діяла на момент прийняття спірного
рішення), та за таким проектом не було
отримано позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи у
відповідності до приписів статті 35
Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації". Водночас суд дійшов
висновку про те, що договір, укладений
на підставі незаконного рішення
міської ради, є таким, що суперечить
вимогам законодавства і в силу статей
203, 215 Цивільного кодексу України є
недійсним. Крім того, суд визнав, що
строк позовної давності за вимогою про
визнання частково недійсним і
скасування оскаржуваного рішення ради
не сплив.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
11.03.14 (судді: Кощеєв І.М., Бахмат Р.М.,
Євстигнеєв О.С.) перевірене рішення
місцевого господарського суду
залишено без змін з тих же підстав.

До Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою
звернулося Приватне підприємство
"Вілан-07", яке просить скасувати рішення
і постанову у справі та відмовити у
позові. Скаржник вважає, що
господарськими судами порушені
приписи статей 15, 16, 203, 215 Цивільного
кодексу України, статті 20
Господарського кодексу України, статей
4, 84 Господарського процесуального
кодексу України. Підприємство
посилається на те, що на час укладення
оспорюваного договору оренди від 12.09.05
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки був належним чином
погоджений з усіма визначеними
законодавством органами. Скаржник
також зазначає, що зміст договору не
суперечить діючому законодавству,
сторони дійшли згоди стосовно усіх
його істотних умов; цей договір був
спрямований на реальне настання
правових наслідків.

Від прокуратури і відповідача-1
відзивів на касаційну скаргу судом не
отримано.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г.,
пояснення представника прокуратури,
переглянувши матеріали справи та
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
приписів чинного законодавства,
відзначає наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій установлено та підтверджено
матеріалами справи, що рішенням
Кіровоградської міської ради від 12.11.04
№ 1327 "Про розгляд звернень фізичних та
юридичних осіб з питань регулювання
земельних відносин" (пункт 6) було
погоджено місце розташування та надано
Приватному підприємству "Вілан-07" згоду
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду на 25 років, площею 0,22 га (у тому
числі по угіддях: 0,22 га землі змішаного
використання), розташовану ну вул.
Жовтневої революції (біля АЗС "Гефест")
під розміщення
адміністративно-комерційного
комплексу за рахунок земель житлової
та громадської забудови, що
перебувають у запасі (загального
користування). Разом з тим, згідно з
пунктом 21 рішення Кіровоградської
міської ради від 10.12.04 №1363 "Про
регулювання земельних відносин"
вирішено затвердити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та акт визначення збитків
Приватному підприємству "Вілан-07". Цим
же рішенням Приватному підприємству
"Вілан-07" надано в оренду на 25 років
зазначену земельну ділянку та
встановлено орендну плату у розмірі 25%
від земельного податку до введення
об'єкту в експлуатацію, а після
введення об'єкту в експлуатацію - на
рівні земельного податку.
Господарськими судами в процесі
розгляду спору також установлено, що на
підставі зазначеного рішення міської
ради 12.09.05 між відповідачами у справі
був укладений договір оренди землі №231.
Установлено господарськими судами і
те, що на час прийняття відповідачем-1
вказаного рішення проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки не
був погоджений з усіма контролюючими
органами та за цим проектом не було
отримано позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи,
як то передбачено приписами земельного
законодавства. Проект землеустрою був
погоджений лише з Кіровоградським
міським управлінням земельних
ресурсів, про що свідчить відповідний
висновок від 26.11.04. Як убачається з
матеріалів справи, предметом даного
судового розгляду є вимога прокурора
міста Кіровограда заявлена до
Кіровоградської міської ради і
Приватного підприємства "Вілан-07" про
визнання недійсним та скасування
пункту 21 рішення Кіровоградської
міської ради від 10.12.04 №1363 "Про
регулювання земельних відносин" та
визнання недійсним договору оренди
землі від 12.09.05 №231, укладеного між
відповідачами. Ухвалюючи судові акти у
справі, господарські суди дійшли
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та наявність підстав для їх
задоволення. Порядок надання в оренду
земельних ділянок державної та
комунальної власності унормовано
приписами статей 123, 124 Земельного
кодексу України та Законом України "Про
оренду землі". Відповідно до статті 124
Земельного кодексу України (в редакції
чинній на момент винесення спірного
рішення) передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.
Частиною 3 цієї норми Земельного
кодексу України визначено, що передача
в оренду земельних ділянок громадянам
і юридичним особам із зміною їх
цільового призначення та із земель
запасу під забудову здійснюється за
проектами відведення в порядку,
встановленому статтями 118, 123 цього
Кодексу. Згідно з приписами статті 16
Закону України "Про оренду землі" (у
редакції чинній на момент прийняття
спірного рішення) передача земельної
ділянки, межі якої визначено в натурі
(на місцевості), в оренду без зміни її
цільового призначення здійснюється
без розроблення проекту її відведення.
У разі зміни цільового призначення
земельної ділянки надання її в оренду
здійснюється за проектом відведення в
порядку, встановленому законом.
Проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок складаються у разі
надання, передачі, вилучення (викупу),
відчуження земельних ділянок. Порядок
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
встановлюється Кабінетом Міністрів
України (стаття 50 Закону України "Про
землеустрій" в редакції на момент
прийняття спірного рішення ). Порядок
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.04 №677 (в
редакції, яка була чинною на момент
винесення спірного рішення). Цим
Порядком визначений механізм
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок. Проект
відведення земельної ділянки
розробляється у разі, зокрема, надання,
передачі земельної ділянки, вилучення
(викупу), відчуження земельної ділянки
(її частини), межі якої не встановлено в
натурі (на місцевості). Проект
відведення земельної ділянки
розробляється, окрім іншого, на
підставі рішення сільської, селищної,
міської ради, районної, Київської або
Севастопольської міської
держадміністрації, до повноважень яких
належить надання у користування або
передача у власність земельних
ділянок. Відповідно до вимог статті 35
Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації" результатом проведення
державної експертизи є висновок
державної експертизи; позитивні
висновки державної експертизи щодо
об'єктів обов'язкової державної
експертизи є підставою для прийняття
відповідного рішення органами
виконавчої влади чи органами місцевого
самоврядування, відкриття
фінансування робіт з реалізації
заходів, передбачених відповідною
документацією. Разом з тим, пунктом 6
статті 123 Земельного кодексу України
унормовано, що проект відведення
земельної ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки. У розумінні
приписів наведених норм, рішення
відповідного органу про надання
земельної ділянки в користування
приймається на підставі належним чином
розробленого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, котрий
погоджено з контролюючими органами,
визначеними частиною 6 статті 123
Земельного кодексу України, та який
пройшов обов'язкову державну
експертизу. Як вже зазначалося, і це
установили суди попередніх інстанцій,
з підтвердженням матеріалами справи,
пунктом 21 рішення Кіровської міської
ради від 10.12.04 №1363 затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ПП "Вілан-07" під розміщення
адміністративно-комерційного
комплексу за адресою: м. Кіровоград,
вул. Жовтневої Революції (біля АЗС
"Гефест"). Установлено судами і те, що на
час прийняття рішення міськрадою, в
порушення вимог статті 123 Земельного
кодексу України, проект землеустрою не
був погоджений з усіма контролюючими
органами: Кіровоградською
міськрайонною екологічною інспекцією,
Інспекцією з охорони нерухомих
пам'яток археології, історії та
монументального мистецтва,
Управлінням містобудування,
архітектури, екології та земельних
відносин Кіровоградської міської ради,
Державною санітарно-епідеміологічною
службою міста Кіровограда; відсутній і
позитивний висновок державної
землевпорядної експертизи. Проект
землеустрою був погоджений лише з
Кіровоградським міським управлінням
земельних ресурсів (висновок від 26.11.04).
Погодження іншими органами та
проведення державної землевпорядної
експертизи було здійснено вже після
затвердження спірним рішенням
Кіровоградської міської ради проекту
землевідведення. Отже, як встановили
суди, з підтвердженням матеріалами
справи, рішення міської ради в
оскаржуваній частині прийнято з
порушенням норм земельного
законодавства. Статті 19 Конституції
України унормовано, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Відповідно до пункту 10 статті
59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку. За
приписами статті 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.
Враховуючи наведені приписи
законодавства та зважаючи на
встановлені обставини, суди
обґрунтовано задовольнили позов про
визнання недійсним і скасування пункту
21 рішення Кіровоградської міської ради
від 10.12.04. Водночас колегія суддів
погоджується з висновком судів про
наявність підстав для визнання
недійсним договору оренди землі від
12.09.05 №231, укладеного між
Кіровоградською міською радою і
Приватним підприємством "Вілан-07". За
приписами частини 1 статті 116 та частини
1 статті 124 Земельного кодексу України
(в редакції на момент укладення
спірного договору) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
(оренди) земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Відповідно до частини 2
статті 126 Земельного кодексу України (в
редакції на момент укладення спірного
договору) право оренди землі
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону. У
розумінні наведених приписів,
визначальним у правовідносинах із
надання земельної ділянки в оренду є
волевиявлення власника землі
здійснене у формі відповідного
рішення, яке в подальшому реалізується
шляхом оформлення договору оренди,
укладеного на підставі рішення
власника землі. Як вже зазначалося, і це
установили суди, на підставі рішення
Кіровоградської міської ради від 10.12.04
№1363 між відповідачами у справі був
укладений договір оренди землі №231 від
12.09.05. Статтею 203 Цивільного кодексу
України (в редакції, що діяла на момент
укладення оспорюваного договору)
унормовано, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Згідно
зі статтею 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Враховуючи те, що рішення міської ради
від 10.12.04 №1363 в оскарженій частині не
відповідає вимогам земельного
законодавства та є недійсним, а
оспорюваний договір оренди землі був
укладений на підставі цього рішення,
суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для визнання такого договору
недійсним. Земельне законодавство
вимагає узгодження проекту відведення
земельної ділянки з усіма
контролюючими органами і отримання
позитивного висновку державної
землевпорядної експертизи до
ухвалення радою рішення про
затвердження проекту землевідведення.
Зазначений проект з усіма погодженнями
і отриманим висновком державної
землевпорядної експертизи
розглядається радою на сесії та
затверджується нею. Довід скаржника
про те, що усі погодження проекту
землеустрою були отримані пізніше, а
тому відсутні підстави для визнання
спірного рішення ради недійсним
визнається неспроможним, оскільки (як
вже зазначалося) необхідні погодження
та експертний висновок отримуються до
прийняття радою рішення. Інші доводи
касаційної скарги теж визнаються
непереконливими, позаяк їм усім
надавалася оцінка судом апеляційної
інстанції і вони не спростовують
наведеного. Отже, з урахуванням меж
перегляду справи в касаційній
інстанції, колегія суддів визнає, що
апеляційним господарським судом
правильно застосовані норми
матеріального і процесуального права
до встановлених обставин, тому
підстави для скасування переглянутої
постанови апеляційної інстанції та
задоволення касаційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
11.03.14 у справі №912/1785/13 залишити без
змін.

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Вілан-07" - без
задоволення.

Головуючий суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець