ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
У Х В А Л А

07 травня 2014 року
Справа № 7/48

За заявою: товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал" № 293 від 28.03.2014

04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 4А

Про залучення до участі у справі
правонаступника позивача та заміну
сторони у виконавчому провадженні

у справі № 7/48

Первісний стягувач (позивач):
товариство з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк", бульвар Л.Українки,
26, м. Київ, 01133

Боржник (відповідач):
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Степ",
вул. Коцюбинського, 33, с. Щурівка,
Ічнянський район, Чернігівська
область, 16753

Предмет спору: про стягнення 3754341,25 грн.

Суддя Н.О. Скорик

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від заявника: не з'явився ( Дешко В.О.
довіреність № б/н від 31.01.2014
представник, присутній в судовому
засіданні 17.04.2014)

від первісного стягувача: не з'явився

від боржника: не з"явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявником - товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал" подано
клопотання про залучення до участі у
справі №7/48 правонаступника позивача -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал" та заміну
сторони у виконавчому провадженні з
товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпромбанк" на
товариство з обмеженою
відповідальністю " Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал" (04050, м. Київ, вул.
Дегтярівська, 4А, код 36645230), відповідно
до Договору №31-Л про передавання в
управління непроданих активів від
05.09.2013 року.

В обґрунтування поданого клопотання
заявник посилається на укладений між
товариством з обмеженою
відповідальністю „Укрпромбанк",
товариством з обмеженою
відповідальністю "ІК "ІФГ Капітал" та
Національним банком України договір
№31-Л про передавання в управління
непроданих активів від 05.09.2013 року,
згідно якого відбулася передача в
управління ТОВ "ІК "ІФГ Капітал"
активів, що перебували на балансі ТОВ
«Укрпромбанк», зокрема право вимоги за
кредитним договором № 35/Г-1/КВ-08,
укладеним з СТОВ «Степ». Заявник
вказує на те, що відповідно до умов
договору №31-Л від 05.09.2013 року, ТОВ "ІК
"ІФГ Капітал" є довірчим власником
отриманих в управління активів,
посилаючись на ч. 2 ст. 316, ч. 2 ст. 1029, ст..
1033 Цивільного кодексу України.

Сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень №25643372 від 03.04.2014 року
(заявнику), №13686794 від 03.04.2014 року
(первісному стягувачу) та витягом з
поштового реєстру.

Ухвали суду від 03.04.2014 року та від
17.04.2014 направлені на юридичну адресу
боржника повернуті відділенням зв'язку
з відміткою «Дане підприємство
вибуло».

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, станом на 07.05.2014,
місцезнаходження юридичної особи:
СТОВ «Степ» - вул. Коцюбинського, 33, с.
Щурівка, Ічнянський район,
Чернігівська область, 16753.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається особам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження по
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається що адресат повідомлений про
час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи
господарського суду Чернігівської
області були направлені боржнику
(відповідачу) по справі за вказаною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб адресою, суд приходить висновку
про належне повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи та про
розгляд справи за наявними матеріалами
та без участі представників
відповідача.

Від первісного стягувача (позивача) та
боржника письмових пояснень та
документів не надходило.

Розглянувши подані матеріали, суд
доходить висновку, що клопотання
товариства з обмеженою
відповідальністю "ІК "ІФГ Капітал" про
залучення його до участі у справі №7/48
як правонаступника позивача та заміну
сторони у виконавчому провадженні з
товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпромбанк" на
товариство з обмеженою
відповідальністю "ІК "ІФГ Капітал" (04050,
м. Київ, вул. Дегтярівська, 4А),
відповідно до Договору №31-Л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013 року задоволенню не
підлягає з наступних підстав:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 23.03.2011 р. по
справі № 7/48 позовні вимоги було
задоволено частково: присуджено до
стягнення з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ?Степ?, (Ічнянський
р-н, с. Щурівка, вул. Коцюбинського,33) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю ?Український
промисловий банк?, (м. Київ, бульвар Лесі
Українки,26 ) 2 940 649 грн. боргу по
кредиту, 719 514,74 грн. боргу по процентах
за кредитом, 105 045,07 грн. пені за
несвоєчасне погашення кредиту, 18 333,99
грн. пені за несвоєчасне погашення
процентів, 25500 грн. державного мита, 236
грн. витрат на інформаційно технічне
забезпечення судового процесу, у
зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором № 35/Г-1/КВ-08 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
іноземній валюті) від 05.09.2008 р., зі
змінами та додатками до нього.

05.04.2011 року на примусове виконання
рішення господарського суду від 23.03.2011
року було видано наказ по справі № 7/48
який пред'явлено до виконання.
Постановою про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 27.02.2014
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції у Чернігівській області
судовий наказ повернуто стягувачу в
зв'язку з відсутністю у боржника майна,
на яке можливе звернення стягнення.

05.09.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю „Український
промисловий банк" (установник
управління), товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал" (управитель) та
Національним банком України укладено
договір №31-Л про передавання в
управління непроданих активів,
відповідно до умов якого установник
управління взяв на себе зобов'язання
передати в управління управителеві
активи, наявні на балансі установника
управління на дату укладання цього
договору, а управитель зобов'язується
прийняти в управління активи та
вживати всіх необхідних заходів для
задоволення вимог кредиторів
установника управління за рахунок
активів. Перелік активів наведено в
додатку 1 до цього договору.
Вигодонабувачами за договором є
кредитори установника управління, які
на дату підписання договору внесені до
переліку (реєстру) вимог кредиторів
установника управління та кредитори,
вимоги яких виникли під час здійснення
ліквідаційної процедури установника
управління та розрахунки з якими не
проведені (п.1.1.) (далі - договір № 31-Лвід
05.09.2013). На підставі вказаного договору
ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» надано до суду
клопотання про залучення його до
участі у справі як правонаступника та
заміну сторони у виконавчому
провадженні.

Відповідно до ст. 25 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
смерті або оголошення фізичної
особи померлою, припинення
діяльності суб'єкта господарювання
шляхом реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення),
заміни кредитора чи боржника в
зобов'язанні, а також в інших випадках
заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, господарський суд залучає
до участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в судовому процесі до
вступу у справу правонаступника,
обов'язкові для нього так само, як вони
були обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив. Про заміну або
про відмову заміни сторони чи третьої
особи її правонаступником
господарський суд виносить ухвалу.

Пунктом 1.4. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що
статтею 25 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено процесуальне
правонаступництво у зв'язку не лише зі
смертю (оголошенням померлою) фізичної
особи та реорганізацією суб'єкта
господарювання, а й в інших
передбачених законом випадках, у тому
числі заміни кредитора або боржника у
зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520
Цивільного кодексу України). У разі
заміни кредитора в зобов'язанні не в
повному обсязі (у подільному
зобов'язанні; в разі передачі новому
кредитору права на стягнення неустойки
окремо від передачі прав вимоги за
основним зобов'язанням тощо) новий
кредитор є правонаступником
первісного кредитора лише в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
відповідних прав якщо інше не
встановлено договором або за законом
(стаття 514 Цивільного кодексу України);
при цьому якщо правонаступником
заявляються відповідні вимоги, то
вважається, що позов подано кількома
позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне
правонаступництво допускається на
будь-якій стадії судового процесу і
здійснюється господарським судом без
виклику сторін у справі, якщо їх явка не
зумовлена необхідністю з'ясування
судом тих чи інших обставин.

Статтею 512 Цивільного кодексу України
визначено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок: 1) передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги); 2)
правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою. Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом. Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 1029 Цивільного кодексу
України за договором управління
майном одна сторона (установник
управління) передає другій стороні
(управителеві) на певний строк майно в
управління, а друга сторона
зобов'язується за плату здійснювати
від свого імені управління цим майном в
інтересах установника управління або
вказаної ним особи (вигодонабувача).
Договір управління майном може
засвідчувати виникнення в управителя
права довірчої власності на отримане в
управління майно.

Як вказує заявник та визначено пунктом
1.2. договору № 31-Л від 05.09.2013, управитель
є довірчим власником отриманих в
управління активів. До управителя не
переходить право власності на активи.

Пунктом 2.4. договору №31-Л від 05.09.2013 р.
сторонами визначено, що управитель
-товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал" має право
володіти, користуватись і
розпоряджатися активами відповідно до
законодавства України та цього
договору; бути процесуальним
правонаступником установника
управління в справах, однією із сторін
(учасників) яких є Установник
управління, а також правонаступником у
виконавчих провадженнях, однією із
сторін (учасників) яких є Установник
управління (товариство з обмеженою
відповідальністю „Український
промисловий банк").

Відповідно до п.3.1. договору №31- Л від
05.09.2013 р., передавання активів від
установника управління управителю
здійснюється за актом про
приймання-передавання, у якому
зазначаються назва боржника, вид
активу, його балансова вартість,
вартість відповідно до виконавчих
документів та за результатами
незалежної оцінки, якщо така
визначалася, перелік документів, які
підтверджують право власності на
активи, є підставою для стягнення
коштів (договори, векселі тощо),
свідчать про проведену установником
управління претензійно-позовну роботу.

Відповідно до п. 9.1. договору №31-Л від
05.09.2013 р., даний договір вважається
укладеним з моменту підписання і діє
протягом 3 років. Додатки до договору є
його невід'ємною частиною (п. 10.5.
договору №31-Л від 05.09.2013 р.).

На виконання договору № 31-Л від 05.09.2013
року (укладеного за участю
Національного банку України), за актом
приймання-передавання в управління
непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк»
від 01.10.2013 р., передано товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрпромбанк» (установник управління)
та прийнято товариством з обмеженою
відповідальністю «ІК «ІФГ Капітал»
(управитель) активи, наявні на балансі
установника управління, зокрема права
вимоги до СТОВ «Степ» , згідно
кредитного договору № 35/Г-1/КВ-08, , балансова вартість активу
3681025,80 грн. Кредитний договір № 35Г-1/КВ-08
був переданий від ТОВ «Укрпромбанк» до
ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» за актом
приймання -передачі від 14.11.2013.

Акт приймання-передавання в управління
непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк»
від 01.10.2013 р. підписаний двома
сторонами, а саме: ТОВ «Укрпромбанк»
(установник управління), в особі
ліквідатора Раєвського К.Є, який діє на
підставі постанови правління
Національного банку України від 21.01.2010
№19 та ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»
(управитель), в особі директора
Шарапанюка О.Є., який діє на підставі
статуту. Однак договір № 31-Л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013 р. є трьохстороннім
договором та відповідно до п.10.5.
договору, додатки до договору є його
невід»ємною частиною, то і акт
приймання-передавання в управління
непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк»
від 01.10.2013 р. має бути підписаний усіма
трьома сторонами договору. Перелік
непроданих активів, що є додатком до
договору № 31-Л віл 05.09.2013, підписаний
всіма (трьома) сторонами.

Частиною 1 ст. 1030 Цивільного кодексу
України визначено, що предметом
договору управління майном можуть бути
підприємство як єдиний майновий
комплекс, нерухома річ, цінні папери,
майнові права та інше майно. Не можуть
бути предметом договору управління
майном грошові кошти, крім випадків,
коли право здійснювати управління
грошовими коштами прямо встановлено
законом (ч.2 ст. 1030 Цивільного кодексу
України).

Як слідує з договору № 31-Л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013 р. предметом договору
є активи, наявні на балансі установника
управління на дату укладення цього
договору, зокрема, вид активу: права
вимоги до СТОВ «Степ», згідно
кредитного договору № 35/Г-1/КВ-08, , балансова вартість активу
3681025,80 грн.

Проте, згідно рішення господарського
суду Чернігівської області у справі
№7/48 від 23.03.2011 року, господарським
судом Чернігівської області було
присуджено до стягнення з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ?Степ?,
(Ічнянський р-н, с. Щурівка, вул.
Коцюбинського,33) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
?Український промисловий банк?, (м. Київ,
бульвар Лесі Українки,26 ) 2 940 649 грн.
боргу по кредиту, 719 514,74 грн. боргу по
процентах за кредитом, 105 045,07 грн. пені
за несвоєчасне погашення кредиту, 18 333,99
грн. пені за несвоєчасне погашення
процентів, 25500 грн. державного мита, 236
грн. витрат на інформаційно технічне
забезпечення судового процессу.
Загальна сума 3783542,80 грн. (без держмита
та ІТЗ), та з урахуванням держмитом та
ІТЗ - 3809278,80 грн.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що існує розбіжність між
сумами, а саме: балансовою вартості
переданого заявнику активу в розмірі 3
681 025,80 грн. по договору № 31-Л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013 р. та стягнутою
заборгованістю в розмірі 3 809 278,80 грн.,
згідно рішення господарського суду
№7/48 від 23.03.2011 року, а тому не можна
зробити беззаперечного висновку про
те, що включає в себе вартість
переданих заявнику в управління
активів в сумі 3 681 025,80 грн. (чи це
часткова сума кредиту, чи в неї
включені відсотки, штрафні санкції і
т.д.).

Фактично за договором № 31-Л від 05.09.2013
про передавання в управління
непроданих активів заявнику передано
активи в управління, а не передано
право вимоги до СТОВ „Степ".

У разі заміни кредитора у зобов'язанні
у спосіб, передбачений статтею 512
Цивільного кодексу України, «старий
кредитор» остаточно (безстроково)
втрачає всі свої права у зобов'язанні, а
до «нового кредитора» ці права
переходять також без застережень у
часі.

Відповідно ж до приписів 1029 Цивільного
кодексу України, за договором
управління майном одна сторона
(установник управління) передає другій
стороні (управителеві) на певний строк
майно в управління, а друга сторона
зобов'язується за плату здійснювати
від свого імені управління цим майном в
інтересах установника управління або
вказаної ним особи (вигодонабувача).

Тобто в цьому випадку «старий
кредитор» лише на певний період часу
(термін дії договору управління
майном) передає «новому кредитору»
свої права у зобов'язанні, а після
спливу цього часу ці передані права
«повертаються» до «старого кредитора».

Пунктом 9.1. договору №31-Л від 05.09.2013 р.
сторони визначили, що цей договір
уважається укладеним з моменту
підписання і діє протягом 3 років.

Згідно п. 1.2 договору №31-Л від 05.09.2013 р.
до управителя (ТОВ "ІК "ІФГ Капітал") не
переходить право власності на активи.

Відповідно ч. 2 ст. 316 Цивільного кодексу
України особливим видом права
власності є право довірчої власності,
яке виникає внаслідок закону або
договору управління майном.

Виходячи з того, що відносно переданого
в довірче управління майна управитель
здійснює правомочності власника в
межах, встановлених законом або
договором, цілком закономірно, що ст..
1033 Цивільного кодексу України називає
його довірчим власником цього майна,
яким він володіє, користується і
розпоряджається відповідно до закону і
договору. Проте управитель не стає
власником майна, ним є установник
управління ( ст.. 1032 Цивільного кодексу
України). Суттєвою ознакою відносин, що
виникають при довірчій власності, є те,
що управитель діє не у власних
інтересах, а в інтересах власника, хоча
і від свого імені. Фактично власник -
установник управління передає
управителю не свої повноваження (вони
залишаються у власника), а можливість
їх реалізації.

Нормами чинного законодавства, які
регулюють правовідносини щодо
управління майном, не передбачено, що
у разі укладення договору управління
майно, відбувається заміна особи у
правовідносинах.

Таким чином, за договором №31-Л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013р., не відбулося
заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, оскільки до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"
не перейшло право власності на активи.

Разом з тим, слід зазначити, що заявник,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "ІФГ Капітал", не позбавлений
можливості виконувати договір №31-Л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013р., не будучи
залученим у справі у якості
правонаступника.

Заявник також просить суд замінити
сторону у виконавчому провадженні
(стягувача) з товариства з обмеженою
відповідальністю „Укрпромбанк" на
товариство з обмеженою
відповідальністю "ІК "ІФГ Капітал" (04050,
м. Київ, вул. Дегтярівська, 4А).

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження».

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження - завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
виконавче провадження» учасниками
виконавчого провадження є державний
виконавець, сторони, представники
сторін, прокурор, експерти,
спеціалісти, перекладачі, суб'єкти
оціночної діяльності - суб'єкти
господарювання.

Сторонами у виконавчому провадженні,
відповідно до ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Частиною 5 ст. 8 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачено, що
у разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони
виконавчого провадження, тобто
процесуального правонаступництва, є
наступництво у матеріальних
правовідносинах, у наслідок якого
відбувається вибуття сторони зі
спірних або встановлених судом
правовідносин і переходу до іншої
особи всіх прав і обов'язків вибулої
сторони в цих правовідносинах.

Саме на необхідність переходу до
нового кредитора всіх прав і обов'язків
у зобов'язанні, як обов'язкової умови
правонаступництва, вказав Верховний
Суд України в постанові від 20.11.2013 по
справі № 6-122цс13.

Однак, з аналізу законодавства та
положень договору вбачається, що до
управителя не переходить право
власності на активи, власником
продовжує бути установник, який
передає управителю не всі свої
повноваження, а можливість їх
реалізації.

Виходячи зі змісту укладеного договору
№ 31-Л від 05.09.2013 та вимог діючого
законодавства вбачається, що
зазначений договір управління майном є
договором укладеним в інтересах
вигодонабувача, тобто на користь
третьої особи. За договором управління
майном до управителя не має місце
перехід усієї сукупності прав та
обов'язків установника управління, що
свідчить про відсутність
універсального правонаступництва, яке
є підставою для заміни сторони як у
даних спірних правовідносинах так і у
виконавчому провадженні.

Аналогічної думки дійшов Вищий
господарський суд України в постанові
від 08.04.2014 по справі 12/17.

З урахуванням вищевикладеного, суд
доходить висновку, що в розумінні ст.
25 Господарського процесуального
кодексу України в даному випадку не
відбулася заміна кредитора в
зобов'язанні, та що ТОВ «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» не є
правонаступником ТОВ «Український
промисловий банк» у цій справі та
відповідно і у виконавчому
провадженні, а тому суд не знаходить
достатньо правових підстав для
задоволення клопотання ТОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал».

Керуючись ст.ст. 2, 7, ч. 5 ст. 8
Закону України „Про виконавче
провадження", ст. ст. 25, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання товариства з
обмеженою відповідальністю "ІК "ІФГ
Капітал" про залучення його до участі у
справі як правонаступника позивача та
заміну сторони у виконавчому
провадженні відмовити.

Суддя
Н.О. Скорик