КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. Справа№ 910/3512/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Смірнов О.С. - дов. б/н
від 17.02.2014р.

від відповідача: Штельмах О.С. - дов. б/н
від 30.05.2013р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«СОЛІД» на рішення Господарського суду
м. Києва від 01.04.2014р. (повний текст
підписано 03.04.2014р.)

у справі № 910/3512/14 (суддя Кирилюк
Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Броварське шляхово-

будівельне управління № 50»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна

компанія «СОЛІД»

про стягнення 253 240, 47 грн.

В судовому засіданні 22.05.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014р. Приватне акціонерне
товариство «Броварське
шляхово-будівельне управління № 50»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «СОЛІД» про
стягнення 253 240, 47 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором підряду № 366-03728-15861 від
25.09.2013р., а саме щодо повної та
своєчасної оплати виконаних позивачем
робіт, а тому просив суд стягнути з
відповідача 240 451, 47 грн. основного
боргу, 6 756, 54 грн. пені, 3 118, 40 грн. 3%
річних та 2 914, 06 грн. інфляційних втрат,
всього 253 240, 47 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014р. у справі
№ 910/3512/14 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна
компанія «СОЛІД» на користь
Приватного акціонерного товариства
«Броварське шляхово-будівельне
управління № 50» 240 451, 47 грн. - основного
боргу, 6 756, 54 грн. - пені, 2 914, 06 грн. -
інфляційних втрат, 3 118, 40 грн. - 3% річних
та 5 066, 21 грн. - витрат по сплаті судового
збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення 6 756, 54 грн. -
пені, 2 914, 06 грн. - інфляційних втрат, 3 118,
40 грн. - 3% річних повністю та частково в
частині задоволення компенсації
витрат по сплаті судового збору
пропорційно задоволеній частині
позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права, рішення
прийнято з неправильним з'ясуванням
фактичних обставин справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«СОЛІД» 24.04.2014р. передано на розгляд
судді Скрипці І.М.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р. для
розгляду справи № 910/3512/14 сформовано
колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Скрипка І.М., судді -
Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 22.05.2014р.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
22.05.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
22.05.2014р. заперечував проти доводів
відповідача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін
з підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.09.2013р. між
Приватним акціонерним товариством
«Броварське шляхово-будівельне
управління № 50» (позивач, підрядник за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«СОЛІД» (відповідач, замовник за
договором) укладено договір підряду №
366-03728-15861, відповідно до п. 1.1. якого
підрядник зобов'язується за завданням
замовника на свій ризик власними або
залученими силами виконати
будівельно-монтажні роботи з
влаштування конструктивних шарів
дорожнього одягу паркувального
майданчику (надалі - «роботи») на
об'єкті: «Реконструкція будівлі для
розміщення супермаркету «БІЛЛА»
(надалі - «об'єкт»), в порядку та на
умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 1.2. договору місцезнаходження
об'єкта: м. Київ, пр. Науки, 5.

Склад та обсяги робіт, що підлягають
виконанню за цим договором, визначені в
кошторисі, що є додатком № 1 до цього
договору (надалі - «кошторис») (п. 1.3.
договору).

Пунктом 2.2. договору сторони погодили,
що вартість робіт за цим договором
визначається відповідно до тарифів
підрядника та становить:

- 113, 74 грн. за 1 квадратний метр
стартового асфальтного покриття. В
вартість робіт включається вартість
матеріалів та механізмів необхідних
для виконання комплексу робіт.

- 83, 33 грн. за один квадратний метр
фінішного асфальтного покриття. В
вартість робіт включається вартість
матеріалів та механізмів необхідних
для виконання комплексу робіт.

Договірна ціна за цим договором, згідно
п. 2.3., є твердою, визначається згідно
ДБН Д.1.1-1-2000 і відповідно кошторису
складає 394 075, 72 грн., крім того ПДВ 20% - 78
815, 14 грн., всього - з урахуванням ПДВ 20% -
472 890, 86 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору строк
виконання робіт - 6 робочих днів з дати
передачі замовником підряднику фронту
робіт, про що сторони складають
відповідний акт прийому-передачі
фронту робіт.

Згідно п. 7.2. договору оплата виконаних
робіт здійснюється замовником
проміжними платежами (з урахуванням
сплачених авансів) на підставі актів
виконаних робіт та рахунку-фактури.
Оплата здійснюється по оригіналах
рахунків-фактур, коли виникає
зобов'язання по договору внаслідок
виконання умов цього договору.

Пунктом 7.3. договору сторони
передбачили, що строк оплати становить
наступні 5 робочих днів з дати
підписання сторонами акту виконаних
робіт та надання підрядником
рахунку-фактури, крім випадків коли у
прийнятих замовником роботах будуть
виявлені недоліки. В цьому випадку
строк здійснення оплати продовжується
на строк усунення підрядником
виявлених недоліків.

За несвоєчасну оплату виконаних робіт
замовник сплачує пеню в розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, від суми
несвоєчасно сплачених коштів (п. 10.1.
договору).

Цей договір, згідно п. 14.1., набуває
чинності з дати його підписання
сторонами і діє до повного виконання
сторонами обов'язків за ним.

Відповідно до п. 14.2. договору
закінчення строку цього договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час його дії.

30.10.2013р. між сторонами підписано
додаткову угоду № 2 до договору,
відповідно до п. 1 якої у зв'язку з
зміною складу та обсягу робіт
підрядник бере на себе зобов'язання
виконати додатковий об'єм
будівельно-монтажних робіт з
влаштування конструктивних шарів
дорожнього одягу паркувального
майданчику на об'єкті: «Реконструкція
будівлі для розміщення супермаркету
«БІЛЛА» за адресою: м. Київ, пр. Науки, 5.

Відповідно до п. 2. додаткової угоди № 2
до договору договірна ціна робіт,
передбачених до виконання даною
додатковою угодою, погоджена сторонами
і складає: 64 633, 40 грн., крім того ПДВ 20% - 12
926, 67 грн., разом з ПДВ становить: 77 560, 07
грн.

Одночасно сторони дійшли згоди внести
зміни до п. 2.3. договору та викласти його
в наступній редакції: «Договірна ціна
за цим договором є твердою,
визначається ДБН Д.1.1-1-2000 і відповідно
кошторису складає 475 636, 93 грн., крім того
ПДВ 20% - 95 127, 38 грн., всього - з
урахуванням ПДВ 20% - 570 764, 31 грн.» (п. 3
додаткової угоди № 2 до договору).

Дана додаткова угода, згідно п. 7,
набирає чинності з моменту її
підписання сторонами і є невід'ємною
частиною договору підряду № 366-03728-15861
від 25.09.2013р.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору підряду №
366-03728-15861 від 25.09.2013р. та додаткової
угоди № 2 до договору позивачем
виконано, а відповідачем прийнято
роботи на загальну суму 570 451, 47 грн., що
підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт (форми
КБ-2в) № 1 за жовтень 2013р. на суму 493 204, 24
грн., № 2 за жовтень 2013р. на суму 77 247, 23
грн. та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт / та
витрати/ (форми КБ-3) за жовтень 2013р. на
суму 570 451, 47 грн., які підписані
уповноваженими представниками та
скріплені печатками сторін (належним
чином завірені копії наявні в
матеріалах справи (а. с. 22-23, 25-26).

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши умови договору,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що позивачем було належним
чином виконано взяті на себе
зобов'язання за договором підряду №
366-03728-15861 від 25.09.2013р. та додатковою
угодою № 2 до договору.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
позивачем умов договору та додаткової
угоди до нього.

Однак, всупереч умовам договору,
відповідач за виконані роботи
розрахунок належним чином не провів,
лише частково оплатив виконані роботи
на суму 280 000, 00 грн., що підтверджується
платіжними дорученням, належним чином
завірені копії яких наявні в
матеріалах справи (а. с. 27-35).

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що на момент звернення
позивача з даним позовом до суду
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 240 451, 47 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного договору №
366-03728-15861 від 25.09.2013р. вбачається, що за
своєю правовою природою вказаний
договір є договором підряду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 2 ст. 854 Цивільного кодексу
України унормовано, якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 7.3. договору сторони
передбачили, що строк оплати становить
наступні 5 робочих днів з дати
підписання сторонами акту виконаних
робіт та надання підрядником
рахунку-фактури, крім випадків коли у
прийнятих замовником роботах будуть
виявлені недоліки. В цьому випадку
строк здійснення оплати продовжується
на строк усунення підрядником
виявлених недоліків.

25.11.2013р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою за № 427/14 про
сплату заборгованості в розмірі 490 451, 47
грн.

Як вбачається з даної вимоги, станом на
25.11.2013р., починаючи з 31.10.2013р., на
виконання положень п. п. 7.2., 7.3.
укладеного договору відповідачем на
користь позивача вже було сплачено
кошти в розмірі 160 000, 00 грн. за виконані
роботи, а тому в додатках до вимоги
позивачем було долучено рахунок на
оплату № 232 від 25.11.2013р. на залишок
заборгованості в розмірі 490 451, 47 грн.

З огляду на викладене, не заслуговують
на увагу посилання апелянта на п. 7.3.
договору в частині ненастання строку
оплати виконаних позивачем робіт у
зв'язку з ненаправленням, на його думку,
позивачем відповідачеві
рахунку-фактури для оплати виконаних
робіт.

Оскільки роботи, передбачені
договором, були повністю та належним
чином виконані позивачем та прийняті
відповідачем, що підтверджується
підписаними уповноваженими
представниками та скріпленими
печатками сторін актами
приймання-передачі виконаних
будівельних робіт (форми КБ-2в) та
довідкою про вартість виконаних робіт
та витрат (форми КБ-3), враховуючи
направлення позивачем відповідачеві
рахунку-фактури на оплату виконаних
робіт, відповідач зобов'язаний згідно
п. 7.3. договору оплатити виконані
позивачем роботи у визначені договором
строки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
обґрунтованість заявлених позивачем
вимог про стягнення з відповідача 240 451,
47 грн. заборгованості за договором
підряду № 366-03728-15861 від 25.09.2013р., які
підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем зобов'язання щодо оплати
виконаних робіт, позивачем заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 6 756,
54 грн. пені, 3 118, 40 грн. 3% річних, 2 914, 06
грн. інфляційних втрат, нарахованих за
період з 08.11.2013р. по 28.02.2014р.

Відповідно до п. 10.1. договору за
несвоєчасну оплату виконаних робіт
замовник сплачує пеню в розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, від суми
несвоєчасно сплачених коштів.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Як зазначено в статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України та ст. ст. 1, 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Колегія суддів, здійснивши перевірку
наданого позивачем розрахунку пені та
періоду нарахування, погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача 6 756, 54 грн. пені
є обґрунтованими, а тому такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Колегія суддів, здійснивши перевірку
наданих позивачем розрахунків 3% річних
та інфляційних втрат та періодів їх
нарахування, погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3 118, 40 грн. 3% річних та 2 914, 06
грн. інфляційних втрат є
обґрунтованими, а тому такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому опечатка в судовому рішенні в
періоді початку нарахування 3% річних
та інфляційних втрат 08.11.2011р. замість
08.11.2013р. не тягне за собою зміну суми 3%
річних та інфляційних втрат, що
підлягають задоволенню.

Доводи апелянта щодо скасування
рішення місцевого господарського суду
у зв'язку з його прийняттям без участі
представника відповідача не
заслуговують на увагу виходячи з
наступного.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 05.03.2014р. порушено провадження у
справі та призначено її до розгляду на
18.03.2014р., про дату, час та місце розгляду
справи 18.03.2014р. відповідач був
повідомлений належним чином 13.03.2014р., що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 3).

Ухвалою місцевого господарського суду
від 18.03.2014р. розгляд справи було
відкладено на 01.04.2014р. у зв'язку з
наявністю клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи та неявкою
представника відповідача в судове
засідання.

Оскільки відповідач не надав суду
відзив на позов з документальними
запереченнями та 01.04.2014р. повторно не
направив свого представника в судове
засідання, місцевий господарський суд
розглянув справу за наявними
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Отже, відповідач був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, не був позбавлений
можливості надати суду всі необхідні
докази на підтримання своїх заперечень
проти позовних вимог, а також
користуватися наданими йому
процесуальними правами, а тому
посилання відповідача на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права є
необґрунтованими.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим обставинам
справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення від 01.04.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «СОЛІД» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014р. у справі № 910/3512/14
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014р. у справі № 910/3512/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3512/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
26.05.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
Г.А. Жук

А.О. Мальченко