ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р.
Справа № 922/5083/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя
Камишева Л.М., суддя Шепітько І.І.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Молочаєва О.В. за дорученням
№ 64/1 від 08.01.2014 року, Репін В.М. за
дорученням № 641687 від 16.09.2013 року

відповідача - Печеного О.П. за
дорученням від 29.07.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
відповідача (вх. № 816Х/1-32) на рішення
господарського суду Харківської
області від 13 березня 2014 року у справі

за позовом Фізико-технічного інституту
низьких температур ім. Б.І. Вєркіна
Національної академії наук України,
м.Харків

до Науково-Виробничої фірми «Аріон»
Товариство з обмеженою
відповідальністю, м.Харків

про стягнення 43368,61 грн. та припинення
договору

ВСТАНОВИЛА:

Фізіко-технічний інститут низьких
температур ім. Б. І. Вєркіна НАНУ
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просив стягнути з Науково-Виробничої
фірми «Аріон» ТОВ всієї суми боргу у
розмірі 43368,61 грн., припинити чинність
Договору № 2-О-2012 від 01.05.2012 р. та
договору № 2-К-2012 від 01.05.2012 р. у зв"язку з
порушенням відповідачем зобов"язань за
цими Договорами (несвоєчасність сплати
орендних платежів та несплата орендних
платежів протягом трьох місяців) та
зобов'язати відповідача перерахувати
суму боргу на розрахункові рахунки
позивача (т.1 а.с.4-6).

09 січня 2014 року позивач подав заяву
про зменшення ціни позову та просив
стягнути з відповідача суму 36832,20 грн., а
також суму судового збору у розмірі 1827
грн. за розгляд спору майнового
характеру та 1218 грн. за розгляд спору
немайнового характеру (т.1 а.с.56).

29 січня 2014 року позивач подав
уточнення позовних вимог та просив суд
стягнути з ТОВ НВФ "Аріон"
заборгованість в розмірі 36832,20 грн. та
припинити чинність договору № 2-О-2012
від 01.05.2012 р. та договору № 2-К-2012 від
01.05.2012 р. у зв"язку з порушенням
відповідачем зобов"язань за цими
договорами (несвоєчасність сплати
орендних платежів та несплата орендних
платежів протягом трьох місяців), також
стягнути з відповідача судовий збір у
розмірі 1827 грн. за розгляд спору
майнового характеру та 1218 грн. за
розгляд спору немайнового характеру
(т.1 а.с.72).

.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 13 березня 2014
року (суддя Мамалуй О.О.) позов
задоволено. Стягнуто з
Науково-виробничої фірми "Аріон"
Товариства з обмеженою
відповідальністю на користь
Фізіко-технічного інституту низьких
температур ім. Б. І. Вєркіна
Національний академії наук України
заборгованість в розмірі 36832,20 грн. та
3045,00 грн. судового збору. Припинено
чинність Договору № 2-О-2012 від 01.05.2012
року та Договору № 2-К-2012 від 01.05.2012 року
у зв"язку з порушенням відповідачем
зобов"язань за цими договорами
(несвоєчасність сплати орендних
платежів та несплата орендних платежів
протягом трьох місяців).

Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення господарського
суду Харківської області від 13 березня
2014 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.
Вказує на те, що суд першої інстанції не
дав оцінки наданим відповідачем
доказам щодо відсутності
заборгованості внаслідок припинення
зарахування зустрічних однорідних
вимог. Також зазначає, що в частині
припинення чинності Договору оренди
рішення не відповідає нормам
матеріального права, зокрема ст. 16 ЦК
України та ст. 20 ГК України, оскільки
вказаний спосіб захисту права не
відповідає нормам закону (т.2 а.с.42-44).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
зазначає, що скарга не підлягає
задоволенню з тих підстав, що оскаржене
рішення прийняте при повному та
всебічному з'ясуванні обставин справи,
воно є обґрунтованим і відповідає як
фактичним обставинам, так і вимогам
чинного законодавства. На цій підставі
просить рішення господарського суду
Харківської області від 13 березня 2014
року залишити без змін, а апеляційну
скаргу відповідача залишити без
задоволення. Вказує на те, що
відповідачем визнана заборгованість
про що свідчить відповідь на претензію
та підписаний сторонами Акт звіряння
розрахунків від 08.01.2014 року (т.2 а.с.51).

28.04.2014 року через канцелярію суду
надійшло клопотання ФОП ОСОБА_4 (вх.№
3416) в якому просить залучити її до
участі у справі, зупинити провадження у
справі до закінчення касаційного
провадження за її скаргою на ухвалу
Харківського апеляційного
господарського суду від 04 квітня 2014
року про повернення апеляційної скарги
на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.97 ГПК України
(т.2 а.с.53).

У судовому засіданні представники
позивача та відповідача пояснили, що
ФОП ОСОБА_4 їм не відома та незрозуміло
яким чином рішення у даній справі може
зачіпати права та інтереси вказаної
особи.

Вислухавши думку представників сторін,
розглянувши клопотання ФОП ОСОБА_4,
колегія суддів відмовила у його
задоволенні у зв'язку з
необґрунтованість, оскільки заявником
не подано суду документів в
підтвердження того, що він має
відношення до правовідносин, що
виникли між позивачем та відповідачем
і є предметом спору у даній справі.

29 квітня 2014 року відповідач подав
через канцелярію суду клопотання про
зобов'язання позивача надати суду для
огляду і співставлення із наявними у
матеріалах справи доказами оригінал
звіту про оцінку на 01.02.2012 року та
висновок про вартість оцінюваного
майна у повному обсязі та призначити по
справі судову експертизу (т.2 а.с.55-57).

Розглянувши клопотання відповідача,
вислухавши думку представників
позивача, які заперечували проти
вказаного клопотання, колегія суддів
відмовила у його задоволенні у зв'язку
з необґрунтованістю.

13.05.2013 року відповідач подав через
канцелярію суду клопотання (вх.№ 3725)
про відкладення розгляду апеляційної
скарги, посилаючись на те, що на даний
час ведеться листування щодо укладення
мирової угоди (т.2 а.с. 65,66).

Розглянувши клопотання відповідача,
вислухавши думку позивача, колегія
суддів відмовила у його задоволенні у
зв'язку з необґрунтованістю.

У судовому засіданні 13 травня 2014 року
представник позивача заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з тим, що апеляційна
скарга, яка надійшла йому від
відповідача, відрізняється за змістом
від апеляційної скарги, яка міститься в
матеріалів справи та просив надати час
для ознайомлення з повним текстом
документа та надання йому копії тексту
апеляційної скарги, яка є наявна в
матеріалах справи.

Судова колегія оглянула апеляційну
скаргу, надану представником позивача
для огляду колегії суддів та
встановила, що апеляційна скарга, яка
направлена відповідачем позивачеві
відрізняється за змістом від
апеляційної скарги, поданої апелянтом
до суду. Представник відповідача не
зміг пояснити суду причин відмінності
вказаних документів.

Колегія суддів вислухала пояснення
представників сторін та дійшла
висновку щодо відмови у задоволенні
клопотання позивача про відкладення
розгляду апеляційної скарги та
оголосила перерву у судовому засіданні
до 20 травня 2014 року у зв'язку з
необхідністю зобов'язати відповідача
надіслати належний текст апеляційної
скарги позивачу та докази відправлення
надати суду в в наступне судове
засідання.

19.05.2014 року представник відповідача
подав через канцелярію суду
обґрунтування апеляційної скарги та
докази направлення позивачу належного
тексту апеляційної скарги.

Після перерви, у судовому засіданні 20
травня 2014 року розгляд апеляційної
скарги продовжено.

Заслухавши додаткові пояснення
представників сторін, розглянувши
наявні матеріали справи, перевіривши
повноту встановлених судом першої
інстанції обставин та докази на їх
підтвердження, юридичну оцінку,
правильність застосування
господарським судом Харківської
області норм матеріального та
процесуального права та доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України, колегія
суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та
вбачається з матеріалів справи, 01.05.2012
року між "Фізіко-технічним інститутом
низьких температур ім. Б. І. Вєркіна"
НАНУ та НВФ "Аріон" укладено Договір №
2-О-2012 нерухомого майна, що знаходиться
у віданні НАН України та обліковується
на балансі ФТІНТ ім. Б.І.Вєркіна НАН
України (т.1 а.с.8-11).

Відповідно до п.1.1. Договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне майно - нежитлове приміщення
загальною площею 191,8 кв.м., розміщене за
адресою: м. Харків, проспект Леніна, 47, з
них площею 191,8 кв.м. на четвертому
поверсі корпусу ВТК, що перебуває на
балансі Інституту, вартість якого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку майна і становить за
незалежною оцінкою станом на "01" лютого
2012 року, 517900,00 грн. (т. 1 а.с. 8-11).

У п.1.2. Договору зазначено, що майно
передається в оренду з метою
використання під виробництво.

Згідно з п.3.1 Договору орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорційно її розподілу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України № 786 від 01.10.1995 року,
або за результатами конкурсу на право
оренди державного майна і становить
без ПДВ за перший місяць оренди -
березень 2012 року 4612,32 грн.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації і
стягується на користь
балансоутримувача згідно вимог
чинного законодавства з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми боргу за кожний день прострочення,
включаючи день оплати.

Відповідно до п. 5.4 Договору оренди
орендар зобов'язаний до 24 числа кожного
поточного місяця отримувати в
бухгалтерії орендодавця платіжні
документи, своєчасно та в повному
обсязі сплачувати орендну плату та
відшкодування земельного податку.

У п. 10.1 Договору зазначено, що Договір
укладено строком на 2,8 років та діє з
01.05.2012 року до 31.12.2013 року.

З Акту від 01.05.2012 року вбачається, що
Орендодавець передає, а Орендар
прийняв у користування приміщення
площею 191,8 кв.м. на 4-му поверсі корпусу
ВТК, що знаходиться на балансі ФТІНТ
НАН України за адресою: м. Харків, пр.
Леніна, 47 (т.1 а.с.15).

З матеріалів справи також вбачається,
що 01.05.2012 року між "Фізіко-технічним
інститутом низьких температур ім. Б. І.
Вєркіна" НАНУ та НВФ "Аріон" укладено
Договір № 2-К-2012 про відшкодування
орендарем витрат балансоутримувача -
ФТІНТ НАН України - понесених ним на
придбання для орендаря комунальних
послуг та на утримання
загальноінститутської інфраструктури
(т.1 а.с.13,14).

Відповідно до п.1.1. Договору предмет
цього договору є урегулювання
додаткових до орендних взаємовідносин
Балансоутримувача та орендаря, які
виникають у зв'язку з діяльністю
Орендаря на орендованим ним у
Балансоутримувача площах (за договором
№ 2-0-2012 від 01 травня 2012 року) в частині
відшкодування орендарем витрат
балансоутримувача на придбання ним для
орендаря комунальних послуг, а також в
частині непрямого користування
Орендарем загальноінститутською
інфраструктурою.

Порядок здійснення відшкодування
витрат балансоутримувача за договором
від 01.05.2012 р. № 2-К-2012 визначений в п.п. 2.2.7
цього договору, згідно якого орендар
повинен не пізніше 23 числа поточного
місяця отримувати в бухгалтерії
балансоутримувача рахунки та інші
документи щодо спожитих протягом
місяця ресурсів (комунальних,
експлуатаційних тощо) і здійснювати
відповідну оплату на казначейський
рахунок балансоутримувача не пізніше
останнього дня поточного місяця.

У позовній заяві ФТІНТ НАН України
вказує на те, що свої обов"язки за
Договором він виконав в повному обсязі,
але НВФ "Аріон" ТОВ порушив п. 5.4.
Договору № 2-О-2012 стосовно своєчасності
та повноти сплати орендної плати та п.
2.2.7. Договору № 2-К-2012 щодо своєчасності
та повноти оплати спожитих протягом
місяця ресурсів у розмірі 43368, 61 грн.

З претензії № 19 від 24.10.2013 року,
направленої ФТІНТ НАН України ім.
Б.І.Вєркіна на адресу НВФ "Аріон" ТОВ
вбачається, що позивач пропонував
відповідачу сплатити заборгованість
та пеню за прострочення сплати боргу
(т.1 а.с.16,17).

З пропозиції № 64/839 від 24.10.2013 року
вбачається, що позивач пропонував
відповідачу достроково за взаємною
згодою сторін припинити чинність
Договору оренди протягом місяця з
моменту вручення даної пропозиції у
зв'язку з тим, що орендар систематично
не виконую взяті на себе за Договором
зобов'язання в частині здійснення
своєчасної і повної оплати орендних
платежів, що призвело до виникнення у
орендаря перед Орендодавцем значної
простроченої заборгованості (т.1 а.с.18).

З Листа № 221 від 22.11.2013 року вбачається,
що на вказану претензію та пропозицію
відповідач відповів, що найближчим
часом він зможе розрахуватись по
боргам, які він визнає в повному обсязі
(т.1 а.с.19).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач зменшив суму позову у зв'язку з
частковим погашенням відповідачем
боргу після подання позову та просив
суд стягнути з відповідача орендну
плату за Договором № 2-0-2012 від 01.05.2012
року за: червень 2013 року з 01.06.2013 р. по
30.06.2013 року - 5538,59 грн., липень 2013 року з
01.07.2013 р. по 31.07.2013 р. - 5603,14 грн., серпень
2013 року з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р. - 5592,08 грн.,
вересень 2013 року з 01.09.2013 р. по 30.09.2013 р. -
5520,21 грн., жовтень 2013 року з 01.10.2013 р. по
31.10.2013 р. - 5558,91 грн., листопад 2013 року з
01.11.2013 р. по 30.11.2013 р. - 5602,83 грн., всього
33415,76 грн., пені станом на 31.12.2013 року за
несплату відшкодування орендарем
витрат балансоутримувача за Договором
№ 2-К-2012 у розмірі 1099,83 грн. та пені
станом на 31.12.2013 року за несплату
орендної плати за Договором № 2-О-2012 у
розмірі 2316,16 грн., всього 36832,20 грн. (т.1
а.с.56).

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Вказані норми чинного
законодавства передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Згідно зі ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання

(неналежне виконання).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно відлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У ст. ст. 216, 217, 218 Господарського кодексу
України зазначено, що учаснику
господарських відносин відповідає
за невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання.

Матеріали справи свідчать про те, що
між сторонами у справі виникли
зобов'язання, які за своєю правовою
природою є правовідносинами, що
випливають із договору найму (оренди),
згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного
кодексу України, наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.5 ст.762 Цивільного
кодексу України, плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено Договором.

Приймаючи до уваги, що відповідач під
час розгляду справи у суді першої
інстанції не надав доказів сплати
заборгованості, колегія суддів вважає,
що господарський суд дійшов
обгрунтованого висновку що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за Договором № 2-0-2012 за
період з червня 2013 року по листопад 2013
року у розмірі 33415,76 грн. доведені та
обґрунтовано задоволені господарським
судом.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представники
позивача та відповідача повідомили суд
про те, що на даний час між сторонами не
існує заборгованості за вказаними
Договорами, оскільки відповідач після
прийняття судом першої інстанції
рішення по даній справі повністю
сплатив суми боргу та подав докази в
підтвердження (т.2 а.с.84-91).

Положеннями ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Ст. 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ст. 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 та ч. З ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Приймаючи до уваги, що відповідач під
час розгляду справи у суді першої
інстанції не надав доказів сплати
заборгованості за Договором № 2-0-2012 та
Договором № 2-К-2012, колегія суддів
вважає, що господарський суд дійшов
обгрунтованого висновку що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
пені станом на 31.12.2013 року за несплату
відшкодування орендарем витрат
балансоутримувача за Договором № 2-К-2012
у розмірі 1099,83 грн. та пені станом на
31.12.2013 року за несплату орендної плати
за Договором № 2-О-2012 у розмірі 2316,16 грн.
також обґрунтовано задоволені
господарським судом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
ставиться критично до твердження
відповідача про необхідність заліку
зустрічних позовних вимог з наступних
підстав.

За змістом ст. 203 ГК України та ст. 601
ЦК України зарахування зустрічних
однорідних вимог можливе за наявності
умов зустрічності та однорідності
вимог, настання строків виконаній
зобов'язання, а також відсутності спору
відносно характеру зобов'язання, його
змісту, умов виконання тощо.
Зобов'язанням є зустрічний обов'язок
сторін (взаємних боржників) сплатити
одна одній гроші.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що вимоги сторін мають бути
зустрічні, тобто такі, які випливають
із двох різних зобов'язань між двома
особами, у межах яких кредитор одного
зобов'язання є боржником іншого та
навпаки. Крім того, наявність боргу має
бути обов'язково підтверджена
належними доказами. Вимоги мають бути
однорідними за своєю юридичною
природою та матеріальним змістом.

Проте, між НВФ "Аріон" ТОВ та ФТІНТ НАН
України не існувало взаємних
правовідношень по сплаті один одному
грошових сум, у зв'язку з чим відсутні у
даній справі зустрічні однорідні
вимоги.

Колегія суддів також вважає
безпідставним твердження відповідача
про необхідність врахування при
нарахуванні орендної плати за
договором оренди нерухомого майна від
01.05.2012 р. № 2-О-2012 зайвих виплат, які
виникли, на думку відповідача, у зв'язку
з помилковим нарахуванням орендної
плати без застосування понижуючого
коефіцієнту 0,7 за укладеними між
позивачем та відповідачем договорами
оренди у 2008-2011 р.р., зважаючи на те, що
предметом спору у цій справі є
стягнення з відповідача
заборгованості за Договором оренди №
2-0-2012 від 01.05.2012 р., який є чинним на даний
час, в матеріалах справи відсутні
докази визнання його недійсним у
встановленому законом порядку. Умови
вказаного договору не оскаржуватися
відповідачем.

Відповідно до норм чинного
законодавства внесення змін щодо
розміру орендної плати за договором
оренди нежитлових приміщень
передбачає укладення сторонами
відповідної додаткової письмової
угоди.

В п. 3.5 Договору № 2-0-2012 від 01.05.2012 року
передбачена можливість перегляду
розміру орендної плати на вимогу
однієї зі сторін у разі зміни Методики
її розрахунку, істотні зміни стану
об'єкта оренди з незалежних від сторін
причин та в інших випадках,
передбачених чинним законодавством.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що відповідач не надав ні
суду першої інстанції, ні суду
апеляційної інстанції доказів
звернення сторін щодо перегляду
розміру орендної плати та укладення
відповідної Додаткової угоди до
Договору оренди нерухомого майна №
2-0-2012 від 01.05.2012 року. Договір оренди
нерухомого майна № 2-0-2012 від 01.05.2012 року
є діючим та має виконуватись належним
чином.

Крім того, в процесі апеляційного
оскарження відповідач зазначає про
завищення визначення вартості
орендованого приміщення, загальною
площею 178,7 кв.м. на четвертому поверсі
корпусу ВТК за адресою: м. Харків,
проспект Леніна, 47, посилаючись на
висновок про незалежну оцінку майна
від 01.12.2005 виконаного суб'єктом
оціночної діяльності ДП фірма
"Універсал-Експерт", згідно із яким
ринкова вартість вбудованих в об'ємі
четвертого поверху виробничих
приміщень, загальною площею 172,40 кв.м. в
чотирьохповерховій нежитловій будівлі
дослідного виробництва СКТБ по КТ
ФТІНТ, розташованої за адресою: м.
Харків, проспект Леніна, 47, станом на
01.12.2005 становить 207600,00 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до умов п. 1
Договору оренди в оренду передано
нежитлове приміщення загальною площею
191,6 кв.м., на четвертому поверсі корпусу
ВТК розміщене за адресою: м. Харків,
проспект Леніна, 47, вартість якого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку майна від 01 лютого 2012
року і становить за незалежною оцінкою
станом на "01" лютого 2012 року - 517900,00 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги
зазначені доводи, оскільки висновок
про оцінку майна ДП фірма
"Універсал-Експерт" виконаний станом на
01.12.2005, в той час як договір № 2-0-12 між
позивачем та відповідачем підписаний
01.05.2012, тобто більш ніж через 6 років від
дня складання висновку; за умовами
Договору в оренду передано приміщення
загальною площею 191,6 кв.м., а у висновку
ДП фірма "Універсал-Експерт" оцінці
підлягало приміщення площею 172,4 кв.м.,
тобто приміщення вказані у договорі не
є тотожними до приміщень в акті оцінки.

Приймаючи до уваги, що відповідач
не виконав свої зобов'язання за
Договором № 2-0-2012 та Договором № 2-К-2012,
колегія суддів вважає, що
господарський суд обґрунтовано
стягнув з НВФ "Аріон" ТОВ на користь
Фізіко-технічного інституту низьких
температур ім. Б. І. Вєркіна НАК України
заборгованість в розмірі 36832,20 грн., у
зв'язку з чим рішення господарського
суду в цій частині прийняте у
відповідності до матеріалів справи та
норм чинного законодавства і підлягає
залишенню без змін.

Що стосується позовних вимог про
припинення чинності Договору № 2-О-2012
від 01.05.2012 року та Договору № 2-К-2012 від
01.05.2012 року у зв"язку з порушенням
відповідачем зобов"язань за цими
договорами (несвоєчасність сплати
орендних платежів та несплата орендних
платежів протягом трьох місяців)
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ч.2 ст.16 ЦК
України та ч.2 ст.20 ГК України суд може
захистити цивільне право або інтерес
способами, що встановлені договором
або законом.

Частиною другою ст. 16 ЦК України
визначено способи захисту особою своїх
цивільних прав та інтересів і
передбачено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

У частині 2 ст. 20 ГК України також
зазначено, яким шляхом захищаються
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання і вміщено припис про
можливість такого захисту й іншими
способами, передбаченими законом.

У відповідності до ст. ст.15, 16 ЦК
України, ст. 20 ГК України способи
захисту права по своїй суті - це правові
заходи, за допомогою яких у
встановленому законом порядку
здійснюється відновлення порушеного
суб'єктивного права.

Проте, чинне законодавство не
встановлює такого способу захисту прав
та охоронюваних законом інтересів
особи, який відповідав би заявленим
позовним вимогам про припинення
чинності Договору № 2-О-2012 від 01.05.2012
року та Договору № 2-К-2012 від 01.05.2012 року
у зв"язку з порушенням відповідачем
зобов"язань за цими договорами
(несвоєчасність сплати орендних
платежів та несплата орендних платежів
протягом трьох місяців).

Наведене свідчить про відсутність
правових підстав для застосування
обраного позивачем способу захисту
права і унеможливлює задоволення
позову щодо припинення чинності
Договору.

Неможливість застосування
способу захисту права, який не
відповідає Закону і не приводить до
відновлення порушеного права
узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною в п.3 Інформаційного листа N
01-8/2229 від 25.11.2005 року, відповідно до якої
суд, дійшовши висновку, що предмет
позову не відповідає встановленим
законом або договором способам захисту
прав, суд повинен відмовити у позові.

Таким чином, звертаючись з позовом
про припинення чинності Договору №
2-О-2012 від 01.05.2012 року та Договору № 2-К-2012
від 01.05.2012 року у зв"язку з порушенням
відповідачем зобов"язань за цими
договорами (несвоєчасність сплати
орендних платежів та несплата орендних
платежів протягом трьох місяців)
позивачем обраний спосіб захисту, який
не відповідає можливим способам
захисту цивільних прав і інтересів.

Твердження позивача про те, що він
звернувся до суду з позовною вимогою
щодо припинення чинності Договору
відповідно до вимог ст. 291 ГК України
«Припинення договору оренди» на
підставі умов Договору № 2-О-2012 від
01.05.2012 року колегія суддів сприймає
критично з наступних підстав.

Відповідно до п. 10.6. Договору №
2-О-2012 від 01.05.2012 року чинність цього
Договору припиняється внаслідок ... за
рішенням суду за ініціативою однієї із
Сторін у випадках, передбачених чинним
законодавством, а також у випадку
порушення однією із сторін зобов'язань
за цим Договором, у тому числі: несплати
орендних платежів протягом трьох
місяців.

Згідно зі ст. 291 ГК України Договір
оренди припиняється у разі: закінчення
строку, на який його було укладено;
викупу (приватизації) об'єкта оренди;
ліквідації суб'єкта
господарювання-орендаря; загибелі
(знищення) об'єкта оренди. Договір
оренди може бути розірваний за згодою
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний з підстав, передбачених
Цивільним кодексом України для
розірвання договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Таким чином ст. 291 ГК України не
передбачає такої підстави для
припинення Договору оренди як несплата
орендних платежів.

На підставі викладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення господарського суду в частині
припинення чинності Договору № 2-О-2012
від 01.05.2012 року та Договору № 2-К-2012 від
01.05.2012 року у зв"язку з порушенням
відповідачем зобов"язань за цими
договорами (несвоєчасність сплати
орендних платежів та несплата орендних
платежів протягом трьох місяців)
підлягає скасуванню, з прийняттям в цій
частині нового рішення про відмову в
позові.

За таких обставин, апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню
частково.

Керуючись статтями 99, п.2 ч.1 ст.103, п. 4 ч.1
ст.104, ст.105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання відповідача
(вх.№ 3725) про відкладення розгляду
апеляційної скарги відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача
про призначення судової експертизи
(вх.№ 3455) відмовити.

У задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_4
(вх.№3416) відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Харківської області від 13 березня 2014
року у справі № 922/5083/13 скасувати в
частині: «Припинити чинність Договору
№ 2-О-2012 від 01.05.2012 року та Договору №
2-К-2012 від 01.05.2012 року у зв"язку з
порушенням відповідачем зобов"язань за
цими договорами (несвоєчасність сплати
орендних платежів та несплата орендних
платежів протягом трьох місяців)» та
прийняти в цій частині нове рішення. В
задоволенні позовних вимог в цій
частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили

Повна постанова складена 26.05.2014
року.

Головуючий суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Шепітько І.І.