ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.05.14р. Справа № 904/2380/14

За позовом Виконавчого комітету
П'ятихатської міської Ради, м.
П'ятихатки, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.
Красноіванівка, П'ятихатський район,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

Від позивача: представник Цибулько І.С.
- довіреність № 509 від 25.03.14р.

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет П'ятихатської
міської ради, м.П'ятихатки,
Дніпропетровська область (далі по
тексту - позивач) звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
с.Красноіванівка, П'ятихатський район,
Дніпропетровська область (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
заборгованості за договором.

27.05.2014р. позивач подав до суду заяву за
вих.№б/н від 27.05.2014р. про зменшення
позовних вимог та просить суд стягнути
з відповідача на свою користь 26849,00грн.
основної заборгованості; 1342,45грн.
штрафу. Судові витрати по справі у
вигляді судового збору просить суд
стягнути з відповідача.

Господарський суд заяву за вих.№б/н від
27.05.2014р. прийняв до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
сторонами укладено договір про
закупівлю товарів, за яким відповідач
передав позивачу товар, а позивач його
прийняв та здійснив оплату. Товар
виявився неякісним та несправним, у
зв'язку з чим позивач повернув за актом
прийому-передачі зазначений товар. Між
сторонами велася переписка, в якій
відповідач визнавав свою вину, однак
станом на час розгляду справи у суді
відповідач не здійснив ні заміну
товару, ні повернення грошей, у зв'язку
з чим позивач звернувся до суду за
захистом порушених прав.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 460 від 18.03.2014р. ухвалою
суду від 14.04.2014р. порушено провадження
по справі та призначено слухання на
08.05.2014р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується відповідним штампом
суду з відміткою про відправлення
ухвал суду від 14.04.2014р. та від 08.05.2014р.,
які містять вихідний реєстраційний
номер, загальну кількість відправлених
примірників документа, дату
відправлення, підпис працівника, який
її здійснив. Господарський суд
констатує, що повідомив відповідача
про час та місце розгляду справи
належним чином шляхом виконання вимог
частини першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України і з додержанням вимог
Інструкції з діловодства в
господарських судах України, яка
затверджена наказом державної судової
адміністрації України 20.02.2013р. у м.
Києві за № 28.

В якості додаткового доказу
повідомлення відповідача про час та
місце розгляду справи позивач надав
суду:

- фіскальний чек за №5367 від 13.05.2014р. з
листом описом вкладення та конверт з
відміткою пошти "за зазначеною адресою
не проживає". Господарський суд розкрив
конверт та перевірив його вміст.
Господарський суд констатує, що
конверт містить лист за вих.№760 від
13.05.2014р. з інформацією, що судове
засідання відбудеться 27.05.2014р.;

- фіскальний чек за №8326 від 06.05.2014р. з
листом описом вкладення та конверт з
відміткою пошти "за зазначеною адресою
не проживає". Господарський суд розкрив
конверт та перевірив його вміст.
Господарський суд констатує, що
конверт містить зокрема копію ухвали
суду від 14.04.2014р. про порушення
провадження у справі та призначення
справи до слухання на 08.05.2014р.

Господарський суд перевірив адреси на
які надсилалися позивачем
відправлення та констатує, що
відправлення відправлялися за
належною адресою відповідача, яка
співпадає з адресою зазначеною в
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідач вимоги суду не виконав,
відзив на позов не надав, позовні
вимоги не спростував.

Суд розгляд справи відкладав з 08.05.2014р.
до 27.05.2014р.

Враховуючи відсутність процесуального
строку суд розглянув справу за
наявними в ній матеріалами відповідно
до ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

У судовому засіданні, яке відбулося
27.05.2014р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2012р. між Виконавчим комітетом
П'ятихатської міської ради (далі по
тексту - позивач, замовник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі по
тексту - відповідач, виконавець)
укладено договір № 19 про закупівлю
товарів (робіт або послуг) (далі по
тексту - договір). Відповідно до умов
пункту 1.1 договору виконавець
зобов'язується у 2012 році поставити
замовникові товари, зазначені в
специфікації (виконати роботи або
надати послуги), а замовник - прийняти і
оплатити товари (роботи або послуги).

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна
цього договору становить 26849,00грн.

Пунктом 3.2 договору визначено, що ціна
цього договору може бути зменшена, або
збільшена, за взаємною згодою сторін.

На виконання умов договору між
позивачем та відповідачем підписано
специфікацію, де сторони узгодили
конкретний асортимент, кількість, ціну
товару, що має передаватися позивачем.

За накладною №19 від 13.12.2012р. відповідач
передав позивачу обумовлений
договором товар, позивач товар отримав.

Платіжним дорученням №2 від 14.05.2013р.
позивач перерахував на розрахунковий
рахунок відповідача грошові кошти у
розмірі 26849,00грн. на виконання
укладеного між сторонами договору.

Рішенням №873-33/У1 від 26.09.2013р.
П'ятихатської міської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області передано на
баланс комунального підприємства
П'ятихатської міської ради ЖЕК-2 для
подальшого використання, зокрема
придбані у відповідача товари.

У зв'язку з тим, що товар переданий
відповідачем позивачу виявився
неякісним та несправним за актом
прийому-передачі, який підписано
представником позивача та
відповідачем, підписи яких засвідчені
печатками, позивач передав відповідачу
товар, який відповідач прийняв.

Гарантійним листом від 30.09.2013р. (а.с.21)
відповідач визнав, що техніка, яка була
визнана предметом укладеного між
сторонами договору виявилася
неякісною (причини - не запуск двигуна)
та була повернута відповідачу за актом
прийому-передачі. В зазначеному
гарантійному листі відповідач
зобов'язався здійснити заміну
повернутого товару якісним та
поставити його у грудні 2013 року.

Листом від 30.12.13р. (а.с.22) відповідач
просив позивача відстрочити поставку
товару, у зв'язку з затримкою товару на
шляху слідування через святкові та
вихідні дні. Зобов'язався поставити
доброякісний товар у повному обсязі до
15.01.2014р.

Позивач в якості досудового
врегулювання спору звернувся до
відповідача з претензією №269 від
18.02.2014р. Відповідач в свою чергу не
здійснив дій з метою врегулювання
спору в досудовому порядку.

Господарський суд вважає, що на спірні
взаємовідносини поширюється дії
положень чинного законодавства, які
регулюють поставку.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 673 Цивільного
кодексу України продавець повинен
передати покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу (ч.1). У разі відсутності
в договорі купівлі-продажу умов щодо
якості товару продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду
звичайно використовується. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети
(ч.2). У разі продажу товару за зразком та
(або) за описом продавець повинен
передати покупцеві товар, який
відповідає зразку та (або) опису (ч.3).
Якщо законом встановлено вимоги щодо
якості товару, продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, який
відповідає цим вимогам. Продавець і
покупець можуть домовитися про
передання товару підвищеної якості
порівняно з вимогами, встановленими
законом (ч.4).

Згідно з частиною 2 статті 678 Цивільного
кодексу України, у разі істотного
порушення вимог щодо якості товару
(виявлення недоліків, які не можна
усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми;

2) вимагати заміни товару.

В силу ст. 627 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 26849,00грн.
основної заборгованості, слід визнати
обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню, так
як позивач належними доказами довів, що
відповідач ухиляється від належного
виконання вимог укладеного між
сторонами договору.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного
кодексу України, штрафом є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до пункту 7.2 договору у разі
невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань при закупівлі
товарів (робіт або послуг) за бюджетні
кошти виконавець сплачує замовнику
штрафні санкції (неустойку, штраф, пеня)
у розмірі 5% від суми договору.

Господарський суд дійшов висновку, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача 1342,45грн. штрафу є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Судові витрати по справі покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 627, 673, 678,
712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173,
174, 193, 265 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Виконавчого комітету
П'ятихатської міської ради (52100,
Дніпропетровська область, м.П'ятихатки,
вул.Желєзнякова, 79; ідентифікаційний
код 04052620) 26849,00грн. (двадцять шість тисяч
вісімсот сорок дев'ять грн. 00 коп.) -
основна заборгованість; 1342,45грн. (одна
тисяча триста сорок дві грн. 45 коп.) -
штраф; 1827,00грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - судовий збір,
видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

29.05.14р.

Суддя І.В. Петренко