м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/3367/14 12.05.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сансервіс»
до Відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова
про стягнення страхового
відшкодування у розмірі 51 882, 29 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Моносюк В.В.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сансервіс»
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «ОРАНТА»
(далі-відповідач) про стягнення
страхового відшкодування у розмірі 47
012, 08 грн., 3 745, 52 грн. - пені, 266, 90 грн. -
індексу інфляції, 857, 79 грн. - 3 % річних.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.03.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 20.03.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
20.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
відзив на позов, в якому позовні вимоги
визнав частково, у розмірі 47 012, 08 грн. та
заперечив проти стягнення пені, 3 %
річних та інфляційних втрат. Просив
справу розглядати без участі
представників відповідача.
Розгляд справи неодноразово
відкладався через нез'явлення
повноважних представників відповідача
та неналежне виконання сторонами вимог
суду.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представники відповідача у дане судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду даної судової справи були
належним чином повідомлені, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення,
враховуючи, що матеріали справи
містять достатньо документів для
розгляду справи по суті, суд вважає, що
неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.05.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2013 р. на вул. Я. Мудрого в м. Славута
Хмельницької області, сталася
дорожньо-транспортна пригода, за
участю автомобіля «BMW X5», державний
номер НОМЕР_1, що належить Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Сансервіс» та автомобіля «РАФ 2203-01»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_2

У відповідності до постанови
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 21.03.2013 р.
ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні
правопорушення, що сталось 06.03.2013 р. на
вул. Я. Мудрого в м. Славута, за участю
автомобіля «BMW X5», державний номер
НОМЕР_1 та автомобіля «РАФ 2203-01»,
державний номер НОМЕР_2.

Як вбачається з полісу №АЕ/0745454, на
момент скоєння дорожньо-транспортної
пригоди, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб, внаслідок експлуатації
автомобіля «РАФ 2203-01», державний номер
НОМЕР_2 була застрахована у Відкритому
акціонерному товаристві «Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України
«Про страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу
України, страхування - це діяльність
спеціально уповноважених державних
організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»: протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з актом виконаних робіт №62 від
27.03.2013 р. ПП «Баварія Захід» вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«BMW X5», державний номер НОМЕР_1 склала 70
295,70 грн.

22.04.2013 р. позивачем були подані
відповідачеві повідомлення про
страхове відшкодування №б/н від 22.04.13
р., прийняття якої підтверджується
штампом прийняття вхідної
кореспонденції.

Так, відповідачем було направлено
позивачеві листа №09-02-09/22828 від 16.10.2013 р.
з інформацією про проведення виплати
страхового відшкодування у розмірі 47
012,08 грн. у найближчий час (в матеріалах
справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Сансервіс», зазначає, що оскільки
останнім були понесені витрати для
здійснення ремонту автомобіля «BMW X5»,
державний номер НОМЕР_1, а
цивільно-правова відповідальність за
шкоду перед третіми особами, завданої
внаслідок експлуатації транспортного
засобу «РАФ 2203-01», державний номер
НОМЕР_2 застрахована у Відкритому
акціонерному товаристві «Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»,
за полісом №АЕ/0745454, а також з огляду на
те, що водія автомобіля «РАФ 2203-01»,
державний номер НОМЕР_2 визнано винним
у скоєнні правопорушення, позивач
просить стягнути з останнього шкоду,
завдану з вини водія.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу; потерпілі - юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортним засобом заподіяна шкода,
цивільно-правову відповідальність за
яку несе власник цього транспортного
засобу.

Згідно п. 1.3. ст.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» потерпілі - юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу.

Частиною 1 та 2 статті 22.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до цього Закону потерпілим -
юридичним особам страховик, а у
випадках, передбачених цим Законом, -
МТСБУ відшкодовує виключно шкоду,
заподіяну майну.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 36.2 статті 36 Закону страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний, зокрема у разі визнання
ним вимог заявника обґрунтованими -
прийняти рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

Беручи до уваги, що позивачем було
подано заяву про виплату страхового
відшкодування 22.04.2013 р., обов'язок
відповідача провести регламентовану
виплату повинен бути виконаний до
21.07.2013 р.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При цьому, відповідачем не надано суду
доказів перерахування коштів у якості
страхового відшкодування на суму 47 012,08
грн.

Разом з тим, згідно п. 36.5 статті 36 Закону
за кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Так, відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем
розрахунок пені, 3 % річних, інфляційних
та встановив, що останній відповідає
вимогам законодавства.

Таким чином, оскільки відповідач
прострочив виплату страхового
відшкодування перед позивачем, суд
визнає обґрунтованою вимогу позивача
про стягнення 3 745, 52 грн. - пені, 266, 90 грн.
- індексу інфляції, 857, 79 грн. - 3 % річних.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сансервіс» задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-Д,
ідентифікаційний код - 00034186), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сансервіс» (30000,
Хмельницька обл., м. Славута, вул.
Острозька, буд. 90, ідентифікаційний код
- 33317231) 47 012 (сорок сім тисяч дванадцять)
грн. 08 коп. - страхового відшкодування, 3
745 (три тисячі сімсот сорок п'ять) грн. 52
коп. - пені, 266 (двісті шістдесят шість)
грн. 90 коп. індексу інфляції, 857
(вісімсот п'ятдесят сім) грн. 79 коп. - 3%
річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 14.05.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.