ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2014 р.
Справа № 910/2230/14

За позовом Міжнародного благодійного
фонду «Сприяння розвитку медицини»

до Приватного підприємства «ЛІР
Україна»

про визнання недійсними договорів

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Головатий В.І. (дов. б/н від
22.04.2014р.);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

Міжнародний благодійний фонд
«Сприяння розвитку медицини» (далі -
позивач) звернувся з позовом до
Приватного підприємства «ЛІР Україна»
(далі - відповідач) про визнання
недійсними договорів найму (суборенди)
нежилого приміщення (складу) № 11/01-09 від
11.01.2009р. та № 09/01-10 від 10.01.2010р., укладених
між Приватним підприємством «ЛІР
Україна» та Міжнародним благодійним
фондом «Сприяння розвитку медицини».

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що висновком експертів за результатами
проведення судово-технічної
експертизи матеріалів документів №
12646/11-34 від 26.02.2013р. встановлено факт
підробки договорів найму (суборенди)
нежилого приміщення (складу) № 11/01-09 від
11.01.2009р. та № 09/01-10 від 10.01.2010р.
Враховуючи вищевикладене, позивач
вважає, що оспорювані правочини
підлягають визнанню недійсними судом
на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.02.2014р. порушено провадження
у справі № 910/2230/14, розгляд справи
призначено на 19.03.2014р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.03.2014р. справу № 910/2230/14
передано до господарського суду
Київської області за встановленою
територіальною підсудністю.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.04.2014р. прийнято справу
господарського суду міста Києва №
910/2230/14 до свого провадження, розгляд
справи призначено на 18.04.2014р.

У судовому засідання 18.04.2014р. оголошено
перерву до 16.05.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.05.2014р. розгляд справи
відкладено на 30.05.2014р.

У судовому засіданні 30.05.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Представник відповідача у судове
засідання 30.05.2014р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду даної справи
був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
наявними в ній матеріалами відповідно
за відсутності представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.01.2009р. між Приватним
підприємством «ЛІР Україна»
(Наймодавець) та Міжнародним
благодійним фондом «Сприяння розвитку
медицини» (Наймач) укладено договір
найму (суборенди) нежилого приміщення
(складу) № 11/01-09, за умовами якого
наймодавець зобов'язався передати в
тимчасове платне користування (в найм)
для здійснення підприємницької
діяльності (а саме - для розміщення
складських приміщень) нежиле
охоронюване приміщення-, котре
знаходиться за адресою: с. Фастівець,
Фастівського району, Київської
області, вул. Шевченка, 52, а наймач -
прийняти в оренду вказане приміщення.
Вказаний договір підписаний
директором наймодавця Яковенком Л.М. та
директором наймача Овечко О.Ю., а також
скріплений печатками обох сторін
договору.

Договір найму (оренди)
укладається сторонами на строк до
10.01.2010р. (п. 2.1. договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору плата
за користування наймачем об'єктом
найму - нежилим приміщенням Будівлі та
споруди складу встановлена сторонами у
розмірі 15грн. за кв.м. в місяць без
урахування ПДВ. Загальна сума з ПДВ за 1
кв.м. в місяць складає 18грн., які наймач
зобов'язується сплачувати по
перерахунку щомісяця, починаючи з
моменту підписання договору. Кількість
орендованих кв.м. - 700 кв.м.

10.01.2010р. між Приватним
підприємством «ЛІР Україна»
(Наймодавець) та Міжнародним
благодійним фондом «Сприяння розвитку
медицини» (Наймач) укладено договір
найму (суборенди) нежилого приміщення
(складу) № 09/01-10, за умовами якого
наймодавець зобов'язався передати в
тимчасове платне користування (в найм)
для здійснення підприємницької
діяльності (а саме - для розміщення
складських приміщень) нежиле
охоронюване приміщення-, котре
знаходиться за адресою: с. Фастівець,
Фастівського району, Київської
області, вул. Шевченка, 52, а наймач -
прийняти в оренду вказане приміщення.
Вказаний договір підписаний
директором наймодавця Яковенком Л.М. та
директором наймача Овечко О.Ю., а також
скріплений печатками обох сторін
договору.

Договір найму (оренди)
укладається сторонами на строк до
09.01.2011р. (п. 2.1. договору найму (суборенди)
нежилого приміщення (складу) № 09/01-10 від
10.01.2010р.).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. найму
(суборенди) нежилого приміщення
(складу) № 09/01-10 від 10.01.2010р. плата за
користування наймачем об'єктом найму -
нежилим приміщенням Будівлі та споруди
складу встановлена сторонами у розмірі
15грн. за кв.м. в місяць без урахування
ПДВ. Загальна сума з ПДВ за 1 кв.м. в
місяць складає 18грн., які наймач
зобов'язується сплачувати по
перерахунку щомісяця, починаючи з
моменту підписання договору. Кількість
орендованих кв.м. - 700 кв.м.

Висновком експертів за результатами
проведення судово-технічної
експертизи матеріалів документів №
12646/11-34 від 26.02.2013р. (а.с. 11-22) встановлено:
1. Підписи від імені директора Овечко
О.Ю. у договорах найму (суборенди)
нежилого приміщення № 11/01-09 від 11.01.2009
та 09/01-10 від 10.01.2010 виконані пастою
однієї рецептури у межах одного
періоду часу, а саме: друга половина
лютого - перша половина березня 2010; 2.
Підписи від імені директора Овечко О.Ю.
у договорах найму (суборенди) нежилого
приміщення № 11/01-09 від 11.01.2009 та 09/01-10 від
10.01.2010 виконані пізніше дат, якими
датовані ці документи; 3. Папір перших
аркушів договорів найму (суборенди)
нежилого приміщення № 11/01-09 від 11.01.2009
та 09/01-10 від 10.01.2010 відрізняється між
собою та від паперу других аркушів за
кольором, щільністю та габаритними
розмірами, що свідчить про їх
належність до різних партій паперу.
Папір других аркушів договорів найму
(суборенди) нежилого приміщення № 11/01-09
від 11.01.2009 та 09/01-10 від 10.01.2010 співпадає
між собою за основними досліджуваними
характеристиками.

Предметом позову є вимоги про визнання
недійсними договорів найму (суборенди)
нежилого приміщення (складу) № 11/01-09 від
11.01.2009р. та № 09/01-10 від 10.01.2010р., укладених
між Приватним підприємством «ЛІР
Україна» та Міжнародним благодійним
фондом «Сприяння розвитку медицини» на
підставі ст. 215 Цивільного кодексу
України.

Частиною першою ст. 626 Цивільного
кодексу України передбачено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Частиною першої статті 215 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначено загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, а саме: 1) зміст правочину не
може суперечити цьому кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства; 2)
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5) правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
6) правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК
України).

Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
№ 11 від 29.05.2013р. правочин може бути
визнаний недійсним з підстав,
передбачених законом.

Абзацом першим п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" № 9 від
06.11.2009р. правочин може бути визнаний
недійсним лише з підстав, визначених
законом, та із застосуванням
наслідків недійсності, передбачених
законом.

Отже, з наведених норм випливає, що для
визнання недійсним у судовому порядку
правочину (господарського
зобов'язання) необхідно встановити, що
правочин не відповідає вимогам закону,
або ж його сторонами (стороною) при
укладенні було порушено господарську
компетенцію.

Суд встановив, що підписи від імені
директора Міжнародного благодійного
фонду «Сприяння розвитку медицини»
Овечко О.Ю. у договорах найму
(суборенди) нежилого приміщення № 11/01-09
від 11.01.2009 та 09/01-10 від 10.01.2010 виконані
пастою однієї рецептури у межах одного
періоду часу, а саме: друга половина
лютого - перша половина березня 2010;
підписи від імені директора
Міжнародного благодійного фонду
«Сприяння розвитку медицини» Овечко
О.Ю. у договорах найму (суборенди)
нежилого приміщення № 11/01-09 від 11.01.2009
та 09/01-10 від 10.01.2010 виконані пізніше дат,
якими датовані ці документи; папір
перших аркушів договорів найму
(суборенди) нежилого приміщення № 11/01-09
від 11.01.2009 та 09/01-10 від 10.01.2010
відрізняється між собою та від паперу
других аркушів за кольором, щільністю
та габаритними розмірами, що свідчить
про їх належність до різних партій
паперу; папір других аркушів договорів
найму (суборенди) нежилого приміщення
№ 11/01-09 від 11.01.2009 та 09/01-10 від 10.01.2010
співпадає між собою за основними
досліджуваними характеристиками, що
підтверджується Висновком експертів
за результатами проведення
судово-технічної експертизи
матеріалів документів № 12646/11-34 від
26.02.2013р. (а.с. 11-22).

З огляду на викладене та встановлення
судом факту невідповідності дати
вчинення підписів від імені директора
позивача Овечко О.Ю. датам укладення
спірних договір та те, що папір перших
аркушів договорів відрізняється від
паперу на других аркушах договорів, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
визнання недійсними договорів найму
(суборенди) нежилого приміщення
(складу) № 11/01-09 від 11.01.2009р. та № 09/01-10
від 10.01.2010р., укладених між Приватним
підприємством «ЛІР Україна» та
Міжнародним благодійним фондом
«Сприяння розвитку медицини» є
обґрунтованими, підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягають задоволенню на
підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу
України.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір найму
(суборенди) нежилого приміщення
(складу) № 11/01-09 від 11.01.2009р., укладений
між Приватним підприємством «ЛІР
Україна» (08500, Київська обл., м. Фастів,
вул. Петровського, буд. 140;
ідентифікаційний код 33257987) та
Міжнародним благодійним фондом
«Сприяння розвитку медицини» (04050, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Мельникова, буд. 12, офіс 90;
ідентифікаційний код 21655308).

3. Визнати недійсним договір найму
(суборенди) нежилого приміщення
(складу) № 09/01-10 від 10.01.2010р., укладений
між Приватним підприємством «ЛІР
Україна» (08500, Київська обл., м. Фастів,
вул. Петровського, буд. 140;
ідентифікаційний код 33257987) та
Міжнародним благодійним фондом
«Сприяння розвитку медицини» (04050, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Мельникова, буд. 12, офіс 90;
ідентифікаційний код 21655308).

4. Стягнути з Приватного підприємства
«ЛІР Україна» (08500, Київська обл., м.
Фастів, вул. Петровського, буд. 140;
ідентифікаційний код 33257987) на користь
Міжнародного благодійного фонду
«Сприяння розвитку медицини» (04050, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Мельникова, буд. 12, офіс 90;
ідентифікаційний код 21655308) 2 436 (дві
тисячі чотириста тридцять шість
гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 03.06.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко