м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4637/14 20.05.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медхауз Свіс ГмбХ"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Валедус"
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
Представники сторін: не з'явились.
20 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Медхауз Свіс ГмбХ"
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява № 65 від 17 березня 2014 року
в якій викладені позовні вимоги про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Валедус" (відповідач)
заборгованості за договором поставки
№ К-225 від 20 грудня 2012 року в сумі 17 114,40
грн. з них основного боргу - 13 693,47 грн.
(тринадцять тисяч шістсот дев'яносто
три гривні 47 копійок), пені /п.
5.3. договору/ - 1 444,08 грн. (одна тисяча
чотириста сорок чотири гривні 08
копійок) та 0,05% від вартості
неоплаченої партії товару - 1 976,85 грн.
(одна тисяча дев'ятсот сімдесят шість
гривень 85 копійок).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, як Покупець, не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання за договором поставки №
К-225 від 20 грудня 2012 року, зокрема, у
визначені договором строки не здійснив
в повному обсязі оплату вартості
переданого йому позивачем, як
Постачальником, товару, внаслідок чого
у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем за
відповідним правочином.
В п. 3.11. постанови від 26 грудня 2011 року N
18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» Пленум Вищого
господарського суду України надав
господарським судам України
роз'яснення про те, що ГПК, зокрема
статтею 22 цього Кодексу, не передбачено
права позивача на подання заяв
(клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
- подання іншого (ще одного) позову, чи
- збільшення або зменшення розміру
- об'єднання позовних вимог, чи
- зміну предмета або підстав позову.
Так, під час перебування справи на
розгляді в суді позивач, користуючись
передбаченими ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
правами, 12.05.2014р. через канцелярію подав
до суду клопотання № 140 від 07.05.2014р. «Про
залучення копії банківської виписки до
матеріалів справи № 910/4637/14» в якому
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Медхауз Свіс ГмбХ"
просить суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Валедус"
заборгованість за договором поставки
№ К-225 від 20 грудня 2012 року в сумі 3 420,93
грн. з яких: пені /п. 5.3. договору/ - 1 444,08
грн. (одна тисяча чотириста сорок
чотири гривні 08 копійок) та 0,05% від
вартості неоплаченої партії товару - 1
976,85 грн. (одна тисяча дев'ятсот сімдесят
шість гривень 85 копійок), що, по суті,
виходячи зі змісту клопотання, а також
положень раніше поданої позовної заяви
№ 65 від 17 березня 2014 року та конкретних
обставин справи № 910/4637/14, розцінюється
судом як зменшення розміру позовних
Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, участь свого представника в
судові засідання не забезпечував. Про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.03.2014 року (суддя Котков О.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі №
910/4637/14, розгляд справи призначено на
17 квітня 2014 року через канцелярію до
суду від позивача надійшли пояснення
та додаткові документи для залучення
до матеріалів справи, які долучено
судом до матеріалів справи № 910/4637/14.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 року розгляд справи, у
зв'язку з неявкою представників
відповідача було відкладено до 20.05.2014р.
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Дослідивши матеріали справи, суд, -
20 грудня 2012 року між позивачем (надалі -
Постачальник або Продавець) та
відповідачем (далі по тексту - Замовник
або Покупець або Отримувач) (разом -
сторони) було укладено договір
поставки № К-225 (належним чином
засвідчена копія договору міститься в
матеріалах справи, надалі - Договір або
Договір поставки), відповідно до
п. 1.1. якого в порядку та на умовах,
визначених Договором, Постачальник
зобов'язується поставляти
непродовольчі товари відповідно до
поданого Покупцем замовлення, а
Покупець зобов'язується прийняти товар
та своєчасно оплатити його вартість.
Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору Продавець передав, а Покупець
прийняв товар на загальну суму - 20 280,98
грн., при цьому, позивач вказує, що
Покупець лише частково розрахувався за
товар, зокрема на суму - 4 728,41 грн. та
частково повернув товару вартістю - 1
859,10 грн., а відтак, за розрахунками
позивача, відповідач має
заборгованість за Договором в розмірі
13 693,47 грн., тобто 20 280,98 грн. - 4 728,41 грн. - 1
При цьому, під час перебування справи
на розгляді в суді позивач, у зв'язку з
обставинами сплати відповідачем 13 693,47
грн. боргу за товар по Договору, зменшив
свої позовні вимоги та просить суд
стягнути з відповідача санкції за
неналежне виконання умов Договору щодо
оплати товару в сумі 3 420,93 грн.
Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги, з урахуванням поданих уточнень,
підлягають частковому задоволенню з
У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
За ст. 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) сплатити за нього певну
Як вже було встановлено судом, 20 грудня
2012 року між сторонами укладено договір
поставки № К-225 згідно п. 1.1. якого в
порядку та на умовах, визначених
Договором, Постачальник зобов'язується
поставляти непродовольчі товари
відповідно до поданого Покупцем
замовлення, а Покупець зобов'язується
прийняти товар та своєчасно оплатити
Матеріалами справи підтверджено, що на
виконання умов Договору в період з
січня по червень 2013 року позивач
передав товар на суму 20 280,98 грн., що
підтверджується видатковими
накладними: № БН167 від 03.01.2013 р. на суму -
1 554,42 грн., № БН170 від 03.01.2013 р. на суму - 3
суму - 451,86 грн. (копії накладних в
справі), а відповідач отримав товар, що
підтверджується підписом та відбитком
штампу Отримувача на відповідних
Статтею 691 Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
Пунктом 4.4. Договору встановлено, що
Покупець сплачує за поставлений йому
товар через кожні 30 (тридцять)
календарних днів з моменту першої
поставки такого товару по мірі його
реалізації третім особам (в тому числі
кінцевому споживачу).
Як стверджує позивач, а відповідачем не
спростовано, взяті на себе зобов'язання
за Договором Покупець не виконав, в
передбаченому Договором порядку та
строк, Отримувач товару в повному
обсязі не оплатив, внаслідок чого у
останнього утворилась заборгованість
за Договором перед Продавцем в розмірі
13 693,47 грн., що і стало підставами
заявленого позову № 65 від 17 березня 2014
Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
Судом встановлено, що в квітні 2014 року
відповідач перерахував позивача 13 693,47
грн. за товар по Договору, що
підтверджується банківською випискою
(копія виписки в справі).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
У відповідності до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.
З пункту 5.3. Договору випливає, що за
несвоєчасну оплату вартості
поставленного товару Покупець сплачує
Постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
період за який нараховується пеня від
суми боргу, а також 0,05% від вартості
неоплаченої партії товару за кожний
За ст. 549 Цивільного кодексу України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.
Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 Закону передбачено, що розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
Таким чином розмір пені, що
обчислюється від суми простроченого
платежу не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.
У відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
З урахуванням викладеного, зважаючи на
неналежне виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань перед
позивачем за Договором в частині
оплати товару, стягненню з відповідача
на користь позивача підлягає 1 976,85 грн.
0,05% від вартості неоплаченої партії
товару та 1 354,65 грн. пені за за
несвоєчасну оплату вартості
поставленного товару в межах 182 (сто
вісімдесят два) днів прострочення, що
становить: 3,31 грн., 18,63 грн., 28,75 грн., 79,90
грн., 18,64 грн., 144,35 грн., 96,50 грн.,
Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
%*906.04+ 58,53 грн.
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги, з урахуванням поданого
позивачем клопотання № 140 від 07.05.2014р.
«Про залучення копії банківської
виписки до матеріалів справи № 910/4637/14»,
підлягають частковому задоволенню про
стягнення 3 331,50 грн. з них пені /п. 5.3.
договору/ - 1 354,65 грн. (одна тисяча
триста п'ятдесят чотири гривні 65
копійок) та 0,05% від вартості
неоплаченої партії товару - 1 976,85 грн.
(одна тисяча дев'ятсот сімдесят шість
гривень 85 копійок).
Щодо господарських витрат у справі №
В інформаційному листі від 20.10.2006р. «Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року»
Вищий господарський суд України з
приводу запитання: «Якими є правові
наслідки зменшення розміру позовних
вимог?» довів до відома Господарським
судам України наступне.
Відповідно до частини четвертої статті
22 Господарського процесуального
кодексу України позивач вправі до
прийняття рішення у справі, зокрема,
зменшити розмір позовних вимог.
Під зменшенням розміру позовних вимог
слід розуміти зміну (у бік зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, в тому
Згідно з частиною третьою статті 55
Господарського процесуального кодексу
України ціну позову вказує позивач.
Отже, у разі зменшення позовних вимог,
якщо його прийнято господарським
судом, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір.
Питання щодо повернення зайво
сплаченої суми державного мита у
зв'язку із зменшенням позовних вимог
вирішується господарським судом на
загальних підставах і в порядку,
визначених законодавством.
Загальна сума ціни позову, з урахування
поданого представником позивача
клопотання про зменшення позовних
вимог, становить - 3 420,93 грн.
Таким чином, судові витрати позивача по
сплаті судового збору пропорційно
розміру задавлених вимог в сумі 1 779,31
грн. відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Валедус"
м. Київ, Русанівський Бульвар, буд. 7), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Медхауз
Свіс ГмбХ" (ідентифікаційний код 35341093,
адреса: 49027, Дніпропетровська обл., м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І.
Леніна, буд. 53), на будь-який рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконання рішення суду, грошові кошти:
пені - 1 354,65 грн. (одна тисяча триста
п'ятдесят чотири гривні 65 копійок), 0,05%
від вартості неоплаченої партії товару
- 1 976,85 грн. (одна тисяча дев'ятсот
сімдесят шість гривень 85 копійок) та
судові витрати - 1 779,31 грн. (одна тисяча
сімсот сімдесят дев'ять гривень 31
копійку). Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Копію даного рішення направити
сторонам у справі № 910/4637/14.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 26.05.2014р.

Суддя
О.В.
Котков