ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року
Справа № 915/397/14

м.
Миколаїв

за позовом: Міського комунального
підприємства «Миколаївводоканал» (54008,
м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161),
код 31448144

до відповідача: Миколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41),
код 22440366

про: визнання недійсним та скасування
рішення адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
152-ріш. від 24.12.2013

суддя В.Д. Фролов

Представники сторін:

від позивача: Потапов В.М., довіреність
№ 2309/36 від 23.09.2013;

від відповідача: Войтенкова І.О.,
довіреність № 2 від 09.01.2014;

Міське комунальне підприємство
"Миколаївводоканал" (далі-Позивач)
звернулося до Господарського суду
Миколаївської області з позовом до
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(далі-Відповідач) про визнання
недійсним рішення від 24.12.2013 р. № 152-ріш
у справі № 1-26.213/146-2013 «Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу».

Заявлений позов Позивач обґрунтовує
тим, що спірне рішення Відповідача
суперечить ст.ст. 59,60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції».

Ухвалою суду від 26.03.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 16.04.2014 р.

У судовому засіданні 16.04.2014 р. оголошено
перерву до 21.05.2014 р.

У судовому засіданні 21.05.2014 р. оголошено
перерву до 26.05.2014 р.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю з підстав, викладених у
позові.

Відповідач проти позову заперечив,
мотивуючи тим, що спірне рішення
повністю ґрунтується на чинному
законодавстві України та фактичних
обставинах справи.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

24 грудня 2014 року адміністративна
колегія Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийняла спірне рішення № 152-ріш у
справі № 1-26.213/146-2013 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу".

Даним рішенням Відповідач:

- визнав, що Позивач протягом 2012 року у
територіальних межах міста Миколаєва
Миколаївської області, де розташовані
мережі, які належать або
використовуються МКП
"Миколаївводоканал", займало
монопольне (домінуюче) становище на
ринку надання послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення, як таке, що не мало на
цьому ринку жодного конкурента;

- визнав, що дії Позивача, які полягають
у включенні у договір про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води та водовідведення від
20.12.2012 №.10700088, укладений з фізичною
особою - мешканкою приватного сектору
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), умови, згідно якої
зменшення розміру оплати
застосовується лише у разі відсутності
споживача та/або членів його сім'ї
терміном не менше ніж 24 доби, що не
передбачено положеннями чинного
законодавства, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", а саме: зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку у вигляді дій, що можуть
призвести до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку;

- за вчинене порушення наклав на
позивача штраф у розмірі 68000 гривень.

- визнав, що дії Позивача, які полягають
у включенні у договір про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води та водовідведення від
06.12.2012 № 00400151, укладений з фізичною
особою - мешканцем приватного сектору
ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), умови, згідно якої
зменшення розміру оплати
застосовується лише у разі відсутності
споживача та/або членів його сім'ї
терміном не менше ніж 24 доби, що не
передбачено положеннями чинного
законодавства, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", а саме: (зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку у вигляді дій, що можуть
призвести до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку;

- за вчинене порушення наклав на
позивача штраф у розмірі 68000 гривень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»,
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Стаття 2 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» визначає, що
сферою застосування цього Закону є
відносини органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
органів
адміністративно-господарського
управління та контролю із суб'єктами
господарювання; суб'єктів
господарювання з іншими суб'єктами
господарювання, із споживачами, іншими
юридичними та фізичними особами у
зв'язку з економічною конкуренцією. Цей
Закон застосовується виключно до
відносин, які впливають чи можуть
вплинути на економічну конкуренцію на
території України.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції,
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Зазначені нормативні акти, спрямовані
на забезпечення захисту економічної
конкуренції, у своїй сукупності
створюють законодавство про захист
економічної конкуренції, яке
забезпечує захист конкуренції, як
родового об'єкта, посягання на який, як
наслідок, може призвести до порушення
інтересів споживачів.

Абзацом другим статті 1 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
економічна конкуренція - це змагання
між суб'єктами господарювання з метою
здобуття завдяки власним досягненням
переваг над іншими суб'єктами
господарювання, внаслідок чого
споживачі, суб'єкти господарювання
мають можливість вибирати між кількома
продавцями, покупцями, а окремий
суб'єкт господарювання не може
визначати умови обороту товарів на
ринку.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

В оспорюваному рішенні Відповідач
зазначає, що укладання договорів про
надання послуг з централізованого
постачання холодної води та
водовідведення (з умовою про 24 доби)
може призвести до ущемлення інтересів
споживачів послуг - фізичних осіб на
одержання послуг з централізованого
постачання холодної води та
водовідведення у порядку та на умовах
встановлених чинними законодавством.
Тобто Відповідач своїми діями та
оспорюваним рішенням захищає інтерес
споживача, який полягає в одержанні
послуг, від можливого посягання на цей
інтерес з боку МКП "Миколаївводоканал".

Умови договору про надання послуг з
централізованого постачання холодної
води та водовідведення в редакції МКП
"Миколаївводоканал" передбачають
зменшення розміру плати за послуги у
разі тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї на підставі
письмової заяви та офіційного
документа, що підтверджує його/їх
відсутність не менше 24 діб (надалі -
умови про 24 доби).

З матеріалів справи вбачається, що вони
не місять жодного доказу того, що
включені у договір умови про 24 доби,
якимось чином МКП "Миколаївводоканал"
могло б ущемляти вищевказаний інтерес
споживача або якими діями чи
бездіяльністю МКП "Миколаївводоканал"
могло б створити перешкоди в одержанні
споживачем послуг або якось
унеможливлювало одержання послуг.

В рішенні Відповідача не відображено в
чому конкретно полягають відповідні
наслідки, що могли б настати в
результаті застосування договірних
умов по 24 доби, які мають ознаки
зловживання монопольним становищем.

Крім того, слід зазначити, що Позивачем
зазначену умову в договори було
внесено на виконання рішення
Миколаївської міської ради від 11.07.2000 р.
№ 21/10. Доказів про визнання даного
рішення не дійсним чи його скасування
суду не надано.

Також, відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 179 ГК
України при укладенні господарських
договорів сторони можуть визначати
зміст договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Відповідно до п. 6 ст. 180 ГК України у
разі визнання погодженої сторонами в
договорі ціни такою, що порушує вимоги
антимонопольно-конкурентного
законодавства, антимонопольний орган
має право вимагати від сторін зміни
умови договору щодо ціни.

Визнаючи порушення в діях МКП
"Миколаївводоканал", які полягають у
включенні у договір із споживачами
умов про 24 доби, Відділення мало
довести належними доказами
неможливість їх вчинення (включення у
договір таких умов) за наявності
значної конкуренції на ринку, адже
неможливість вчинення дій, що
визнаються порушенням за даною
кваліфікацією, є предметом доказування
у справі.

Матеріали справи також не місять
жодного доказу неможливості вчинення
таких дій, а рішення не містить
посилань на ці докази.

В оспорюваному рішенні лише
зазначається, що за умови існування
значної конкуренції на ринку дії МКП
"Миколаївводоканал" були б неможливими,
оскільки маючи зацікавлення продати
свої послуги МКП "Миколаївводоканал"
мало б вживати заходів щодо
правильного та своєчасного
застосування нормативно-правових
документів. В свою чергу за наявності
значної конкуренції на ринку споживач
міг би обрати для себе іншого
постачальника послуг, який
дотримується вимог чинного
законодавства та не допускає ущемлення
його законних інтересів, які полягають
в одержанні відповідних послуг в
порядку та на умовах, передбачених
чинним законодавством.

Крім того, судом встановлено, що Закон
України "Про захист економічної
конкуренції", а саме статті 48 та 52, які
визначають порядок прийняття рішень та
накладення штрафів, не містять жодного
натяку на можливість застосування
подібного підходу (методу) накладення
штрафів.

У рішенні Відділення відсутні будь-які
пояснення чи обґрунтування того, що
Відділення розглядає дві обставини
щодо укладання договорів з ОСОБА_4 та з
ОСОБА_3 (які містять умови про 24 доби), як
два відокремлених та не пов'язаних між
собою факти, які не мають під собою
загальної основи.

Отже, як вбачається з вище
зазначеного Позивача фактично два рази
притягнуто до відповідальності за
одне і теж саме порушення, в один час.

Статтею 61 Конституції України,
передбачено, що ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення. Юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

За таких обставин, позовні вимоги
законні, матеріалами справи
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати підлягають покладенню на
відповідача.

В судовому засіданні 26.05.2014 р. оголошену
вступну та резолютивну частини
рішення.

Керуючись ст.ст. 43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати
рішення адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
24.12.2013 року № 152-ріш. у справі №
1-26.213/146-2013 "Про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу".

3.Стягнути з Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (54030,
м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41, код
22440366) на користь Міського комунального
підприємства «Миколаївводоканал» (54008,
м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161, код 31448144)
судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча
двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 28.05.2014 р.

Суддя
В.Д. Фролов