ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Справа № 922/2479/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Сибіги О.М. -
головуючого,

Волковицької
Н.О.

Костенко Т. Ф.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги ТОВ "Мастерпласт Україна" на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013 р.у
справіГосподарського суду Харківської
областіза позовом ТОВ "Ізобуд"до ТОВ
"Трейдінгова коміпанія "Ізобуд" ТОВ
"Мастерпласт Україна" ТОВ "Сі Ейч
Корпорейшн"провизнання недійсними
договорів та застосування наслідків
нікчемного правочину,в судовому
засіданні взяли участь представники:

позивача: Вяльченко Д.В. (дов. від 23.10.12),

відповідача: Балабан І.А. (дов. від 20.05.13),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 13.08.2013 р. господарського
суду Харківської області позов
задоволено, визнано недійсними договір
про заміну боржника від 25.03.2009 року та
договір поруки № 02/04-2013 від 02.04.2013 року,
повернуто сторони у попередній стан, що
існував до укладання договору про
заміну боржника від 25.03.2009 року,
проведено розподіл судових витрат.

Постановою від 02.12.2013 р. Харківського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями, ТОВ "Мастерпласт Україна"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою і
просить їх скасувати як прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення, яким частково задовольнити
позов про визнання недійсним договору
про заміну боржника від 25.03.2009 р. щодо
зобов'язань ТОВ "Ізобуд" передати ТОВ
"Мастерпласт Україна" нерухоме майно, в
решті позову - відмовити.

Позивач подав до Вищого
господарського суду України відзив на
касаційну скаргу, в якій просить
залишити її без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Колегія суддів, приймаючи до
уваги межі перегляду справи в
касаційній інстанції, проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
необхідним касаційну скаргу
задовольнити частково.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали рішення у даній
справі, на підставі укладеного між ТОВ
"Трейдінгова компанія "Ізобуд" та ТОВ
"Мастерпласт Україна" договору від
02.01.2008 р. № 7 останнє здійснило поставку
товару, загальна заборгованість за
який у компанії згідно акту
взаєморозрахунків від 31.08.2008 р.
становила 4702567, 87 грн.

25.03.2009р. між ТОВ "Мастерпласт Україна",
ТОВ "Трейдінгова компанія "Ізобуд" та
ТОВ "Ізобуд" укладено договір про
заміну боржника, за умовами якого
зобов'язання з оплати поставленого
товару в сумі 3637696,54 грн., які виникли на
підставі зазначеного вище договору
перейшли до ТОВ "Ізобуд", яке стало
виступати новим боржником (пункт 1 та 2
договору) у даних зобов'язаннях.

Пунктом 3 договору про заміну боржника
ТОВ "Ізобуд" як новий боржник
зобов'язаний здійснити замість
первісного боржника - ТОВ "Трейдингова
компанія "Ізобуд" наступні обов'язки: в
рахунок погашення боргу, на користь ТОВ
"Мастерпласт Україна" як кредитора
передати у власність квартири № № 9, 14,
19, 44, 53, 62, 71, 43, 52, 61 загальною площею 696,09
м2, розташовані в житловому будинку за
адресою: Київська область, м. Бориспіль,
вул. Бабкіна 6.

Відповідно до п. 4 договору про заміну
боржника у випадку неможливості
виконання новим боржником зобов'язань
щодо передачі у власність ТОВ
"Мастерпласт Україна" вказаних вище
квартир, ТОВ "Ізобуд" зобов'язується
сплатити на користь ТОВ "Мастерпласт
Україна" 3637696, 54 грн. через 30 (тридцять)
днів після виставленої ним письмової
вимоги.

Згідно п. 5 даного договору встановлено
відповідальність ТОВ "Ізобуд" за
невиконання зобов'язань перед ТОВ
"Мастерпласт Україна" щодо передачі у
власність квартир № № 9, 14, 19, 44, 53, 62, 71,
43, 52, 61, розташованих у будинку за
адресою: Київська область, м.
Бориспіль, вул. Бабкіна 6, у вигляді
сплати штрафу у сумі еквівалентній
141139,41дол. США за діючим курсом НБУ на
момент здійснення платежу.

Пунктом 6 цього договору передбачено,
що ТОВ "Мастерпласт Україна"
відмовляється від права вимагати від
нового боржника будь-які інші штрафи,
пені, збитки, окрім тих, що визначені у
п. 4 та 5 цього договору.

02.04.2013 р. між ТОВ "ТК "Ізобуд" та ТОВ
"Сі Ейч Корпорейшн" укладено договір, за
яким останнє виступило поручителем
виконання ТОВ "ТК "Ізобуд" зобов'язання
за договором про заміну боржника.

Звертаючись з позовом у даній
справі, ТОВ "Ізобуд" послалось на
рішення господарського суду м. Києва
від 12.03.2012 р. у справі № 6/607, яким визнано
нікчемним п. 3 договору про заміну
боржника, а також на те, що спірний
договір суперечить вимогам ч. 3 ст. 238 ЦК
України.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що судами
попередніх інстанцій безпідставно
покладено в основу судових рішень у
даній справі висновки щодо нікчемності
частини спірного договору про заміну
боржника, викладені в рішенні
господарського суду м. Києва у справі №
6/607, оскільки визнання недійсним
договору про заміну боржника не було
предметом розгляду у згаданій справі,
до того ж, такий висновок є лише
правовою позицією суду і не може
вважатись преюдиційним фактом
відповідно до ст. 35 ГПК України.

В той же час, належна правова
мотивація позиції суду щодо визначення
приписів п. 3 як договору міни в
оскаржуваних процесуальних документах
відсутня.

При цьому судами не надано належної
правової оцінки умовам спірного
договору, зокрема, посиланню у п. 3 на ст.
539 ЦК України щодо встановлення у
спірному договорі альтернативного
зобов'язання нового боржника, у зв'язку
з чим суди помилково протлумачили п. 4
останнього як похідний від
зобов'язання передати квартири, а
вказані у ньому кошти - як відступні.

З огляду на зазначене вище
необґрунтованим є посилання судів на
те, що без включення недійсної частини
спірний договір не був би укладений
сторонами та не застосовано до спірних
правовідносин положення ст. 217 ЦК
України.

Не підтверджено документально і
факт підпису спірного договору з боку
ТОВ "Трейдінгова компанія "Ізобуд" та
ТОВ "Ізобуд" однією і тією ж особою за
відсутності в матеріалах справи витягу
з ЄДРПОУ щодо кожного з товариств, який
би засвідчував перебування особи на
посаді директора.

Стосовно заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що суди
безпідставно застосували до спірних
правовідносин ч. 3 ст. 261 ЦК України,
оскільки в даному випадку вимога про
застосування наслідків нікчемного
правочину є похідною від первісної
вимоги - визнання недійсним договору
про заміну боржника.

Відповідно до п. 2.8 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" щодо вимог, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними,
застосовується загальна позовна
давність, а за позовами про
застосування наслідків нікчемного
правочину (повернення коштів, іншого
майна тощо) позовна давність
починається не від дня вчинення такого
правочину, а від дня, коли почалося його
виконання. Тобто, мова йде про випадок,
коли вимога про застосування наслідків
недійсного правочину є основною, а не
похідною, як у спорі у даній справі.

Враховуючи викладене та з огляду на ч.
ІІ ст. 1117, згідно якої касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
збирати нові докази або додатково
перевіряти їх, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи місцевому
господарському суду необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, надати об'єктивну
оцінку доказам, які мають юридичне
значення для її розгляду, правильно
застосувати норми матеріального права,
які регулюють спірні відносини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення від 13.08.2013 р. господарського
суду Харківської області та постанову
від 02.12.2013 р. Харківського апеляційного
господарського суду у справі № 922/2479/13
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області.

Головуючий
Сибіга О.М.

Судді
Волковицька Н.О.

Костенко Т.Ф.