ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
Справа № 925/595/14

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого судді
Пащенко А.Д., із секретарем судового
засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - за довіреністю,
відповідача: Батюк В.М. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4

до Катеринопільської селищної ради

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання недійсним
на підставі статей 203, 215 Цивільного
кодексу України договору про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль від 11
грудня 2013 року, підписаного фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4 та головою
Катеринопільської селищної ради
Димчук С.П. В обґрунтування позову
позивач вказує на те, що станом на
момент укладення договору, а саме 11.12.2013
року, підприємець ОСОБА_4 не являлась
замовником будівництва в розумінні
Закону України № 3038-VI "Про
регулювання містобудівної діяльності",
оскільки відповідно до свідоцтва про
право власності на нерухоме майно
серії САС № 940847 від 24.07.2013 року ФОП
ОСОБА_4 була власником магазину, що
розташований за адресою АДРЕСА_1, і
даний об'єкт було введено в
експлуатацію в червні 2013 року, а
відповідно до абзацу 1 частини 9 статті
40 вказаного Закону договір про пайову
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту може укладатися лише
до прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію.

Відповідач у письмових запереченнях на
позов повністю заперечив проти
позовних вимог позивача та просить
відмовити у задоволенні позову з тих
підстав, що 11 грудня 2013 року позивач
звернулася до Катеринопільської
селищної ради із заявою, в якій просила
укласти угоду про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль у
зв'язку із закінченням будівництва
непродовольчого магазину за адресою
АДРЕСА_1, і на підставі вказаної заяви
було укладено договір № 2 про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль,
умови якого були погоджені за взаємною
згодою сторін і спору між сторонами до
цього часу не виникало. Договір
укладено відповідно до Порядку
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури смт.
Катеринопіль, затвердженого рішенням
сесії Катеринопільської селищної ради
від 27 червня 2012 року № 15-7/VI, дія якого
поширюється на всіх замовників
незалежно від форм власності, які
здійснюють будівництво на території
смт. Катеринопіль.

У судовому засіданні:

представник позивача ОСОБА_1,
підтримуючи позов, посилалася на
підстави, викладені в позовній заяві,
та звертала увагу на те, що дата
укладення договору 11.12.2013, а дата
введення магазину в експлуатацію 26.06.2013
відповідно до дати на декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
тобто, на момент укладення спірного
договору позивач уже не була
замовником будівництва, вона була
власником уже збудованого об'єкта;
подання підприємцем заяви не давало
права відповідачу порушувати закон,
який однозначно вказує на можливість
укладення такого договору лише із
замовником і до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію;

представник відповідача, заперечуючи
проти позову, посилалася на доводи і
міркування, викладені у запереченні на
позов, та пояснила, що позивач подала
письмову заяву, сторонами було
досягнуто згоди з усіх істотних умов
договору, кошти пайовоі участі
позивачем не були сплачені до
завершення будівництва, тому підстави
для визнання даного договору недійсним
відсутні.

У судовому засіданні оголошувалася
перерва із 29.04.2014 по 15.05.2014 відповідно до
частини 3 статті 77 ГПК України.

У судовому засіданні 15.05.2014
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення суду відповідно до
статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представників сторін у судовому
засіданні, суд встановив таке.

Позивачем оспорюється дійсність
Договору № 2 про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль від 11
грудня 2013 року, укладеного між фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_4 та
Катеринопільською селищною радою в
особі селищного голови Димчук С.П.,
далі - Спірний договір.

Повноваження представників
сторонами не оспорюється.

Відповідно до пункту 1
предметом цього Договору є визначення
для Сторони - 2 (позивача у справі), яка є
Замовником об'єкту будівництва Будинок
для підприємств роздрібної торгівлі -
магазин загальною площею 421,8 м.кв.,
торгівельна площа - 335,7 м. кв.
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
розміру пайової участі Замовника у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль, у
відсотковому значенні 4 % від загальної
кошторисної вартості будівництва
об'єкта, згідно з Положенням про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль,
затвердженим рішенням 24 сесії
Катеринопільської селищної ради від 12
квітня 2013 року № 24-6/VI "Про внесення змін
до рішення селищної ради від 27.06.2012 №
15-7/VI "Про затвердження порядку
залучення, розрахунку розміру і
виконання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури смт.
Катеринопіль".

Додатком до договору № 2 від 11.12.2013
сторонами підписаний розрахунок
розміру пайової участі у розвитку
інфраструктури смт. Катеринопіль.

27.06.2013 інспекцією ДАБК у Черкаській
області зареєстровано за № ЧК 24
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації будівництва магазину по
АДРЕСА_1 Черкаської області, в якій
визнано закінчений будівництвом об'єкт
готовим до експлуатації.

24.07.2013 фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_4 видане свідоцтво про право
власності, індексний номер: 6765388, на
нерухоме майно - магазин по АДРЕСА_1.

24.07.2013 наданий Витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності,
відповідно до якого фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 є власником
магазину за адресою АДРЕСА_1, що
розміщується на земельній ділянці за
кадастровим номером :01:005:0324.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню, з
огляду на таке.

Згідно частини першої статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 203
ЦК України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

За приписом частини третьої статті 215
ЦК України якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач оспорює дійсність Договору № 2
про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури смт.
Катеринопіль від 11 грудня 2013 року,
укладеного сторонами між собою, з
мотивів невідповідності його приписам
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" № 3038-VI від
17.02.2011, далі - Закон.

В преамбулі Закону вказано, що він
встановлює правові та організаційні
основи містобудівної діяльності і
спрямований на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів.

Згідно статті 1 Закону замовник -
фізична або юридична особа, яка має
намір щодо забудови території (однієї
чи декількох земельних ділянок) і
подала в установленому законодавством
порядку відповідну заяву.

В Законі виписана спеціальна норма -
стаття 40, яка має найменування "Пайова
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту".

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 40
Закону порядок залучення, розрахунку
розміру і використання коштів пайової
участі у розвитку інфраструктури
населеного пункту встановлюють органи
місцевого самоврядування відповідно
до цього Закону. Замовник, який має
намір щодо забудови земельної ділянки
у відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. Пайова
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту полягає у
перерахуванні замовником до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури.

В частині 9 статті 40 Закону вказано, що
договір про пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

За змістом вказаної норми договір про
пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту може
укладатися лише із замовником
будівництва і лише до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію.
Визначення замовника будівництва
викладено у Законі та вказано, що
замовником є фізична або юридична
особа, яка має намір щодо забудови
території.

За спірним договором № 2 про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль від 11
грудня 2013 року позивач є стороною,
визначеною як замовник об'єкту
будівництва Будинку для підприємств
роздрібної торгівлі - магазину
загальною площею 421,8 м.кв., торгівельна
площа - 335,7 м. кв. розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Однак, із матеріалів справи
вбачається, що 27.06.2013 в інспекції ДАБК у
Черкаській області зареєстровано
складену позивачем декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
відповідно до якої закінчений
будівництвом магазин по АДРЕСА_1
визнано готовим до експлуатації.

24.07.2013 фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_4 видане свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - магазин
по АДРЕСА_1.

Таким чином, із матеріалів справи
вбачається, що станом на день укладення
спірного договору (11 грудня 2013 року)
фізична особа - підприємець ОСОБА_4 уже
не була замовником будівництва, а була
власником магазину, будівництво якого
закінчене ще в червні 2013 року і право
власності на яке зареєстроване
відповідно до чинного законодавства у
липні 2013 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що спірний договір не
відповідає вимогам статті 40 ЗУ "Про
регулювання містобудівної діяльності"
щодо укладення договору про пайову
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Доводи представника відповідача про
те, що спірний договір був укладений на
підставі заяви позивача від 11.12.2013 із
проханням укласти цей договір, суд
вважає такими, що не заслуговують на
увагу, оскільки в Законі чітко
виписаний порядок укладення такого
договору і домовленість сторін чи
прохання однієї з них не можуть
виправдовувати його порушення.

З огляду на викладене, договір № 2 про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль від 11
грудня 2013 року підлягає визнанню
недійсним.

Виходячи з того, що спірний договір
укладений та підписаний обома
сторонами, які є рівними при укладенні
договору, суд приходить до висновку, що
судові витрати у даній справі повинні
бути понесені обома сторонами в рівних
долях, тому суд вважає за необхідне
відшкодувати позивачу з відповідача на
підставі статті 49 ГПК України
понесені останнім витрати на сплату
судового збору в сумі 609 грн.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір № 2 про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури смт. Катеринопіль від 11
грудня 2013 року, укладений між
Катеринопільською селищною радою та
підприємцем ОСОБА_4.

Стягнути з Катеринопільської селищної
ради (20500, Черкаська область, смт.
Катеринопіль, вул. Леніна, буд. 12,
ідентифікаційний код 34393423) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
(АДРЕСА_2, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) - 609 грн. (шістсот дев'ять
гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення.

Повне рішення складено 20.05.2014.

Суддя
А.Д. Пащенко