ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р.Справа № 922/1415/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк
Т.О.

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ "Харківгаз", м.
Харків до Харківська філія ДП "Центр
сертифікації та експертизи насіння
садивного матеріалу", с. Золочівське
про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Рожкова С.Г, за дов.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ПАТ "Харківгаз"
про стягнення з Харківської філії ДП
"Центр сертифікації та експертизи
насіння садивного матеріалу" загальної
суми заборгованості у розмірі 13 267,94
грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та просить суд
їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, надіслав
до суду лист, в якому позовні вимоги
визнав у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог або
заперечень на позов, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку статті
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, встановив наступне:

25.12.2012 р. між ПАТ «Харківгаз» (позивач по
справі, Постачальник) та Державне
підприємство «Центр сертифікації та
експертизи насіння та садивного
матеріалу» в особі Харківської філії
державного підприємства «Центр
сертифікації та експертизи насіння та
садивного матеріалу» (відповідач по
справі, Споживач) було укладено договір
№ 14-П-БФ-15-2013 на постачання природного
газу за регульованим тарифом.

Відповідно до предмету Договору,
позивач зобов'язався поставити
природний газ Споживачу в обсягах і
порядку, передбачених Договором, для
забезпечення потреб Споживача, а
Споживач зобов'язався оплатити
вартість газу у розмірах, строках,
порядку та на умовах, передбачених
Договором.

Відповідно до пункту 4.6. Договору
оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється Споживачем
авансовими або плановими платежами із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу відповідно до додатка 2
до Договору на протязі місяця, в якому
здійснюється постачання газу.

У випадку недоплати вартості послуг з
постачання газу за розрахунковий
період Споживач проводить остаточний
розрахунок не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Згідно п. 4.7. Договору оплата за газ
здійснюється Споживачем виключно
грошовими коштами, що перераховуються
на поточний рахунок із спеціальним
режимом використання Постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав свої зобов'язання щодо
постачання природного газу в повному
обсязі, що підтверджується підписаними
Сторонами актами приймання - передачі,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Відповідач, в свою чергу, свої
зобов'язання за Договором щодо
своєчасного проведення розрахунків за
отриманий природний газ виконав
частково, а саме: на момент подачі
позову Відповідач не провів в повному
обсязі розрахунок за отриманий
природний газ у грудні 2013 р., у зв'язку з
чим виникла заборгованість у розмірі 11
576,14 грн.

Надаючи правову оцінку вище викладеним
обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно статті 525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом та припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених законом
або договором, а згідно статті 599
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
відповідач заборгованості за
поставлений природний газ не сплатив
та не надав суду жодних доказів, які б
спростовували суму заявленого боргу.

Враховуючи, що сума основного боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
заборгованості, а також, враховуючи, що
відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином та у встановлений строк, позовні
вимоги позивача в сумі 11 576,14 грн., суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, що у
разі порушення Споживачем строків
оплати, передбачених Договором, із
Споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Враховуючи, що сума боргу в частині
стягнення пені відповідачем не
оспорена, відповідач не надав суду
доказів про погашення суми основного
боргу, суд вважає позовні вимоги в
частині стягнення пені в сумі 1 195,69 грн.
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.
За таких обставин, позовні вимоги
позивача в розмірі 401,60 грн. 3% річних та
94,51 грн. інфляційних обґрунтовані,
відповідають вимогам діючого
законодавства та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України,
ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Центр сертифікації та експертизи
насіння та садивного матеріалу» в
особі Харківської філії державного
підприємства «Центр сертифікації та
експертизи насіння та садивного
матеріалу» (код ЕДРПОУ 38104349, адреса: 63030,
Харківська область, Валківський район,
село Золочівське) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Харківгаз» (61109, м. Харків, вул.
Безлюдівська, 1, р/р № 4001 в ПАТ "КБ
"НАДРА" м. Київ, МФО 380764, )
суму основного боргу у розмірі 11 576,14
грн., пеню в сумі 1195,69 грн., 401,60 грн. 3%
річних, 94,51 грн. інфляційних, судовий
збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/1415/14