ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р. Справа № 926/450/14.

За позовом Малого приватного
підприємства «Оазис Плюс» м.Чернівці
До Публічного акціонерного товариства
Чернівецька фабрика верхнього
трикотажу «Вікторія» м.Чернівці Про
визнання дійсним договору оренди
нежилих приміщень Суддя Гушилик С.М.
За участю представників:Від позивача:
Маковійчук Я.В. - директорВід
відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Мале приватне підприємство
«Оазис Плюс» м.Чернівці 21.03.2014 року
звернулося з позовом до відкритого
акціонерного товариства Чернівецька
фабрика верхнього трикотажу
«Вікторія» м.Чернівці про визнання
дійсним договору оренди нежилих
приміщень.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 24.03.2011 року між
сторонами було укладено договір оренди
нежилих приміщень, які є власністю
відповідача, що знаходяться за адресою:
м.Чернівці, вул. Нагірна, 7, загальною
площею 1224 кв.м. строком на 2 роки і 11
місяців з подальшою пролонгацією. В
зв'язку з тим, що 24.02.2014 року оренда
приміщень мала бути продовжена,
сторони дійшли згоди, що договір має
бути посвідчений нотаріально. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
з проханням з'явитися в нотаріальну
контору, проте останній жодним чином не
відреагував. Враховуючи той факт, що
станом на день звернення з позовом
договір сторонами нотаріально не
посвідчений, проте його умови
виконуються позивачем, він просить
визнати такий договір дійсним у
судовому порядку.

Ухвалою суду від 21.03.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 14.04.2014 року.

В своєму відзиві на позов відповідач
зазначив, що позовні вимоги визнає в
повному обсязі, посилаючись на те, що
договір оренди нерухомого майна від
24.03.2011р. продовжив свою дію, позивач
дійсно виконує всі умови договору
належним чином. Крім того, відповідач
звернув увагу суду на те, що згідно
рішення загальних зборів товариства
від 28.12.2013р. з метою приведення у
відповідність до чинного
законодавства Статуту товариства -
змінено найменування товариства з ВАТ
«Вікторія» на ПАТ «Вікторія», згідно
Статуту товариства ПАТ «Вікторія» є
правонаступником ВАТ та власником
всього майна, яке належало на праві
власності ВАТ «Вікторія».

За усним клопотанням сторін в судовому
засіданні, яке відбулося 14.04.2014 року
оголошено перерву до 23.04.2014 року.

Ухвалою суду від 23.04.2014 року було
задоволено заяву позивача про заміну
відповідача його правонаступником, а
саме: ВАТ Чернівецька фабрика
верхнього трикотажу «Вікторія»
замінено правонаступником ПАТ
Чернівецька фабрика верхнього
трикотажу «Вікторія» та відкладено
розгляд справи на 05.05.2014 року.

До початку судового засідання від
відповідача надійшло клопотання про
розгляд справи без його участі.

Представник позивача в судове
засідання 05.05.2014 року не з'явився, що
стало підставою для відкладення
розгляду справи на 19.05.2014 року.

Позивач в судовому засіданні, яке
відбулося 19.05.2014 року свої позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога, заслухавши
представників сторін, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2011р. між позивачем (орендар) і
відповідачем (орендодавець) укладений
договір оренди нежилого приміщення
загальною площею 1224 кв.м.,
розташованого за адресою: м.Чернівці,
вул.Наігрна,7, яке належить на праві
власності ВАТ «Вікторія»
(правонаступником якого є ПАТ
«Вікторія»).

Укладення та підписання договору

У пункті 7.1 договору сторони узгодили,
що договір вступає в силу з дня його
підписання та діє до 20.02.2014р. та
пролонговується на два роки одинадцять
місяців, якщо жодна із сторін за 24
місяці до закінчення дії договору не
заявить про намір його розірвання.

На підставі складеного між сторонами
письмового двостороннього акту від
27.10.2004р. орендодавець здав, а орендар
прийняв нежилі приміщення в оренду.
Оскільки протягом орендних
правовідносин позивач не здавав об'єкт
оренди, сторони погодили, що актом
приймання-передачі об'єкту вважати
даний акт.

В зв'язку з тим, що договір оренди за
погодженням сторін мав бути
продовжений на новий термін, орендар
звернувся до орендодавця з листами від
25.03.2011р. № 48/3, від 04.04.2011р. № 52/4, від
03.03.2012р. № 171/03 з проханнями забезпечити
явку свого повноваженого представника
для нотаріального посвідчення
договору оренди, проте останній на
зазначені прохання не відгукнувся.

Частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу
України встановлено, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного
кодексу України за загальним правилом
істотними умовами договору є умови про
предмет даного договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ч.6 ст.283 Господарського
кодексу України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України, з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

В договорі оренди нежитлового
приміщення від 24.03.2011р. обумовлено:
об'єкт оренди та порядок його передачі,
термін оренди, орендна плата та порядок
її внесення та інше.

Сторони реально виконують договір, про
що свідчить складення між ними акту
приймання-передачі об'єкта оренди.
Орендар щомісяця здійснює оплату
оренди, що підтверджено наданими в
матеріали справи квитанціями та актами
звірки розрахунків.

Натомість відповідач не здійснив
заходів щодо нотаріального оформлення
договору та ухиляється від вчинення
цих дій до теперішнього часу, що було
підставою для звернення з позовом,
вирішення якого є предметом даного
розгляду.

Нотаріальне посвідчення правочину
означає, що його зміст, час і місце
здійснення, наміри суб'єктів правочину,
його відповідність закону та інші
обставини офіційно зафіксовані
нотаріусом, і розглядаються як
встановлені і достовірні. (ст.209
Цивільного кодексу України ).

За приписами ч.2 ст.793 Цивільного
кодексу України договір найму будівлі
або іншої капітальної споруди ( їх
окремої частини) строком на три роки і
більше підлягає нотаріальному
посвідченню.

З наданих у справу належних доказів
підтверджено, що, укладаючи правочин,
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, відбулось його часткове
виконання.

З наданих уповноваженими
представниками пояснень встановлено,
що договір відповідає справжній волі
осіб, які його вчинили. Зазначений
правочин не містить будь-яких умов, що
суперечать закону. На виконання умов
договору позивач здійснює розрахунки
за оренду.

Врахувавши викладене, позовна вимога
позивача про визнання дійсним
укладеного між сторонами договору
оренди нежилого приміщення від 24.03.2011р.,
є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Судові витрати віднести на
відповідача, з вини якого спір
безпідставно доведено до розгляду
судом.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати дійсним договір оренди
нежилих приміщень від 24.03.2011р.,
укладений між ВАТ Чернівецька фабрика
верхнього трикотажу «Вікторія»
м.Чернівці, (код 05501735) та МПП «Оазис
Плюс» м.Чернівці, вул. Нагірна, 7, (код
3182265) з моменту його укладення.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Чернівецька
фабрика верхнього трикотажу
«Вікторія» м.Чернівці, вул. Нагірна, 7,
(код 05501735) на користь Малого приватного
підприємства «Оазис Плюс» м.Чернівці,
вул. Нагірна, 7, (код 3182265) - 1218 грн.
судового збору.

Повний текст рішення складено 20.05.2014
року

Суддя
С.М. Гушилик