ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року
Справа № 915/586/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю прокурора Колибельникова І.Г.,
посвідчення від 26.11.2012 р. №013230

та представника позивача - Іщенка І.Г.,
керівник;

від відповідача представник у судове
засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері,

вул. Нікольська, 18-а, м. Миколаїв,

в інтересах держави

в особі 1 державної пожежно-рятувальної
частини Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Миколаївській
області,

54039, вул. Архітектора Старова, 1/1, м.
Миколаїв,

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївський
біопаливний завод",

54000, вул. Проектна, 3/1, м. Миколаїв,

про стягнення заборгованості за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором про надання послуг від 13.11.2012
р. № 48, -

В С Т А Н О В И В:

Миколаївський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
звернувся у Господарський суд
Миколаївської області в інтересах
держави в особі 1-ї державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Миколаївській
області (далі - ДПРЧ-1) з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) "Миколаївський
біопаливний завод" про стягнення з
останнього заборгованості в сумі 2000
грн., котра виникла у зв'язку з
несплатою відповідачем наданих тому у
грудні 2012 - січні 2013 року платних послуг
3-ю державною пожежно-рятувальною
частиною Територіального управління
МНС України (далі - ДПРЧ-3) за укладеним
між ними договором від 13.11.2012 р. № 48.

Пред'явлення позову в інтересах ДПРЧ-1
мотивовано тим, що позивач є
правонаступником 1-ї державної
пожежно-рятувальної частини
Територіального управління МНС
України, яка згідно свого Статуту з
фінансових питань обслуговувала ДПРЧ-3.

У судовому засіданні такі вимоги
прокурор та представник позивача
підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві, а
відповідач, повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи,
правом участі в судовому засіданні не
скористався, свого представника не
направив, відзив на позов не подав, у
зв'язку з чим суд розглядає справу за
наявними в ній матеріалами у
відповідності до ст. 75 ГПК України.

Вислухавши прокурора та представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого.

Відповідно до умов укладеного між
ДПРЧ-3 та ТОВ "Миколаївський
біопаливний завод" договором від 13.11.2012
р. № 48 ДПРЧ-3 зобов'язалося надати
послуги, зокрема, здійснювати
перевірку та випробування пожежних
гідрантів, залучення пожежної техніки
для випробування опресування,
промивання, продавлювання систем
водопостачання та їх обладнання на
об'єктах, пожежних кранів, пожежних
рукавів та проведення лекцій, занять,
семінарів на протипожежну тематику ТОВ
"Миколаївський біопаливний завод", а
останнє - своєчасно і в повному обсязі
оплачувати надані послуги шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок виконавця, після підписання
акту здавання-приймання послуг,
відповідно до рахунку, виставленого
виконавцем протягом 10 банківських
днів. Ціна договору - 6752 грн. 47 коп. (п.п.
1.1-1.1.5 2.1, 3.1, 3.3, 3.4 договору).

ДПРЧ-3 надано протягом грудня 2012 - січня
2013 року ТОВ "Миколаївський біопаливний
завод" обумовлені договором послуги, що
підтверджується складеними
повноважними представниками сторін
актами здавання-приймання послуг від
31.12.2012 р. за грудень 2012 року на суму 1000
грн. та від 18.01.2013 р. за січень 2013 року на
суму 1000 грн. (а.с.9-10).

На оплату наданих згідно вказаних
актів послуг ДПРЧ-1 виставлені
відповідачу рахунки від 20.12.2012 р. №1312 на
суму 1000 грн. та від 18.01.2013 р. на суму 1000
грн., а всього на суму 2000 грн., які
відповідачем й на даний не оплачені.

Цивільним законодавством передбачено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ст.901 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 ГК України
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити всіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Оскільки ТОВ "Миколаївський
біопаливний завод" не виконані грошові
зобов'язання за укладеним з ДПРЧ-3
договором, то позовні вимоги про
стягнення з відповідача вартості
послуг у сумі 2000 грн. підлягають
задоволенню повністю.

Господарським процесуальним правом
України передбачено, що судовий збір,
від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
державного бюджету, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору
(ч.3 ст.49 ГПК України). Законом України
"Про судовий збір" передбачено, що за
подання позову майнового характеру
сплачується судовий збір у розмірі 2 %
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (п.п.2, п.2,
ч.2 ст. 4 Закону), при цьому від сплати
судового збору звільняються органи
прокуратури при здійсненні своїх
повноважень(п.11 ч.1 ст.5 Закону).

З огляду на викладені положення
законодавства, та враховуючи, що ТОВ
"Миколаївський біопаливний завод" не
подано доказів звільнення від сплати
судового збору, судовий збір у даній
справі в сумі 1827 грн. належить стягнути
з відповідача до державного бюджету.

У судовому засіданні 16 травня 2014 року,
згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Керуючись ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Миколаївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі 1 державної пожежно-рятувальної
частини Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Миколаївській
області задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївський
біопаливний завод", 54000, вул. Проектна,
3/1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код
36813695, на користь 1 державної
пожежно-рятувальної частини Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Миколаївській
області, 54039, вул. Архітектора Старова,
1/1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код
38312856, грошові кошти в загальній сумі 2000
(дві тисячі) грн.

3.Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Миколаївський
біопаливний завод", 54000, вул. Проектна,
3/1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код
36813695, в доход Державного бюджету
України (розрахунковий рахунок
3002, отримувач коштів: УК у
м.Миколаїв, 22030001, код отримувача 37992781,
банк отримувача: ГУДКСУ у
Миколаївській області, код банку
отримувача 826013, код класифікації
доходів бюджету) грошові кошти в сумі
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. - судовий збір з позовної
вимоги майнового характеру.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду через Господарський суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня підписання повного тексту
рішення.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 21 травня
2014 року.

Суддя
Ю.М. Коваль