ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.2014
Справа № 905/2250/14

Суддя господарського суду
Донецької області Макарова Ю.В., при
секретарі судового засідання
Горячовій М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Баррістерз Лігал
Груп», м.Луганськ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Донецький
електрометалургійний завод», м.
Донецьк

про: стягнення 709'173грн.40коп.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Баррістерз Лігал
Груп», м.Луганськ (далі - позивач),
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
відповідача, Приватного акціонерного
товариства «Донецький
електрометалургійний завод», м.
Донецьк, про стягнення суми основного
боргу у розмірі 709' 173грн.40коп.

В позовній заяві позивач посилається
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
транспортне-експедиторське
обслуговування № від 14.10.2013р.
щодо своєчасної та повної оплати
отриманих послуг.

У судовому засіданні 23.04.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, пояснив, що виставлені
позивачем відповідачу рахунки: №707 від
31.10.2013р., №713 від 04.11.2013р., №719 від 11.11.2013р.,
№725 від 18.11.2013р., №727 від 25.11.2013р., №730від
30.11.2013р., №731 від 09.12.2013р. були повністю
оплачені відповідачем, послуги за
вказаними рахунками не є спірними, що
відображено у протоколі судового
засідання.

У зв'язку з неявкою представника
відповідача, з метою надання йому права
на захист, суд відкладав розгляд справи
на 15.05.2014р.

Сторони своїх представників у судове
засідання, призначене на 15.05.2014р., не
направили.

14.05.2014р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку із зайнятістю
представника в іншому судовому
засіданні.

Суд відхилив клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи, з
огляду на наступне.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77
ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Враховуючи викладене у п.п.3.9.1., 3.9.2.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування ГПК
судами першої інстанції" від 26.12.2011р.
№18, в матеріалах справи відсутні
докази неможливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
ч.ч.1-5 ст.28 ГПК України, а також
неможливості розгляду справи без
участі представника відповідача.

Разом з цим, у клопотанні про
відкладення розгляду справи
відповідач жодним чином не
обґрунтував, яким чином неявка його
представника може вплинути на розгляд
справи по суті. Також, відповідач у
клопотанні не посилався на
необхідність надати суду додаткові
докази як на підставу для відкладення
судового розгляду на іншу дату.

Суд вважає, що з часу порушення
провадження у справі у відповідача
було достатньо часу для виконання
вимог ухвал суду від 02.04.2014р., 23.04.2014р.,
доведення своєї позиції зі спору з
наданням підтверджуючих доказів.

Явка представників сторін у судове
засідання ухвалою суду від 23.04.2014р. не
була визнана судом обов'язковою, судом
доведено до відома, що у разі
невиконання відповідачем вимог ухвали
суду, справа буде розглянута за
наявними матеріалами, відповідно до ст.
75 ГПК України.

З врахуванням вищенаведеного, суд
визнав за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані суду докази в порядку
ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України, суд ВСТАНОВИВ:

14.10.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Баррістерз Лігал
Груп», (експедитор) та Приватним
акціонерним товариством «Донецький
електрометалургійний завод» (замовник)
був укладений договір № про
транспортне-експедиторське
обслуговування (далі за текстом -
договір).

За умовами п.1.1 договору замовник
доручає, а експедитор приймає на себе
обов'язки надавати замовнику визначені
цим договором послуги, пов'язані з
перевезенням вантажів замовника по
Україні, а також надавати додаткові
послуги, якщо це зазначено в
замовленнях та додатках до договору
(перевірка упаковки та стан вантажу,
його навантаження, оплату зборів та рас
ходів, покладених на замовника,
зберігання вантажу до його отримання в
пункті призначення, отримання
необхідних документів).

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки
за договором здійснюються в
українських гривнях шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок експедитора.

Згідно п.4.2. договору, по закінченню
надання послуг, зазначених в цьому
договорі, експедитор протягом 5-ти днів
направляє замовнику акт наданих
послуг, рахунок, податкові та
товарно-транспортні накладні, що
підтверджують факт надання послуг. За
наявності у замовника заперечень по
суті ату він в цей же строк надсилає
експедитору мотивовану відмову від
підписання акту. В цьому випадку
сторони комисійно в 10-ти денний строк
усувають конфліктну ситуацію,
підписуючи акт у первісній або новій
редакції.

За умовами п.4.3 договору, замовник
здійснює оплату наданих послуг
відповідно до п.4.1. договору не пізніше
10-ти календарних днів з моменту
отримання рахунку, виставленого
експедитором після підписання обома
сторонами акту наданих послуг, надання
податкової накладної,
товарино-транспортних накладних. Датою
сплати вважати дату списання грошових
коштів з поточного рахунку замовника.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили,
що договір вступає в силу з моменту
підписання його уповноваженими
представниками та скріплення
печатками обох сторін та дає до 31.12.2013р.
в частині виконання зобов'язань сторін
за даним договором до повного ними
виконання.

Сторони уклали Додаткову угоду №1 від
01.11.2013р. до договору, у якій дійшли згоди
викласти п. 2.1 договору в наступній
редакції : «ціна за надані послуги з
перевезення 1 тонни квадратної
заготівки за маршрутом м. Донецьк (АТ
(приватне) «ДЕМЗ») - м. Маріуполь
(Морський торговий порт), становить
65грн., в тому числі ПДВ 10грн.83коп.».

Додатковою угодою №2 від 19.12.2013р.
сторонами продовжено строк дії
договору до 31.12.2014р.

Договір та угоди до нього підписані
обома сторонами без будь-яких
заперечень, скріплені печатками.

В позовній заяві позивач посилається
на те, що за договором № від
14.10.2013р. надав послуги Приватному
акціонерному товариству «Донецький
електрометалургійний завод» на
загальну суму 1'573'110грн.78коп., які були
частково оплачені відповідачем у
розмірі 863'937грн.38коп., внаслідок чого
виникла сума заборгованості у розмірі
709'173грн.40коп., яка і заявлена до
стягнення.

Оскільки заборгованість у розмірі
709'173грн.40коп. відповідачем не була
сплачена, вказана обставина призвела
до звернення з позовом до суду за
захистом порушеного права.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд дійшов
наступних висновків:

Враховуючи статус сторін та характер
правовідносин між ними, останні
(правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України та умовами укладеного між ними
договору.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Предметом позову є стягнення суми
боргу у розмірі 709' 173грн.40коп.
Підставою позову є договір № від
14.10.2013р. про транспортне-експедиторське
обслуговування.

Договір № від 14.10.2013р. є підставою
для виникнення у його сторін прав і
обов'язків, визначених ним, та за своїм
змістом та правовою природою є
договором про надання послуг, який
підпадає під правове регулювання норм
глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується сплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Таким чином, на підставі укладеного між
сторонами договору № від 14.10.2013р.
позивач взяв на себе зобов'язання
надати Приватному акціонерному
товариству «Донецький
електрометалургійний завод» послуги з
перевезення вантажів, а відповідач
оплатити ці послуги.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до умов договору № від
14.10.2013р. позивач надав відповідачу
обумовлені договором послуги
загальною вартістю 1' 573' 110грн.78коп., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг): №707 від 31.10.2013р. на суму
205423грн.68коп.; №713 від 04.11.2013р. на суму
47734грн.70коп.; №719 від 11.11.2013р. на суму
85696грн.00коп.; №725 від 18.11.2013р. на суму
130189грн.80коп.; №727 від 25.11.2013р. на суму
144099грн.80коп.; №730 від 30.11.2013р. на суму
67702грн.70коп.; №731 від 09.12.2013р. на суму
183090грн.70коп.; №732 від 16.12.2013р. на суму
170748грн.50коп.; № 733 від 23.12.2013р. на суму
114996грн.70коп.; №734 від 31.12.2013р. на суму
123467грн.50коп.; №1 від 06.01.2014р. на суму
138247грн.20коп.; №3 від 13.01.2014р. на суму
120259грн.10коп.; №4 від 16.01.2014р. на суму
41454грн.40коп.

Вищезазначені акти підписані
сторонами та скріплені печатками ТОВ
«Баррістерз Лігал» та ПАТ «Донецький
електрометалургійний завод» без
будь-яких заперечень, наразі у актах є
посилання на те, що сторони не мають
претензій один до одного.

Господарський суд приймає до уваги, що
замовником при отриманні послуг не
подавалося жодних заперечень відносно
виконання виконавцем прийнятих за
договором зобов'язань.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно договору зобов'язань,
враховуючи підписання актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
без жодних заперечень, суд дійшов
висновку, що свої зобов'язання позивач
виконав у відповідності з умовами
договору № від 14.10.2013р.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи банківських виписок, відповідач
здійснив оплату отриманих від позивача
послуг у загальному розмірі
863'937грн.38коп. Виходячи з призначення
платежів у яких є посилання на
конкретний виставлений позивачем
рахунок, вбачається, що акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг):
№707 від 31.10.2013р., №713 від 04.11.2013р., №719 від
11.11.2013р., №725 від 18.11.2013р., №727 від 25.11.2013р.,
№730 від 30.11.2013р., №731 від 09.12.2013р. були
повністю оплачені відповідачем, що в
свою чергу підтверджується письмовими
поясненнями за підписом директора ТОВ
«Баррістерз Лігал Груп», які надійшли
через канцелярію суду 23.04.2014р.

Враховуючи викладені обставини,
фактично спір між сторонами виник
внаслідок несплати відповідачем
наступних актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг): №732 від 16.12.2013р. на суму
170748грн.50коп.; № 733 від 23.12.2013р. на суму
114996грн.70коп.; №734 від 31.12.2013р. на суму
123467грн.50коп.; №1 від 06.01.2014р. на суму
138247грн.20коп.; №3 від 13.01.2014р. на суму
120259грн.10коп.; №4 від 16.01.2014р. на суму
41454грн.40коп., загальна вартість послуг
за якими становить 709173грн.40коп.
Викладене підтверджено представником
позивач під час судового засідання
23.04.2014р., не спростовано відповідачем.

Як стверджує позивач, послуги
залишилися неоплаченими у розмірі
709173грн.40коп.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають зокрема з договору або
іншого правочину.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

За приписами ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вже зазначалося, за умовами п.4.3
договору замовник (відповідач)
здійснює оплату наданих послуг
відповідно до п.4.1. договору не пізніше
10-ти календарних днів з моменту
отримання рахунку, виставленого
експедитором після підписання обома
сторонами акту наданих послуг, надання
податкової накладної,
товарно-транспортних накладних. Датою
сплати вважати дату списання грошових
коштів з поточного рахунку замовника.

В матеріалах справи до кожного
спірного акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) наявні рахунки: №732 від
16.12.2013р., №733 від 23.12.2013р., №734 від 31.12.2013р.;
№1 від 06.01.2014р., №3 від 13.01.2014р., №4 від
16.01.2014р.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідно до умов п.4.2. договору
позивачем були надіслані відповідачу
рахунки на оплату послуг: №732 від
16.12.2013р., №733 від 23.12.2013р., №734 від 31.12.2013р.;
№1 від 06.01.2014р., №3 від 13.01.2014р., №4 від
16.01.2014р, в тому числі податкові
накладні, товарно-транспортні
накладні, про отримання яких
відповідачем 26.02.2014р. свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Згідно зі ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи умови п. 4.3 договору, факт
отримання відповідачем рахунків ще
26.02.2014р., станом на час звернення
позивача з позовом вже почалося
прострочення виконання зобов'язань з
оплати отриманих послуг.

Враховуючи, що факт отримання послуг
відповідачем підтверджується
матеріалами справи, докази погашення
боргу в сумі 709173грн.40коп. суду не
представлені, заявлений розмір боргу
не спростований відповідачем, суд
дійшов висновку, що на момент прийняття
рішення господарське зобов'язання
належним чином перед позивачем
залишилося невиконаним, в результаті
чого позовні вимоги в частині
стягнення суми боргу у розмірі
709173грн.40коп. підлягають задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позовних у
повному обсязі, судові витрати
покладаються на відповідача
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 509,530 901, 903 Цивільного кодексу
України ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Баррістерз Лігал
Груп», м.Луганськ до Приватного
акціонерного товариства «Донецький
електрометалургійний завод», м.
Донецьк про стягнення суми основного
боргу у розмірі 709173грн.40коп. -
задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Донецький
електрометалургійний завод» (83062,
м.Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 122, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Баррістерз Лігал Груп» (91054, м.
Луганськ, вул. Монтажна, 19,
ідентифікаційний код 35844753) суму
основного боргу в розмірі 709173грн.40коп.,
судовий збір у розмірі 14183грн. 47коп.

У судовому засіданні 15.05.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Видати наказ після набрання
рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

Повний текст
рішення складено та підписано 19.05.2014р.

Суддя
Ю.В. Макарова