ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

20.05.2014
Справа № 907/137/14

За позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства „Іннофлекс
Україна", м. Виноградів

про стягнення суми 21619 грн. 15 коп., в т.ч.
12735 грн. 05 коп. заборгованості по сплаті
відсотків за користування кредитом
згідно договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року та 8884
грн. 10 коп. пені (з врахуванням заяви про
зменшення позовних вимог).

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

Позивача - Баблюк О.Б., довіреність №
5209-О від 15.11.2013 року

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: публічним акціонерним
товариством комерційним банком
„ПриватБанк", м. Дніпропетровськ
заявлено позов до приватного
підприємства „Іннофлекс Україна" м.
Виноградів про стягнення суми 54542 грн. 12
коп., в т.ч. 20900 грн. заборгованості по
сплаті кредиту згідно договору
банківського обслуговування від 03.03.2011
року, 22053 грн. 82 коп. заборгованості по
сплаті відсотків за користування
кредитом, 11588 грн. 30 коп. пені. Поданою
заявою від 20.05.2014 року позивач зменшив
позовні вимоги та просить стягнути з
відповідача суму 24440 грн. 65 коп., в т.ч.
12735 грн. 05 коп. заборгованості по сплаті
відсотків за користування кредитом
згідно договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року, 8884 грн.
10 коп. пені та 2821 грн. 50 коп. комісії за
користування кредитом.

Позивач звернувся з позовом до
приватного підприємства „Іннофлекс
Україна" про стягнення суми 54542 грн. 12
коп., обґрунтовуючи позовні вимоги
посиланням на порушення відповідачем
умов договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року, а саме,
неповерненням грошових коштів в межах
наданого кредитного ліміту на суму 20900
грн, несплатою відсотків за
користування кредитом в сумі 22053 грн. 82
коп. та пені в сумі 11588 грн. 30 коп.
Поданою в судовому засіданні заявою
від 20.05.2014 року позивач зменшив позовні
вимоги до суми 24440 грн. 65 коп. та
зазначає, що заборгованість
відповідача за договором банківського
обслуговування станом на 07.03.2014 року
складає сум 59067 грн. 27 коп., однак,
питання стягнення заборгованості у
сумі 34594 грн. 55 коп. станом на 30.05.2012 року
вже вирішено рішенням господарського
суду Закарпатської області від 10.10.2012
року у справі № 5008/715/2012, яке
відповідачем на даний час не виконано.
З врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог просить стягнути з
відповідача суму 24440 грн. 65 коп., в т.ч.
12735 грн. 05 коп. заборгованості по сплаті
відсотків за користування кредитом
згідно договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року, 8884 грн.
10 коп. пені та 2821 грн. 50 коп. комісії за
користування кредитом за період з
31.05.2012 року по 07.03.2014 року. Представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з врахуванням
здійсненого зменшення позовних вимог
та наполягає на задоволенні позову.

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
20.05.2014 року у справі № 907/137/14

Заява позивача про зменшення позовних
вимог містить також нову вимогу про
стягнення з відповідача суми 2821 грн. 50
коп. комісії за користування кредитом,
яка позивачем при зверненні з позовом
не заявлялася, тобто є зміною предмету
позовних вимог. Оскільки зміна
предмету позову у відповідності до ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України можлива тільки до
початку розгляду справи по суті, вимога
позивача про стягнення з відповідача
суми 2821 грн. 50 коп. комісії за
користування кредитом судом до
розгляду не приймається як така, що
заявлена після початку розгляду справи
по суті.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи (ухвали суду від 27.02.2014 року, від
12.03.2014 року, від 08.04.2014 року, від 24.04.2014
року, від 07.05.2014 року надіслані
відповідачеві на адресу, зазначену в
позовній заяві та підтверджену
відомостями з ЄДРЮОФОП), явку
уповноваженого представника у судові
засідання не забезпечив, витребувані
ухвалами суду документи не подав,
причин невиконання вимог суду не
повідомив. Надіслані відповідачеві
рекомендованими листами ухвала про
порушення провадження у справі від
27.02.2014 року та ухвала про прийняття
справи до провадження від 08.04.2014 року
повернуті на адресу господарського
суду поштовим відділенням зв'язку з
відміткою „за зазначеною адресою не
проживає (не знаходиться)".

Відповідно до п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 в разі, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців) і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

За таких обставин, порядок
повідомлення сторони за практикою
Вищого господарського суду України
вважається дотриманим. Справа
розглядається в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, суд встановив:

03.03.2011 року приватним підприємством
„ІННОФЛЕКС - Україна" (відповідачем)
було підписано заяву про відкриття
поточного рахунку. Згідно заяви
відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг"
(далі - Умови) та тарифів банку
(позивача), які разом із заявою про
відкриття поточного рахунку складають
договір банківського обслуговування №
б/н від 03.03.2011 року.

Пунктом 3.18.1.16 Умов встановлено, що при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта до „Умов і правил надання
банківських послуг" (або у формі „Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь - якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
20.05.2014 року у справі № 907/137/14

Згідно умов договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року банк
(позивач) зобов'язався встановити
відповідачеві кредитний ліміт на
поточний рахунок № 6111 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта (відповідача)
(системи клієнт - банк, Інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено та врегульовано Умовами, а
останній зобов'язався повернути
отримані грошові кошти згідно умов
договору, сплатити відсотки та
винагороду за користування кредитними
коштами.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта. Кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди (п. 3.18.1.3).

У відповідності до п. 3.18.1.8 Умов
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до „Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі „Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - „Угода").

Пункт 3.18.1.6. Умов зазначає, що ліміт може
бути змінений банком в односторонньому
порядку, передбаченому Умовами, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши угоду, клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Розділом 3.18.4., яким затверджений
порядок розрахунків встановлено, що за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка). За
період користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. При не
обнуленні дебетового сальдо в одну з
дат періоду, в якому дебетове сальдо
підлягає обнуленню, протягом 90 днів з
останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування

кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню. У випадку непогашення
кредиту протягом 90 днів з дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнуленню, починаючи
з 91-го дня після дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта щодо погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
клієнтом будь-якого грошового
зобов'язання клієнт сплачує банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48 (сорок вісім) % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
20.05.2014 року у справі № 907/137/14

повернення кредиту, передбаченого
„Умовами і правилами надання
банківських послуг", клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань. Під
„непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня. Клієнт
сплачує банку винагороду (комісію) за
використання ліміту 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць. При несплаті
винагороди, відсотків у відповідні
дати сплати, вони вважаються
простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено, що
зобов'язання банку (позивача) щодо
надання позичальнику (відповідачеві)
кредиту (встановлення кредитного
ліміту) відповідно до умов договору
банківського обслуговування б/н від
03.03.2011 року виконані в повному обсязі,
що підтверджується витягом з відомості
руху коштів по рахунку боржника
6111) та копіями меморіальних
ордерів.

Проте, всупереч існуючим зобов'язанням
за договором банківського
обслуговування, відповідач припинив
виконувати належним чином умови
договору банківського обслуговування,
оскільки 27.07.2011 року не здійснив
погашення отриманого кредиту у повному
обсязі, що за таких обставин є
порушенням 5.18.1.3. Умов, яке призвело до
обґрунтованого нарахування банком
відсотків за користування кредитними
коштами за ставкою 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості та
на підставі п. 3.18.4.4. Умов комісії за
користування лімітом.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе згідно
договору банківського обслуговування
б/н від 03.03.2011 року зобов'язань, виникла
заборгованість, несплата якої
слугувала підставою для звернення
позивача до суду з позовом про
примусове стягнення з відповідача
заборгованості в примусовому порядку.

Питання стягнення заборгованості за
договором банківського обслуговування
від 03.03.2011 року у сумі 34594 грн. 55 коп.
станом на 30.05.2012 року вирішено рішенням
господарського суду Закарпатської
області від 10.10.2012 року у справі №
5008/715/2012, яким позов публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" задоволено
повністю, присуджено до стягнення з
приватного підприємства „Іннофлекс -
Україна" суму 34594 грн. 55 коп., в т.ч. 20900
грн. заборгованості по кредиту згідно
договору банківського обслуговування
б/н від 03.03.2011 року, 9318 грн. 76 коп.
відсотків за користування кредитом, 940
грн. 50 коп. комісії за користування
кредитом та 3435 грн. 29 коп. пені, а також
1609 грн. 50 коп. на відшкодування витрат
по сплаті судового збору. Рішення
господарського суду Закарпатської
області від 10.10.2012 року у справі №
5008/715/2012 відповідачем на даний час не
виконано.

Позовними вимогами у даній справі є
вимога позивача про стягнення з
відповідача в примусовому порядку суми
12735 грн. 05 коп. заборгованості по сплаті
відсотків за користування кредитом
згідно договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року та 8884
грн. 10 коп. пені за період з 31.05.2012 року
по 07.03.2014 року.

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
20.05.2014 року у справі № 907/137/14

Станом на день розгляду справи
заборгованість відповідача по сплаті
відсотків за користування кредитом
згідно договору банківського
обслуговування від 03.03.2011 року за
період з 31.05.2012 року по 07.03.2014 року
становить суму 12735 грн. 05 коп., заявлена
до стягнення сума 12735 грн. 05 коп.
належним чином доведена матеріалами
справи, відповідачем не спростована.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином. Порушене право позивача
підлягає захисту судом шляхом
стягнення з відповідача на його
користь суми 12735 грн. 05 коп.
заборгованості по сплаті відсотків за
користування кредитом за період з
31.05.2012 року по 07.03.2014 року згідно
договору банківського обслуговування
від 03.03.2011 року.

Разом з тим, порушення відповідачем
зобов'язань згідно приписів ст. 193
Господарського кодексу України є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу
України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу
України, як спеціальної норми закону,
яка встановлює наслідки при порушенні
умов кредитних зобов'язань
передбачено, що боржник, який не
повернув своєчасно кредитні кошти,
зобов'язаний сплатити кредитору
неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно
приписів ч. 1 ст. 549 ЦК України є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

В свою чергу п. 3.18.5.1. Умов встановлено,
що при порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3 Умов,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 5.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за
кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у% річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 статті 232
Господарського кодексу України, -
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано, відповідно до 3.18.5.4 Умов -
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом З (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано клієнтом.

Таким чином, позивач правомірно
просить стягнути з відповідача пеню за
прострочення строків повернення
кредиту, сплати відсотків та комісії у
сумі 8884 грн. 10 коп. за період з 01.06.2012
року по 07.03.2014 року. Сума 8884 грн. 10 коп.
пені підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України у розмірі 1827 грн. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст. 526 Цивільного кодексу
України, ст. 193, Господарського кодексу
України, ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

продовження рішення господарського
суду Закарпатської області від
20.05.2014 року у справі № 907/137/14

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
„Іннофлекс - Україна (90300, м. Виноградів,
вул. Тюльпанів, 66/2, код ЄДРЮОФОП 36784177) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, код
ЄДРЮОФОП 14360570) суму 21619 (двадцять одна
тисяча шістсот дев'ятнадцять) грн. 15
коп., в т.ч. 12735 (дванадцять тисяч сімсот
тридцять п'ять) грн. 05 коп.
заборгованості по сплаті відсотків за
користування кредитом згідно договору
банківського обслуговування від 03.03.2011
року та 8884 (вісім тисяч вісімсот
вісімдесят чотири) грн. 10 коп. пені, а
також суму 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. на відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.05.2014 року.

Суддя
В.В. Мокану