м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7778/14 26.05.14За позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
до Департаменту житлово-комунальної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради(Київської
міської державної адміністрації)
про стягнення 239 605,33 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача: Гарапач Н. Є. - представник
від відповідача: Трокоз О. В. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про стягнення з
Департаменту житлово-комунальної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
заборгованості за Договором підряду №
89 від 23.09.2011 року в розмірі 239 605,33 грн., в
тому числі 228 079,87 грн. основного боргу, 7
879,69 грн. пені, 1 818,39 грн. 3% річних, 1 827,38
грн. збитки від інфляції.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним на підставі Договору
підряду № 89 від 23.09.2011 було виконано
роботи, які відповідачем оплачені не
були, у зв'язку з чим, у відповідача
перед позивачем виникла
заборгованість в розмірі 239 605,33 грн. У
зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання по оплаті робіт за
Договором, позивачем нараховано
відповідачу пеню в сумі 7 879,69 грн., 3 %
річних в розмірі 1 818,39 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 1 827,38 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.04.2014 року порушено
провадження по справі № 910/7778/14, розгляд
справи призначено на 26.05.2014 року.
У відзиві на позовну заяву заперечуючи
проти задоволення позовних вимог
відповідач, зазначає про те, що Договір
підряду № 89 від 23.09.2011 було укладено з
відповідачем на підставі рішення
Київської міської ради № 573/5385 від
30.12.2010 "Про бюджет міста Києва на 2011 рік",
Посилаючись на умови п.4.1. Договору,
відповідач зазначає, що оплата
виконаних робіт замовником
здійснюється з урахуванням ст.ст. 48, 49
Бюджетного кодексу України на підставі
підписаних сторонами та службою
технічного нагляду актів виконаних
робіт (ф.КБ-2в, довідки ф.КБ-3), актів
проектно-вишукувальних робіт, актів
приймання-передачі обладнання
протягом 7 банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
фінансування на закупівлю робіт на
свій реєстраційний рахунок. Відповідач
зазначає, що у зв'язку з відсутністю
фінансування та закінченням
бюджетного періоду, в Додатковій угоді
№ 2 від 30.12.2011р. сторони домовились про
те, що оплата виконаних робіт буде
здійснюватись замовником у 2012 році при
наявності бюджетних призначень та
надходженні коштів на реєстраційні
рахунки замовника. В подальшому
Додатковою угодою № 4 від 28.12.12р.
сторони домовились про те, що оплату
виконаних робіт буде здійснено у 2013
році на умовах відстрочки платежу
після затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника. Відповідач зазначає, що
фінансування виконаних робіт було
передбачено за рахунок спеціального
фонду бюджету міста Києва та
посилається на ч.8 ст.13 Бюджетного
кодексу України, за умовами якої
платежі за рахунок спеціального фонду
бюджету здійснюються в межах коштів, що
фактично надійшли до цього фонду на
відповідну мету, якщо цим Кодексом
та/або рішенням про місцевий бюджет не
встановлено інше. Відповідач вказує, що
він здійснював всі можливі заходи щодо
забезпечення фінансування по Договору,
однак, у зв'язку з відсутністю
бюджетних коштів затримка бюджетного
фінансування відбулась не з його вини,
а тому просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.
23.05.2014 від представника позивача через
канцелярію суду надійшли письмові
пояснення в яких позивач зазначає, що
відсутність бюджетних коштів не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання. Враховуючи зміни до
договору внесені додатковими угодами
зобов'язання щодо оплати по договору
відповідач повинен виконати в термін
до 01.01.2014р. Відповідно до норм чинного
законодавства юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями. Таким чином, посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування та відсутність коштів на
реєстраційному рахунку не звільняє
його від виконання зобов'язань щодо
оплати виконаних робіт. Крім основного
боргу позивач має право на отримання
пені, 3% річних та збитків від інфляції.
В судове засідання 26.05.2014 з`явився
представник позивача та підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
Представник відповідача в судовому
засіданні 26.05.2014 заперечив на позов.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 26.05.2014 року
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

23.09.2011 року між Головним управлінням
житлового господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (замовник) та
Товариством з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс"
(підрядник) було укладено Договір
підряду № 89 (надалі -Договір).

Згідно з п. 1.6 рішення Київської міської
ради "Про діяльність виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)" №198/7535 від 15.03.2012р.,
Головне управління житлового
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
реорганізовано шляхом приєднання до
Головного управління комунального
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Відповідно до п.2.9 рішення Київської
міської ради "Про діяльність
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)" №198/7535 від 15.03.2012р.,
Головне управління комунального
господарства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
перейменовано у Департамент
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Як вбачається з пункту 1.1 договору
предметом цього договору є роботи з
заміни та модернізації ліфтів у
житловому будинку на вул. Кіквідзе, 4.

Відповідач (замовник) доручив, а
позивач (підрядник) взяв на себе
зобов'язання по виконанню робіт з
заміни та модернізації ліфтів в
житловому будинку за адресою: м. Київ,
вул. Кіквідзе, 4 у відповідності до
договірної ціни (Додаток №1) у терміни,
які зазначені у календарному плані
(Додаток № 2), що додаються до договору і
є його невід'ємними частинами (п. 1.2
договору).

Згідно з п. 3.2 договору, ціна договору є
твердою і в відповідність з
розрахунками становить 230 964,00 грн., в
тому числі ПДВ 20% - 38 494,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки
за виконані роботи здійснюються
замовником на підставі ст. 48 Бюджетного
Кодексу України та наданих підрядником
підписаних сторонами та службою
технічного нагляду актів виконаних
робіт (ф. КБ-2в, довідки форми КБ-2), актів
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робі, актів
приймання-передачі обладнання та актів
на послуги технагляду протягом 7
банківських днів з дати отримання
замовником бюджетного фінансування на
закупівлю робіт з заміни та
модернізації ліфта в житловому будинку
на вул. Кіквідзе, 4 на свій
реєстраційний рахунок. В розрахунках
не передбачено і не застосовується
авансова форма розрахунків.

Згідно з п.4.2. Договору, акти форми КБ-2в,
довідки форми КБ-3, акти здачі-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, акти
приймання-передачі обладнання
оформляються підрядником в трьох
примірниках і підписуються
уповноваженою особою підрядника з
однієї сторони та уповноваженою особою
замовника надалі (служба технагляду) та
безпосередньо замовником з другої
сторони, завіряються круглою печаткою.
Акти форми КБ-2в, акти здачі-прийняття
проектно-вишукувальних робіт, акти
приймання-передачі обладнання, довідки
форми КБ-3 передаються замовнику, на
підставі яких замовник здійснює
розрахунки з підрядником.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2011 року, але
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п. 10.1 договору).

15.12.2011р. між сторонами Договору, у
зв'язку зі зміною реквізитів замовника,
укладено Додаткову угоду №1.

30.12.2011р. між сторонами Договору
укладено Додаткову угоду №2 до
Договору, відповідно до п. 1 якої, у
зв'язку з відсутністю фінансування,
закінченням бюджетного періоду,
відповідно до ст.40 Закону України "Про
здійснення державних закупівель",
протоколу комітету з конкурсних торгів
від 30.12.2011р. №56 та п.3.5., 6.3.12 договору № 89
від 23.09.2011 сторони домовились
відстрочити терміни виконання та
прийомки робіт на 2012 рік відповідно до
бюджетних призначень та обсягів
реального фінансування в сумі 230 964,00
грн.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №2,
пункт 3.2. Договору викладено в
наступній редакції: "Договірна ціна
становить 230 964,00 грн., в т.ч. ПДВ - 38 494,00
грн. Оплата виконаних робіт буде
здійснюватися замовником в 2012 році, при
наявності бюджетних призначень та
надходженні коштів на реєстраційні
рахунки замовника.".

10.05.2012р. сторонами Договору укладено
Додаткову угоду №3 до Договору,
відповідно до п.2 якої, перше речення
пункту 3.2. Договору викладено в
наступній редакції: "Договірна ціна
становить 228 079,87 грн., в т.ч. ПДВ - 38013,31
грн. Оплата виконаних робіт буде
здійснюватися замовником в 2012 році, при
наявності бюджетних призначень та
надходженні коштів на реєстраційні
рахунки замовника.

28.12.2012р. між Головним управлінням
комунального господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), Головним управлінням
житлового господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та Товариством з
додатковою відповідальністю
"Укрліфтсервіс" укладено Додаткову
угоду №4 від 28.12.2012р. до Договору.

Як вбачається з п.1 Додаткової угоди №4
від 28.12.2012р., Головне управління
комунального господарства є
правонаступником всіх прав та
обов'язків Головного управління
житлового господарства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), у тому числі за
Договором №89 від 23.09.2011р.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №4
від 28.12.2012р., сторони дійшли згоди п.3.2.
Договору №89 від 23.09.2011р. викласти в
наступній редакції: "Договірна ціна
становить 228 079,87 грн., у т.ч. ПДВ 38 014,31
грн. Оплату за фактично виконані роботи
у 2012 році у сумі 294798,89 грн., у т.ч. ПДВ
49133,15 грн., буде здійснено у 2013 році на
умовах відстрочки платежу після
затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника.

Судом встановлено, що позивачем
виконано роботи, передбачені
Договором, на суму 228 079,87 грн., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат (форми КБ-3) за 07.06.2012, актами
приймання будівельних робіт (форми
КБ-2в) за 07.06.2012, актом здачі-приймання
виконаних проектних робіт (форма 2-П) за
07.06.2012, актом передачі обладнання за
07.06.2013.

Вказані акти та довідка підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками останніх, у
зв'язку з чим, приймаються судом як
належний доказ, що підтверджує
виконання позивачем договірних
зобов'язань.

Та обставина, що позивачем виконано
роботи на суму 228 079,87 грн. не
заперечувалося відповідачем у судових
засіданнях та вбачається з Додаткової
угоди №4 від 28.12.2012р., в якій сторонами
зафіксовано, що вартість фактично
виконаних позивачем у 2012 році робіт
складає 228 079,87 грн.

Однак, як зазначає позивач, виконані
позивачем роботи, відповідачем не були
оплачені.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог відповідач, зазначає, що
оплата виконаних робіт замовником
здійснюється з урахуванням ст.48, 49
Бюджетного кодексу України на підставі
підписаних сторонами та службою
технічного нагляду актів виконаних
робіт (ф.КБ-2в, довідки ф.КБ-3), актів
здачі-прийнятті
проектно-вишукувальних робіт, актів
приймання-передачі обладнання
протягом 7 банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
фінансування на закупівлю робіт на
свій реєстраційний рахунок. В
подальшому Додатковою угодою №4 від
28.12.12р. сторони домовились про те, що
оплату виконаних робіт буде здійснено
у 2013 році на умовах відстрочки платежу
після затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника. Відповідач вказує, що у
зв'язку з відсутністю бюджетних коштів
затримка бюджетного фінансування
відбулась не з його вини, а тому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Однак, заперечення відповідача, що
ґрунтуються на відсутності бюджетного
фінансування та ненадходженні
бюджетних коштів відповідачу, як на
підставу для відмови у задоволенні
позовних вимог, судом до уваги не
беруться, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 179 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
встановлено, що
господарсько-договірними
зобов'язаннями є майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами - юридичними
особами на підставі господарських
договорів. Частиною 7 вказаної норми
передбачено, що господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як встановлено судом вище, між
сторонами було укладено Договір
підряду № 89 від 23.09.2011р., відповідно до
умов якого відповідач (замовник)
доручив, а позивач (підрядник) взяв на
себе зобов'язання по виконанню робіт з
заміни та модернізації ліфтів в
житлових будинках міста Києва.

Судом встановлено, що за своєю правовою
природою укладений сторонами Договір є
договором підряду.

Стаття 837 ЦК України передбачає, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Тобто, законодавець покладає на
підрядника обов'язок виконати роботу, а
замовник зобов'язаний її прийняти і
оплатити.

Згідно ч.1 ст.96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями.

Відповідно до статті 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК
України передбачають, що відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України
визначено, що однією із ознак майнових
відносин є юридична рівність їх
учасників, в тому числі й органів
державної влади, а тому самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з місцевого
бюджету та відсутністю у ньому коштів,
не виправдовують замовника та не
заперечують обов'язку такого органу,
який виступає стороною зобов'язального
правовідношення, від його виконання
належним чином.

Таким чином, відсутність бюджетного
фінансування не може бути підставою
для звільнення відповідача від оплати
підрядних робіт, оскільки в разі
відсутності коштів для оплати
зазначених робіт, відповідач мав
фактичну можливість призупинити
виконання умов договору з моменту
виявлення відсутності коштів для
оплати робіт, а не чекати виконання
підрядних робіт.

Аналогічна правова позиція наведена в
Постановах Вищого господарського суду
№914/1760/13 від 13.11.2013р., №913/851/13 від
05.08.2013р., рішенні Європейського суду з
прав людини у справі "Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від
18.10.2005р. та Оглядовому листі Вищого
господарського суду України "Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду" №
01-06/374/201 від 18.02.2013р.

Також, в постанові Верховного Суду
України від 15.05.2012 у справі № 11/446
вказується на те, що відсутність
бюджетних коштів, передбачених у
видатках Державного бюджету України на
черговий рік, не виправдовує
бездіяльність установи яка
фінансується з державного бюджету, і не
є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 3.2. Договору, зі змінами
внесеними Додатковою угодою №4 від
28.12.2012р., оплата за фактично виконані
роботи у 2012 році у сумі 228 079,87 грн., у т.ч.
ПДВ 38 013,31 грн., буде здійснено у 2013 році
на умовах відстрочки платежу після
затвердження річних кошторисних
призначень та фактичного надходження
коштів на реєстраційний рахунок
замовника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
та п.3.2. Договору, зі змінами внесеними
Додатковою угодою №4 від 28.12.2012р., яким
передбачено, що оплата виконаних
позивачем у 2012 році робіт буде
здійснена у 2013 році, відповідач повинен
був здійснити розрахунок з позивачем
за виконані у 2012р. роботи в сумі 228 079,87
грн. в термін до 01.01.2014р.

Доказів оплати виконаних позивачем
робіт в термін до 01.01.2014р. відповідачем
суду не надано.

Враховуючи те, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем за виконані роботи
підтверджується довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
(форми КБ-3), актами приймання
будівельних робіт (форми КБ-2в), актом
приймання проектних робіт (форма 2-П),
актом передачі обладнання та приймаючи
до уваги те, що відповідачем в порядку
ст.4-3 та ст.33 Господарського
процесуального кодексу України не було
спростовано наявність заборгованості
та не доведено припинення зобов'язання
будь-яким передбаченим законом
способом в частині суми боргу, суд
вважає за можливе задовольнити позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача заборгованості за
виконані позивачем роботи у розмірі 228
079,87 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань по оплаті за виконані
позивачем роботи, останнім нараховано
відповідачу 3 % річних в розмірі 1 818,39
грн., інфляційні втрати в розмірі 1 827,38
грн. та пеню в сумі 7 879,69 грн.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України
визначено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахування індексу інфляції та
трьох процентів річних, що є способом
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредитору.

При цьому, судом береться до уваги п.1.10.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" № 14 від
17.12.2013, в якому Вищий господарський суд
України зазначив, що за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посилання на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України).

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних
та інфляційних втрат за період з 01.01.14р.
по 07.04.2014р.

Суд перевіривши надані позивачем
розрахунки інфляційних втрат та трьох
процентів річних встановив, що позивач
нарахував 3% річних та збитки від
інфляцій у відповідності до умов
договору та вимог чинного
законодавства.

Таким чином, суд задовольняє вимогу
позивача про стягнення з відповідача 3%
річних в розмірі 1 818,39 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 1 827,38 грн.,
відповідно до розрахунку позивача.

Крім того, у зв'язку з несвоєчасним
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання за Договором позивач,
просить суд стягнути з відповідача
пеню в розмірі 7 879,69 грн. нараховану у
період з 01.01.14р. по 07.04.2014р.

Положеннями статті 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (ч.1
ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є
неустойкою, яка обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових зобов'язань
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2. Договору, за
порушення термінів оплати Договору,
згідно з розділом 4, замовник сплачує
підряднику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
затримки оплати.

Суд перевіривши надані позивачем
розрахунок пені встановив, що позивач
нарахував пеню у відповідності до умов
договору та вимог чинного
законодавства.

Таким чином, суд задовольняє вимогу
позивача про стягнення з відповідача
пені в розмірі 7 879,69 грн., відповідно до
розрахунку позивача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.49 ГПК України,
у спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Велика
Житомирська, буд.15-А, ) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Укрліфтсервіс" (02093,
м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 24-А, ) 228 079 (двісті двадцять вісім
тисяч сімдесят дев'ять) грн. 87 коп.
основного боргу, 1 818 (одну тисячу
вісімсот вісімнадцять) грн. 39 коп. 3 %
річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 38 коп. інфляційних
втрат, 7 879 (сім тисяч вісімсот сімдесят
дев'ять) грн. 69 коп. пені та 4 792 (чотири
тисячі сімсот дев'яносто дві) грн. 10 коп.
судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 28.05.14 р.

Суддя
О.А. Грєхова