ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення
справи про банкрутство

19.05.2014р. №? 917/917/14

Суддя Іванко Л.А., розглянувши
документи

за заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1

про порушення справи про банкрутство

встановив: дану заяву (вх. №1060/14 від
13.05.2014р.) подано без додержання вимог
Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі по
тексту - Закон), а саме:

Відповідно до ст.10 Закону право на
звернення до господарського ' суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство мають боржник, кредитор.

Справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Заява про порушення провадження у
справі про банкрутство подається
боржником або кредитором у письмовій
формі та повинна містити, зокрема
докази того, що сума вимог кредитора
(кредиторів) не забезпечена повністю
заставою майна боржника.

Згідно п. 2.11. кредитного договору від
15 травня 2008 року укладеного між
боржником та ВАТ Райфайзен Банк
Аваль" (копія Договору - додана до заяви)
вбачається, що вимоги банку
забезпечені іпотекою належних
Позичальнику - нежитлових приміщень.
Документальні докази того, що сума
вимог банку, яка зазначена в заяві не
забезпечена повністю заставою майна
боржника суду не надані.

Боржник подає заяву до господарського
суду за наявності майна, достатнього
для покриття судових витрат, якщо інше
не передбачено цим Законом ( п.4 ст.11
Закону).

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 №
4212-VT)" (зі змінами та доповненнями)
(пункт 12).

«Статтею 15 Закону визначено підстави
для повернення та відкликання заяви
про порушення справи про банкрутство.
Як одну з підстав повернення заяви
передбачено неподання заявником -
кредитором доказів неспроможності
боржника виконати грошові
зобов'язання у встановленому розмірі
протягом трьох місяців після
відкриття виконавчого провадження,
якщо інше не передбачено Законом. У
зв'язку з цим строк невиконання
боржником грошового зобов'язання для
визначення неплатоспроможності
боржника починається з моменту
відкриття виконавчого провадження.

Заява про порушення провадження у
справі про банкрутство подається
боржником лише за наявності майна,
достатнього для покриття судових
витрат (частина четверта статті 11
Закону). У визначенні таких витрат слід
враховувати необхідність виплати
винагороди арбітражному керуючому у
мінімальному розмірі не менше ніж за
дванадцять місяців його роботи,
відшкодування витрат на публікацію
оголошень у справі та судового збору,
сплаченого кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього
для покриття судових витрат,
господарський суд повинен повернути
заяву боржника про порушення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з тим, що заява не відповідає
вимогам, зазначеним у Законі".

В заяві боржника відсутні посилання на
наявність майна, достатнього для
покриття судових витрат, а також
відсутні документальні докази
наявності майна для покриття судових
витрат.

Крім того, відповідно до вимог Закону
(ст.11), до заяви боржника додаються
також :

- відомості про всі рахунки боржника,
відкриті в банках та інших
фінансово-кредитних установах, їх
реквізити.

Довідка податкових органів про всі
відкриті боржником рахунки в
банківських установах до заяви не
додана, як і не додані письмові
відомості щодо залишків грошових
коштів на рахунках боржника.

Також, Відповідно до п.2.20 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі
питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні"
і відповідних нормативно-правових
актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором (п.2.21 Постанови Пленуму
ВГСУ №7 від 21.02.2013 р.)

Додана до заяви квитанція
від 09.04.2014 року про сплату 6132,63
грн. (з яких - 6090, 00 грн. судовий збір)
у якій вказано "призначення платежу:
судовий збір за заявою ФОП
господарський суд Полтавської
області" не містить відомостей
про те, яка саме заява оплачується
судовим збором, і не може слугувати
належним доказом сплати судового
збору за заявою про порушення справи
про банкрутство.

З врахуванням викладеного, керуючись
ст.15 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) без
розгляду.

Додаток: заява та додані до неї
матеріали на 35 аркушах, в т.ч. оригінал
квитанції від 09.04.2014р. про сплату 6090 грн.
судового збору.

Суддя
Іванко Л.А.

Роз'яснити заявнику, що повернення
заяви про порушення справи про
банкрутство не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
після усунення допущеного порушення.