ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 р.
Справа № 914/1208/14

За позовною заявою: Державного
підприємства "Львівський державний
інститут проектування комунального
будівництва "Львівдіпрокомунбуд", м.
Львів

до відповідача: Львівського
комунального підприємства
"Львівавтодор", м. Львів

про: стягнення заборгованості в сумі 43
561,63 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

За участю представників сторін:

Від позивача: Маргаль Н.Б. - заст.
директора (Довіреність №03/167 від
14.05.2014р.)

Від відповідача: не з"явився

Права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України, роз'яснено. Заяв про відвід
судді не подавалось. Фіксація судового
процесу не проводилась. У судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом
Державного підприємства "Львівський
державний інститут проектування
комунального будівництва
"Львівдіпрокомунбуд", м. Львів до
відповідача: Львівського комунального
підприємства "Львівавтодор", м. Львів
про стягнення заборгованості в сумі
43561,63 грн.

Ухвалою суду від 10.04.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до розгляду на 20.05.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.05.2014р. підтримав позовні
вимоги, просив їх задоволити.

Відповідач у судове засідання 20.05.2014р.
явку повноважного представника не
забезпечив, причин неявки та
невиконання вимог ухвали про порушення
провадження не повідомив, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення від
11.04.2014р. (вручено 15.04.2014р.).

Отже, відповідач вважається
повідомленим про час та місце судового
розгляду справи.

Господарським судом виконані всі
можливі заходи щодо сповіщення
відповідача про час та місце судового
засідання.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом
подання відзиву на позовну заяву та
надання доказів в порядку статті 33
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи те, що норми статті 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а пункт 4
частини 3 статті 129 Конституції України
визначає одним з принципів судочинства
- свободу в наданні сторонами суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, суд вважає, що
господарським судом створені належні
умови для надання сторонами доказів в
обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не
використав наданого законом права на
участь у судовому засіданні, подання
відзиву на позов та доказів, а
матеріали справи в достатній мірі
характеризують взаємовідносини сторін
і неявка відповідача не перешкоджає
вирішенню спору, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України - за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача суд

Встановив:

Згідно із Договором № 4951 на виконання
проектно-вишукувальних робіт від
16.09.2013р., укладеного між відповідачем та
позивачем, відповідно до умов п.1.1.
якого позивач зобов'язувався на
підставі вихідних даних на проетування
наданих відповідачем, своїми силами і
засобами виготовити згідно з
державними будівельними нормами та
іншими нормативними документами
проектно-кошторисну документацію по
об'єкту: «Реконструкція вул.
Городоцької (від. Будинку №5 до будинку
№11).

Згідно із умовами п. 2.1. договору,
загальна вартість проектних робіт
відповідно до протоколу погодження
договірної ціни (додаток 1), який є
невід"ємною частиню даного договору,
становить 41733,19грн., в т.ч. ПДВ 5955,53 грн.

На виконання умов договору, позивачем
виконані умови договору щодо виконання
проектних робіт та передано проектну
продукцію відповідачу, що
підтверджується накладною № 21 від
28.11.2013р. та Актом здачі-приймання від
28.11.2013р., який підписаний сторонами та
скріплений печатками підприємств.

Проте, відповідач своїх зобов'язань по
вказаному Договору не виконав, не
оплатив виконані роботи, в результаті у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість за виконані роботи в
розмірі 41733,19грн.

В порядку досудового врегулювання
спору, позивачем направлено
відповідачу претензію №03/467 від 20.12.2013р.
з вимогою про сплату заборгованості,
яка залишена без відповіді та
задоволення.

Спір виник внаслідок того, що
відповідач не виконав зобов'язань щодо
передачі товару, ДП "Львівський
державний інститут проектування
комунального будівництва
"Львівдіпрокомунбуд" звернулося до
господарського суду Львівської
області з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 41733,19грн.
основного боргу.

Позивач, керуючись умовами п.5.4.
договору, за прострочення платежу,
нарахував відповідачу пеню, яка згідно
поданого ним розрахунку становить
1486,23грн.

Крім того, позивач згідно умов ст.625 ЦК
України нарахував відповідачу 342,21 грн.
3% річних.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного:

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Укладений сторонами договір № 4951 на
виконання проектно-вишукувальних
робіт від 16.09.2013р. за своєю правовою
природою відноситься до договорів
підрядного типу.

За договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 887
Цивільного кодексу України, підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

За договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт замовник
зобов'язаний передати підрядникові
завдання на проектування, а також інші
вихідні дані, необхідні для складання
проектно-кошторисної документації.
Завдання на проектування може бути
підготовлене за дорученням замовника
підрядником. У цьому разі завдання стає
обов'язковим для сторін з моменту його
затвердження замовником.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 889
Цивільного кодексу України, замовник
зобов'язаний, сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт.

Підрядник зобов'язаний передати
замовникові готову
проектно-кошторисну документацію та
результати пошукових робіт (п. 3 ч. 1 ст.
890 Цивільного кодексу України).

В процесі розгляду справи суд
встановив, що зобов'язань позивачем
було виконано проектні роботи та
передано проектну продукцію
відповідачу, що підтверджується Актом
здачі-приймання від 28.11.2013р., який
підписаний сторонами.

Відповідачем оплата за надані послуги
не здійснена, в результаті чого
утворилась заборгованість на загальну
суму в розмірі 41733,19грн. Відповідач дану
обставину не заперечив, не спростував
доводів позовної заяви, не надав суду
належних та допустимих доказів про
наявність інших обставин ніж ті, що
досліджені в ході судового розгляду.

Отже, відповідач своїх зобов'язань за
Договором не виконав, чим порушив
вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою
передбачено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в судовому засіданні позивачем
доведено факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за Договором
№ 4951 на виконання
проектно-вишукувальних робіт від
16.09.2013р. Заперечень щодо належного,
якісного, своєчасного виконання робіт
відповідач суду не надав.

Перевіривши поданий позивачем
розрахунок, підстави та правильність
нарахування суми 3% річних у розмірі 342,21
грн., відповідно до вимог ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, за якою
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, судом встановлено, що
позивач правомірно просить стягнути з
відповідача 342,21 грн. 3% річних.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача 1486,23грн. пені суд зазначає
наступне.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України,
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 5.4. Договору та ст.ст. 1, 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", позивач правомірно
просить стягнути з відповідача пеню в
розмірі облікової ставки НБУ за кожен
день прострочення платежу в розмірі
1486,23грн. за період з 16.12.2013р. по 26.03.2014р.

Із врахуванням положень вищенаведених
правових норм, суд перевіривши
розрахунок позовних вимог прийшов до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими, доведеними наявними
в матеріалах справи доказами та такими,
що підлягають до задоволення.

Судові витрати покладаються на
відповідача, згідно із вимогами ст. 49
ГПК України.

Керуючись вимогами ст. 174 ГК України,
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 887, 889, 890
ЦК України, ст.ст.1, 2, 4, 32, 33, 35, 43, 49, 75, 82, 84,
85, 116 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Львівського
комунального підприємства
"Львівавтодор" (79035, м. Львів, вул. Пасіки
Галицькі, 7, ідентифікаційний код 05523814)
на користь Державного підприємства
"Львівський державний інститут
проектування комунального будівництва
"Львівдіпрокомунбуд" (79005, м. Львів, вул.
Ак. Богомольця, 9, ідентифікаційний код
03329054) 41733,19грн. основного боргу, 342,21 грн.
3% річних, 1486,23грн. пені та 1827,00грн.
судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.05.2014р.

Суддя
Деркач Ю.Б.