ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
Справа № 915/432/14

м. Миколаїв

За позовом: Управління Пенсійного
фонду України у Заводському районі
м.Миколаєва

(54029, м.Миколаїв, вул. Робоча, 2-а,
р/р18 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку
м.Миколаєва, МФО 326461, код 20916468)

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Чорноморський

суднобудівний завод»

(54011, м.Миколаїв, вул. Індустріальна, 1,
р/р0164 в МФА КБ «Мрія», МФО 386241, код
14312980)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Лось Д.В., дов. №16366/07 від
14.10.2013р.

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ: стягнення 1002721,0 грн.
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідач вимоги ухвали суду від
01.04.2014р. не виконав, відзиву за позов не
надав. Від нього до суду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю участі
представника відповідача в судовому
засіданні через участь цього ж
представника в судовому засіданні у
господарському суді міста Києва..

Суд вважає, що клопотання задоволенню
не підлягає, оскільки представництво
інтересів позивача може здійснюватись
також іншою особою в силу повноважень,
що ґрунтуються на довіреності.

Представник позивача наполягає на
розгляді справи на підставі наданих
ним матеріалів посилаючись на те, що
відповідач свідомо уникає від
вирішення питання про погашення
заборгованості в досудовому порядку.

Заслухавши представника позивача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази у їх сукупності,
господарський суд, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство
«Чорноморський суднобудівний завод»,
як юридична особа перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.Миколаєва та є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Колишнім працівникам відповідача
була призначена пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б" - "з" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 N
1788-XII, в обґрунтування чого позивач
надав відповідні довідки.

Відповідно до положень абз.4 п.1 ст.2
Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Приписами абз.3 п.1 ст. 4 цього ж Закону
визначено, що ставка збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлена у розмірі 100
відсотків від об'єкта оподаткування,
визначеного абзацом четвертим пункту 1
статті 2 цього Закону.

Пунктом 6.1. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постанова
правління Пенсійного фонду України
9.12.2003 N 21-1 встановлено, що відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в таких розмірах: для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається
відділами надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій (пункт 6.4. Інструкції № 21-1).

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах (пункт 6.8. Інструкції
№ 21-1).

Судом встановлено, що позивач надсилав
на адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, що підтверджується
відповідними відмітками про отримання
на супровідних листах УПФУ в
Заводському районі м.Миколаєва (а.с.62,
64,72,76, 79,83,92,99,116,118,127,132,136,138,140,157, 158,163)., які
підлягають відшкодуванню за лютий та
березень 2014р. у загальній сумі 1 200 721,0
грн.

Відповідач своєчасно не перерахував до
Пенсійного фонду України суми
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
внаслідок чого у нього утворився
заборгованість, наявність якої
підтверджується матеріалами справи.

Відносно відповідача господарським
судом порушено провадження у справі
про банкрутство за ознаками ст. 11
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (справа
№915/86/14).

Ухвалою суду від 04.02.2014р. було порушено
провадження у справі №915/86/14 про
банкрутство ПАТ «Чорноморський
суднобудівний завод».

Згідно з положеннями ч.4 ст. 10 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»суд, в
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; стягнення
заробітної плати; поновлення на роботі
посадових та службових осіб боржника,
за винятком спорів, пов'язаних із
визначенням та сплатою (стягненням)
грошових зобов'язань (податкового
боргу), визначених відповідно до
Податкового кодексу України, а також
справ у спорах про визнання недійсними
правочинів (договорів), якщо з
відповідним позовом звертається на
виконання своїх повноважень
контролюючий орган, визначений
Податковим кодексом України.

Відповідно до положень п.9
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
28.03.2013р. №01-06/606/2013 «Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)", справи у відповідних спорах
відносяться до виключної підсудності
того господарського суду, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство (остання частина статті 16
ГПК), та розглядаються, як і справи у
спорах боржника з кредиторами, які
мають поточні вимоги до боржника
(частина восьма статті 23 Закону), у
позовному провадженні - на відміну від:
заяв про визнання недійсними
правочинів (договорів) або
спростування майнових дій боржника
(стаття 20 Закону); заяв щодо
відшкодування збитків у зв'язку з
відмовою керуючого санацією від
правочину (договору); заяв щодо
порушення сторонами умов правочинів
(договорів), вчинених згідно з планом
санації (частини десята, одинадцята
статті 28 Закону); спорів, які виникають
при проведенні та виконанні
результатів аукціонів, у тому числі про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу майна (частина восьма
статті 44 Закону), які розглядаються у
межах провадження у справі про
банкрутство.

Грошові вимоги позивача виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство та є поточними, тому
підлягають розгляду окремо в позовному
провадженні.

Відповідач не надав суду доказів, які б
підтверджували факт сплати існуючої
заборгованості.

За таких обставин, господарський суд
вважає, що вимоги позивача
обґрунтовані, підтверджені належними
та допустимими доказами та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33,44,49,82,821,84,85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Чорноморський суднобудівний завод»
54011, м.Миколаїв, вул. Індустріальна, 1,
(р/р0164 в МФА КБ «Мрія», МФО 386241, код
14312980) на користь Управління Пенсійного
фонду України у Заводському районі
м.Миколаєва, 54029, м.Миколаїв, вул. Робоча,
2-а, (р/р18 в ОПЕРВ ОУ Ощадбанку
м.Миколаєва, МФО 326461, код 20916,0 грн.
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або
внесення апеляційного подання рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
К.Л. Василяка