ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

27 травня 2014 року
Справа № 913/980/14

Провадження №3пн/913/980/14

За позовом Комерційного центру
«Форвард» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, м.
Ровеньки Луганської області

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Ровеньки
Луганської області

про зобов'язання звільнити орендовані
приміщення та стягнення 45 350 грн. 00 коп.

суддя
Секірський А.В.,

секретар судового засідання
Морозова С.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача:

- Глушенкова О.І., директор, наказ №
1-ок від 25.12.2013;

- Колесников І.В., довіреність б/н
від 02.01.2014;

від відповідача - ОСОБА_2, паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 18.06.1998 Ровеньківським
МВ УМВС України в Луганській області,

в с т а н о в и в:

Суть спору: 14.04.2014 Комерційний центр
«Форвард» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (далі -
позивач) звернувся до господарського
суду Луганської області з позовною
заявою до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогами
про:

- зобов'язання звільнити орендовані
приміщення площею 390 кв.м., які
знаходяться на першому поверсі
двоповерхової будівлі, є власністю
позивача і розташовані за адресою:
АДРЕСА_2, і підписати акт приймання -
передачі орендованого майна
позивачеві;

- стягнення заборгованості зі сплати
орендної плати в розмірі 31 250,00 грн. та
подвійної плати за користування за час
прострочення повернення орендованого
приміщення у розмірі 14 100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 03.08.2013 між сторонами було
укладено договір оренди нерухомого
майна, відповідно до п.3.1 якого строк
оренди становить 6 місяців з моменту
передачі, і відповідач к орендар
повинен повернути орендоване майно
відповідно до вимог п.3.1, 7.1 договору
оренди не пізніше 10 днів до закінчення
строку оренди. Строк оренди спливає
28.02.2014, і станом на 17.03.2014 відповідач не
повернув орендоване майно, продовжує
порушувати вимоги договору оренди.

Орендар відповідно до п.4.1, 4.2 договору
зобов'язаний був сплачувати орендну
плату в розмірі 7050,00 грн. на місяць
шляхом безготівкового або готівкового
в касу підприємства розрахунку наперед
за наступний місяць не пізніше 10 числа
попереднього місяця. Станом на 17.03.2014
відповідачем сплачена орендна плата за
вересень 2013 року в розмірі 7050,00 грн.,
інших платежів у повному обсязі
здійснено не було.

Орендар сплатив частково на поточний
рахунок орендодавця 4000,00 грн., тому
станом на 01.03.2014 загальна сума
заборгованості за п'ять місяців
складає 31 250,00 грн.

В порушення вимог договору оренди та
вимог ст.785 ЦК України орендар після
спливу строку оренди не повернув
орендоване нерухоме майно. Крім того,
відповідачу позивачем направлялися
претензії, повідомлення про відмову
від договору, вимога повернути
орендоване майно з вимогою підписати
акт приймання - передачі, але
відповідач відмовився від отримання
поштової кореспонденції та не підписав
акт.

Крім того, орендар зобов'язаний
сплатити орендодавцю 7050,00 грн. х 2 = 14100,00
грн. за березень 2014 року на підставі ч.2
ст.785 ЦК України.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, дав пояснення,
аналогічні викладеному в позовній
заяві.

Відповідачка надала відзив на позовну
заяву від 17.05.2014, в якому просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог з посиланням на наступні
обставини.

Договір оренди приміщення було
укладено відповідачкою з ОСОБА_5, і свої
обов'язки за цим договором вона
виконувала. 29.07.2013 ОСОБА_5 позичив у неї
20 000,00 грн., про що є розписка, при цьому
вони в усній формі домовились, що
позичені гроші ОСОБА_5 зарахує у
рахунок сплати за оренду приміщення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 трагічно помер,
проте відповідачка продовжувала
сплачувати на рахунок позивача за
оренду приміщення, що підтверджується
квитанціями № 6841346 від 22.01.2014 на суму 2
000,00 грн., № 7952273 від 10.01.2014 на суму 2 000,00
грн., № 7415455 від 11.03.2014 на суму 2 000,00 грн.,
тобто на загальну суму 6 000,00 грн. Крім
того, після смерті ОСОБА_5, 30.09.2013
відповідачка по квитанції до
прибуткового ордеру за № 24 оплатила
орендну плату за 3 місяці - серпень -
жовтень 2013 року на суму 7050,00 грн.

Також з особистим проханням ОСОБА_6, яка
на той час мала права на підставі
довіреності від 01.07.2013 на вчинення
певних дій, у рахунок сплати орендної
плати відповідачкою було надано
послуги у вигляді поминальних обідів
по померлому ОСОБА_5 03.08.2013 на суму 14400,00
грн., 10.10.2013 на суму 3360,00 грн., тобто на
загальну суму 17 760,00 грн., та 18.11.2013 по
квитанції № 6000061 здійснена оплата
комунальних послуг на суму 1468, 00 грн.

З огляду на наведене відповідачка
вважає, що ніякої заборгованості за
оплату оренди перед позивачем не має.

Крім того, відповідачка стверджувала,
що позивач письмово не звертався до неї
з проханням звільнити орендоване
приміщення, яке вона звільнила за
власним бажанням ще 01.03.2014, тому
відсутній борг перед позивачем у
вигляді подвійної плати за час
прострочення повернення орендованого
приміщення на загальну суму 14 100,00 грн.

Також відповідачка зазначила, що між
нею та позивачем відсутній договір на
користування об'єктом оренди.

Представник позивача надав письмові
заперечення на відзив відповідача від
27.05.2014, в яких послалася на те, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 17.07.2007,
яке є предметом договору оренди від
03.08.2013, укладеного між позивачем та
відповідачкою, є саме позивач, а не
ОСОБА_5 Крім того, відповідачем надано в
підтвердження свого відзиву квитанції
про сплату на користь позивача
орендної плати та прибутковий касовий
ордер, що відповідно до вимог ст.ст. 526,
527, 529 ЦК України є виконанням договору
оренди від 03.08.2010.

Посилання відповідача на те, що між нею
та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 було
укладено договір позики, за яким
померлий позичив у відповідача 20 000,00
грн., є неналежним доказом того, що
зобов'язання з орендної плати за
договором від 03.08.2013 виконані, або
пов'язані між собою. Також не є
належними доказами посилання
відповідача на те, що вона надала
послуги у вигляді поминальних обідів
по померлому ОСОБА_5 на суму 17 760,00 грн.,
оскільки відповідно до ст.1232 ЦК України
витрати, які зроблені особою по
організації та проведенню поховання
відшкодовуються спадкоємцями.

Твердження відповідачки про те, що вона
самостійно виїхала 01.03.2014 з
орендованого приміщення не
відповідають дійсності, бо 01.03.2014 була
подана заява до Ровеньківського МВ
УМВС про незаконні дії відповідача, що
підтверджується талоном -
повідомленням № 87 про прийняття заяви
та її реєстрації в журналі ЄО за № 1057.
Також 06.03.2014 за кримінальним
провадженням № 0000323 слідчому
надавалися копії документів, зазначене
кримінальне провадження порушувалося
за заявою відповідача про нібито
незаконне від'єднання її від мереж газо
та електропостачання. Ці документи
підтверджують, що відповідачка
продовжувала користуватися
орендованим приміщенням і після спливу
строку договору оренди від 03.08.2013.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутніх в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи представників сторін, суд
встановив такі фактичні обставини.

03.08.2013 між позивачем як орендодавцем та
відповідачкою як орендарем було
укладено договір оренди нерухомого
майна, предмет якого визначено р.1, а
саме: п.1.1. - орендодавець передає
орендареві в тимчасове володіння і
користування нерухоме майно, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на
першому поверсі, загальною площею 390,0
кв.м., у стані, що дозволяє здійснювати
його нормальну експлуатацію, п.1.2 -
нерухоме майно належить орендодавцю на
праві приватної власності, згідно
свідоцтва про право власності ЯЯЯ №
156872 від 17.07.2007, за рішенням виконкому
Ровеньківської міської ради № 274/9 від
20.11.2001, п.1.4 - нерухоме майно передається
орендарю для використання його в
господарській діяльності з метою
підприємницької діяльності в галузі
громадського харчування (а.с.9-11).

Відповідно до п.3.1 договору, строк
оренди становить 6 місяців з моменту
передачі об'єкту орендарю, п.3.2 - при
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення або зміну умов цього
договору за один місяць до закінчення
строку дії договору, він вважається
продовженим на такий самий строк і на
таких самих умовах, які були
передбачені договором.

Відповідно до п.4.1 договору, розмір
орендної плати складає за домовленістю
сторін 7050, 00 грн. на місяць, п.4.2 - орендна
плата перераховується на поточний
рахунок орендодавця або готівкою в
касу підприємства наперед за наступний
місяць не пізніше 10 числа попереднього
місяця.

Згідно п.6.1 договору, орендар
зобов'язаний, зокрема, своєчасно
здійснювати орендні платежі.

Відповідно до п.7.1 договору, повернення
орендодавцю об'єкта здійснюється
двосторонньою комісією, складається із
уповноважених на те представників
сторін, та приступити до передачі
об'єкта не пізніше ніж за 10 діб до
моменту закінчення строку оренди.

01.09.2013 сторони підписали акт прийому -
передачі, що підтверджує передачу
нерухомого майна за договором оренди
нерухомого майна від 01.09.2013 (додаток №1
до договору), згідно до якого
орендодавець передає нерухоме майно, а
орендар приймає нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на
першому поверсі, загальною площею 390,0
кв.м. (а.с.13).

Таким чином, відповідно до п.3.1
договору, строк оренди спливає 01.03.2014.

30.09.2013 сторонами підписано акт № 1
здавання - прийому виконаних послуг
згідно договору оренди нерухомого
майна від 01.09.2013, згідно якого
орендодавець надав, а орендар прийняв
послуги по оренді приміщення за
вересень 2013 року (а.с.12).

27.02.2014 позивачем на адресу відповідача
було направлено вимогу звільнити
приміщення до 03.03.2014 та підписати акт
приймання - передачі орендованого
майна у зв'язку з закінченням договору
оренди (а.с.14-15), також позивачем було
складено акт про відмову від отримання
відповідачкою претензії про сплату
заборгованості та вимоги про
звільнення орендованого приміщення та
підписання акту приймання - повернення
орендованого майна.

З матеріалів справи вбачається, що
кореспонденцію, направлену позивачем,
зокрема, повідомлення про відмову від
договору оренди від 03.08.2013, претензії
про заборгованість на суму 35250 грн.
відповідачкою не отримані, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с.16-18).

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутніх в судових
засіданнях представників позивача та
відповідача, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню
частково з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
Аналогічна за змістом норма наведена у
статті 759 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлені строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

За правилом п. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Загальна сума орендної плати з шість
місяців складає 7 050,00 грн. х 6 = 42300,00 грн.

Позивачем заявлено до стягнення
заборгованість з орендної плати в
розмірі 31 250,00 грн. з посиланням на те, що
відповідачкою сплачено 11 050,00 грн.

Проте матеріалами справи
підтверджується, та фактично
визнається позивачем у запереченнях на
відзив відповідача від 27.05.2014, що за
період дії договору оренди
відповідачкою було сплачено орендну
плату в розмірі 13 050,00 грн., а саме:

- за вересень 2013 року - 7 050,00 грн.
(квитанція до прибуткового касового
ордеру № 24 від 30.09.2013);

- 2000,00 грн. згідно квитанції № 6841346 від
22.01.2014 - за листопад 2013 року та 2000,00 грн.
згідно квитанції № 7052273 від 10.02.2014, що
підтверджується також довідкою АБ
«Укргазбанк» відділення № 361/12 щодо
надходження коштів на рахунок позивача
від відповідачки у період з 01.09.2013 по
01.03.2014;

- 2000,00 грн. згідно квитанції № 7415455 від
11.03.2014.

Таким чином, фактичні обставини
свідчать, що позивач виконав свої
обов'язки за договором - передав в
оренду майно, а відповідач в порушення
ст. 762 Цивільного кодексу України та
умов договору, орендні платежі вносив
не в повному обсязі, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість відповідача
перед позивачем з орендної плати в
розмірі 29250,00 грн. (42300,00 грн. - 13 050,00 грн.).

За таких обставин вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати
підлягають задоволенню частково в сумі
29 250,00 грн.

Також суд не приймає до уваги доводи
позивачки про те, що вона не має
заборгованості з орендної плати за
укладеним нею з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 договором оренди
нерухомого майна від 01.06.2012, оскільки
позичала ОСОБА_5 20 000,00 грн. згідно
наданої розписки в рахунок погашення
орендної плати, та організовувала
поминальні обіди по померлому ОСОБА_5
на загальну суму 17 760,00 грн., у зв'язку з
тим, що дані документи не відносяться
до правовідносин, що склалися між
позивачем КЦ «Форвард» у формі ТОВ та
відповідачкою на підставі договору
оренди від 03.08.2013.

А посилання відповідачки на те, що вона
не укладала договір оренди з позивачем,
спростовується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 4 статті 291 ГК
України правові наслідки припинення
договору оренди визначаються
відповідно до умов регулювання
договору найму Цивільним кодексом
України.

Відповідно до приписів ст. 785
Цивільного кодексу України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Згідно з ч.2 ст. 795 ЦК України повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

Судом встановлено, що відповідачка не
звільнила орендоване приміщення
станом на 31.03.2014, хоча договір
закінчився 01.03.2014, чим порушила приписи
статті 785 ЦК України, якими встановлено
обов'язок відповідача негайно
повернути позивачу приміщення у тому
стані, в якому воно було одержано, у
разі припинення договору найму
(оренди), тому позовні вимоги про
зобов'язання звільнити орендовані
приміщення площею 390 кв.м., які
знаходяться на першому поверсі
двоповерхової будівлі, є власністю
позивача і розташовані за адресою:
АДРЕСА_2, передати його за актом прийому
- передачі позивачеві, є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з тим, що майно
відповідачкою вчасно повернуто не
було, позивачем було нараховано та
заявлено до стягнення неустойку у
розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення
(з 01.03.2014 по 31.03.2014) у розмірі 14 100,00 грн.
(7050,00 грн. (місячний орендний платіж) х
2(подвійна плата за користування
об'єктом оренди).

Таким чином, вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача
неустойки у розмірі подвійної плати за
користування приміщенням у сумі 14100,00
грн. є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги є
частково обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню
частково з віднесенням на відповідача
судових витрат у справі пропорційно
задоволеним вимогам на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

В частині відмовлених позовних вимог,
судові витрати у відповідності з
приписами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Керуючись статями 43, 33, 34, 43, 44, 49, статями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1,
звільнити нежитлове приміщення площею
390 кв.м., яке знаходиться на першому
поверсі двоповерхової будівлі, є
власністю позивача і розташоване за
адресою: АДРЕСА_2, та передати його за
актом прийому - передачі Комерційному
центру «Форвард» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, , АДРЕСА_2, видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1,
на користь Комерційного центру
«Форвард» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, , АДРЕСА_2, заборгованість з
орендної платі у сумі 29 250 грн. 00 коп.
(двадцять дев'ять тисяч двісті
п'ятдесят гривень 00 копійок), неустойку
у вигляді подвійної плати за
користування за час прострочення
повернення орендованого приміщення у
сумі 14 100 грн. 00 коп. (чотирнадцять тисяч
сто гривень 00 копійок) та витрати зі
сплати судового збору в сумі 2964 грн. 43
коп. (дві тисячі дев'ятсот шістдесят
чотири гривні 43 копійки), видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

4. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та
підписано 02.06.2014.

Суддя
А.В. Секірський