ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.Справа № 916/876/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.

суддів: Бойко Л.І., Поліщук Л.В.

при секретарі: Бендерук Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Дягілев В.В.;

від відповідача (ТОВ "Тітан") - не
з'явився;

від відповідача (ОСОБА_2) - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення господарського суду
Одеської області від 22.04.2014р.

у справі № 916/876/14

за позовом ОСОБА_3

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тітан"

2) ОСОБА_2

про виділення майна в натурі, визнання
права власності та визначення порядку
користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до господарського
суду Одеської області з позовними
вимогами до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тітан", ОСОБА_2 про
виділ в натурі Ѕ частини будівлі
магазину - кафе, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1; про визнання права
власності на це майно; про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою площею 0,0243 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 та виділення у користування Ѕ
частини земельної ділянки відповідно
до виділеної Ѕ частини будівлі
магазину - кафе.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно рішення господарського суду
Одеської області від 31.08.2009 року за ТОВ
"Тітан" визнано право власності на
окрему будівлю магазину-кафе. В січні
2013 року позивачем подана письмова
заява до ТОВ "Тітан" про вихід зі складу
засновників товариства та повернення в
натурі належного йому майна - частини
будівлі магазину - кафе, але питання
щодо виходу позивача зі складу
засновників ТОВ "Тітан" не вирішено.

На даний час між позивачем та ОСОБА_2
склався певний порядок користування
спірним магазином - кафе, але повернути
та виділити в натурі належну йому Ѕ
частину вказаного нерухомого майна в
позасудовому порядку не є можливим,
оскільки право власності на це майно
зареєстровано за ТОВ "Тітан", а тому
тільки в судовому порядку можливо
визначити право власності на Ѕ частину
нерухомого майна та виділити її в
натурі, а також визначити порядок
користування земельною ділянкою.

Також позивачем було заявлено
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи по
визначенню вартості будівлі
магазину-кафе, можливих варіантів
розподілу в натурі будівлі
магазину-кафе; визначення дійсної
вартості виділених часток, переліку та
вартості робіт, які необхідно виконати
при переобладнанні будівлі
магазину-кафе; визначення можливих
варіантів користування земельною
ділянкою, на якій розташована будівля
магазину - кафе.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала,
заперечує проти їх задоволення,
оскільки згідно п.4.3 (4.5) Статуту ТОВ
"Тітан" при виході учасника з
товариства йому сплачується вартість
частини майна, пропорційна його частці
у статутному фонді. Майно, передане
учасником товариству тільки у
користування, повертається учаснику в
натуральній формі без винагороди.
Будівля магазину - кафе внесена до
статутного фонду ТОВ "Тітан", а не в
користування, а тому частина цієї
будівлі не може бути повернута
засновнику (учаснику) товариства при
його виході зі складу засновників
(учасників) товариства. Позивач є
директором товариства і на даний час,
збори засновників (учасників) ТОВ
"Тітан", на яких би розглядалося питання
виходу ОСОБА_3 зі складу учасників
товариства не проводилося.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 22.04.2014 року (суддя Рога Н.В.)
в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено
повністю. Судове рішення мотивоване
відсутністю підстав для виділення
майна в натурі, оскільки згідно вимог
статуту ТОВ "Тітан" при виході зі складу
засновників (учасників) товариства
майно в натуральній формі повертається
лише у випадку, якщо воно було надано
товариству в користування. Також суд
звернув увагу на те, що позивачем не
надано доказів вручення нотаріально
посвідченої заяви про вихід зі складу
засновників (учасників) відповідній
посадовій особі товариства або
вручення заяви цій особі органами
зв'язку, що робить сумнівним питання
виходу ОСОБА_3 зі складу засновників
(учасників) ТОВ "Тітан".

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з
висновками суду, ОСОБА_3 просить
рішення господарського суду скасувати,
позовні вимоги задовольнити повністю.
Доводи скаржника ґрунтуються на
допущених господарським судом
порушеннях норм матеріального та
процесуального права.

Судом не взято до уваги та обставина, що
згідно установчого договору та статуту
будівля магазину була передана
учасниками ТОВ "Тітан" саме в
користування, оскільки в цих
документах не зазначено, що дана
будівля передана учасниками у
власність товариства. Відповідно до
договору купівлі-продажу будівлі
магазину від 21.09.1999 року позивач є
власником Ѕ частини вказаного
нерухомого майна, договір цей є чинним.
Той факт, що ОСОБА_3 звертався до ТОВ
"Тітан" з проханням вивести його зі
складу засновників (учасників)
товариства та повернути в натурі
належне йому нерухоме майно, яке було
внесено до статутного фонду,
підтверджується заявою, в якій
зазначена дата її подання керівнику
ТОВ "Тітан".

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали справи (фактичні обставини
справи) на предмет правильності їх
юридичної оцінки господарським судом
та заслухавши пояснення присутніх в
засіданні сторін, дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи і це
встановлено господарським судом, в
грудні 1999 року громадяни ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 домовилися створити ТОВ "Тітан"
шляхом реорганізації ПП "Тітан" та для
забезпечення діяльності товариства
створити статутний фонд у розмірі 20
000,00 грн., розмір частки кожного - 50%.
Відповідно до п.5.4. Установчого
договору на час реорганізації та
створення товариства учасники вносять
майно, придбане згідно договору
купівлі - продажу за №1-1954 від 21.09.1999р.
вартістю 18 697,00 грн., інші кошти
підлягають внесенню в статутний фонд
протягом року.

Відповідно до договору купівлі-продажу
частки у статутному капіталі ТОВ
"Тітан" від 18.03.2009 року громадянин
ОСОБА_4 передав у власність громадянки
ОСОБА_2 свою частку у статутному
капіталі ТОВ "Тітан" в розмірі 10 000,00
грн. (50%).

Згідно п. 13 статуту ТОВ "Тітан",
затвердженого зборами засновників від
19.03.2009 року (протокол №1) та
зареєстрованого 25.03.2009 року,
засновниками і учасниками товариства є
громадянка ОСОБА_2 та громадянин
ОСОБА_3, які володіють частками в
розмірі 10 000,00 грн. (чи 50%) кожний.

Відповідно до статуту (п. 7.1, 7.2) майно
товариства складають основні та
оборотні кошти, а також інші цінності,
вартість яких відображається на
самостійному балансі.

Товариство є власником:

- майна, переданого йому
засновниками та учасниками у
власність;

- продукції, отриманої товариством
внаслідок господарської діяльності;

- одержаного прибутку;

- іншого майна, набутого на
підставах, не заборонених законами
України.

П. 4.3 статуту передбачено, що при виході
учасника з товариства йому сплачується
вартість частини майна, пропорційна
його частці у статутному фонді. Виплата
проводиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства,
і в строк до 12 місяців з дня виходу.
Учаснику який вибув, виплачується
належна йому частка прибутку,
одержаного товариством в даному році
до моменту його виходу. Майно, передане
учасником товариству тільки у
користування, повертається учаснику в
натуральній формі без винагороди.

Відповідно до рішення господарського
суду Одеської області від 31.08.2009 року за
ТОВ "Тітан" визнано право власності на
будівлю магазину - кафе, загальною
площею 88,2 кв. м., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, згідно з технічним паспортом
на виробничий будинок магазину-кафе
від 05.11.2008 року.

Право власності підтверджено Витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно за №23891785 від 18.09.2009 року.

06.11.2013 року ОСОБА_3 оформлена
нотаріально посвідчена заява на ім'я
ТОВ "Тітан" про вихід зі складу
засновників (учасників) ТОВ "Тітан" в
зв'язку з неможливістю подальшої
участі в роботі і проведенням повного
та остаточного розрахунку, в тому
числі, повернення йому в натурі належне
йому майно, яке було надано (внесено) до
статутного фонду (капіталу) ТОВ "Тітан".

Відповідно до вимог ст. 148 ЦК України,
учасники товариств з обмеженою
відповідальністю мають право вийти з
цих товариств. Учасники товариств з
обмеженою та додатковою
відповідальністю повинні повідомити
товариство про свій вихід не пізніше,
ніж за три місяці або у інший
передбачений статутом спосіб. Учасник,
який виходить із товариства з
обмеженою відповідальністю, має право
одержати вартість частини майна,
пропорційно його частці у статутному
капіталі товариства. За домовленістю
між учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі.

Подання заяви про вихід з товариства є
дією спрямованою на припинення
корпоративних прав та обов'язків в
учасника товариства. Право учасника
товариства на вихід з товариства не
залежить від згоди товариства чи інших
його учасників.

Стаття 10 Закону України "Про
господарські товариства" передбачає
право учасника у встановленому порядку
в будь-який час вийти з товариства,
незалежно від згоди учасників чи
самого товариства. Положення статутних
документів, які обмежують чи
забороняють право на вихід учасника з
товариства є незаконними. На вихід
учасника з товариства не вимагається
згода інших учасників чи прийняття
відповідного рішення зборами
учасників товариства, а днем виходу
учасника з товариства є день подачі ним
заяви про вихід з товариства у
встановленому порядку. Днем подачі
такої заяви слід розглядати день
передачі її учасником будь-якому
виконавчому органу товариства або
уповноваженому на це учаснику чи
працівнику товариства, а не тільки
зборам товариства, підставою скликання
яких була заява про вихід з товариства.

Вихід учасника з товариства зумовлює
припинення корпоративних відносин між
учасником і товариством. Правовим
наслідком виходу учасника є виникнення
у товариства обов'язків щодо
здійснення ним розрахунків на його
вимогу.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів"
від 24.10.2008 року №13 заява про вихід з
товариства є підставою для вирішення
питання про внесення змін до уставних
документів та їх державну реєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України
"Про нотаріат" при засвідченні
справжності підпису на документах,
вірності копій документів нотаріусами
повинні вчинятися посвідчувальні
написи.

Заява про вихід громадянина зі складу
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю, справжність підпису
на якій не засвідчена нотаріально, є
такою що складена з порушенням вимог
законодавства щодо порядку її
одержання, і розгляду зборами
учасників товариства не підлягає.

Таким чином, проста заява ОСОБА_3 від
06.08.2013 року, прийнята директором ТОВ
"Тітан", правомірно не взята до уваги.

При цьому, господарським судом
зроблено правильний висновок щодо
сумнівності питання виходу ОСОБА_3 зі
складу засновників (учасників) ТОВ
"Тітан".

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів вручення ним
нотаріального посвідченої заяви про
вихід з ТОВ "Тітан" від 06.11.2013 року і
вказана обставина не дає підстав
вважати позивача таким, що вийшов з
товариства.

Ст. 12 Закону України "Про господарські
товариства" товариство є власником
майна, переданого його учасниками у
власність як вклад до статутного
(складеного) капіталу.

Згідно зі ст. 85 ГК України господарське
товариство є власником майна,
переданого йому у власність
засновниками і учасниками як внески.

Ч. 1 ст. 115 ЦК України встановлює, що
господарське товариство є власником
майна, переданого йому учасниками
товариства у власність як вклад до
статутного (складеного) капіталу.

Наслідком вибуття, згідно ч. 2 ст. 148
Цивільного кодексу України, є право
одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному
капіталі товариства. За домовленістю
між учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про
господарські товариства" при виході
учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
(складеному) капіталі. Виплата
проводиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства,
і в строк до 12 місяців з дня виходу. На
вимогу учасника та за згодою
товариства вклад може бути повернуто
повністю або частиною в натуральній
формі. Учаснику який вибув,
виплачується належна йому частка
прибутку, одержаного товариством в
даному році до моменту його виходу.
Майно, передане учасником товариству
тільки у користування, повертається в
натуральній формі без винагороди.

Оскільки вкладом позивача у статутний
капітал були не тільки кошти, а й майно,
то повернення частки в натуральній
формі можливе лише за згодою
товариства.

В матеріалах справи відсутні докази
згоди товариства на повернення
позивачу його частки в натуральній
формі, а тому вимога про виділення
майна в натурі, визнання права
власності на це майно та визнання права
користування земельною ділянкою (при
наявності у ТОВ "Тітан" державного акту
на право самостійного користування
землею серії 11-ОД №000483 від 29.12.2001 року) є
необґрунтованою та такими, що
задоволенню не підлягає.

Твердження скаржника про те, що спірне
майно було передане в користування
товариству не підтверджене належними
та допустимими доказами, а також
спростовується заявою позивача про
вихід зі складу засновників (учасників)
товариства, в якому мова йде про
повернення в натурі майна, внесеного
заявником до статутного фонду
товариства, а не наданого в
користування, про що вказує скаржник в
апеляційній скарзі.

За таких обставин рішення
господарського суду постановлене у
відповідності до фактичних обставин
справи та вимог чинного законодавства
і підстав для його скасування не
вбачається. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду, які
викладені в оскаржуваному рішенні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Одеської області від 22.04.2014р. по
справі №916/876/14 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105
Господарського Процесуального Кодексу
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова апеляційної інстанції
може бути оскаржена у касаційному
порядку.

Повний текст складено та підписано
05.06.2014 року.

Головуючий суддя
Т.А. Величко

Суддя
Л.І. Бойко

Суддя
Л.В. Поліщук