ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.05.2014
Справа № 905/9090/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Зекунова Е.В.,
при секретарі Павленко М.С. розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1 про
стягнення 27322 грн. 78 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Провідна» звернувся до
господарського суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1. З урахуванням
заяви про збільшення суми позовних
вимог просив стягнути заборгованість в
порядку регресу у розмірі 27322 грн. 78 коп.

В правове обґрунтування вимог позивач
посилається на статті 528, 993, 1188, 1194
Цивільного кодексу України, ст. 27
Закону України «Про страхування», ст. 6,
22, 29, 35, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав відзив на позовну
заяву, в якому посилався на відсутність
підстав для відшкодування збитків в
порядку регресу, а саме:

- на пропущення річного строку для
подання заяви про страхове
відшкодування відповідно до п.37.1.4 ст.37
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»;

- на необґрунтоване перерахування
позивачем страхувальнику податку на
додану вартість в порушення вимог п.36.2
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»;

- ненадання доказів перерахування суми
страхових виплат потерпілій особі.

Представник третьої особи або
третя особа в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що ухвали суду направлені
сторонам за адресою, зазначеною в
позові та спеціальному витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
господарський суд вважає, що сторони
були повідомлені про розгляд справи
належним чином, проте правом бути
присутнім в судовому засіданні не
скористалися, тому справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 24.11.2010 року між
ЗАТ «Страхова компанія «Провідна»,
(правонаступник ПАТ «СК «Повідна» -
Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
КА/0003277 (надалі - Договір страхування),
за яким Страховик застрахував майнові
інтереси Страхувальника, пов'язані з
експлуатацією транспортного засобу
«Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1. Строк
дії Договору від 25.11.2010р. до 24.11.2011р.
(а.с.9-10).

18 грудня 2010 року у м. Донецьк сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Ford Fusion», державний номер
НОМЕР_1 та автомобіля «МАН», державний
номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Вищезазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у позивача
виник обов'язок виплатити
страхувальнику страхове
відшкодування.

Статтею 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

20 грудня 2010 року Страхувальник
звернувся до Страховика із заявою про
настання страхового випадку, в якій
просив виплатити суму страхового
відшкодування на рахунок СТО (а.с. 16-17).

Для визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1, у
результаті його пошкодження в ДТП, ТОВ
«Україно-немецьке підприємство
«Дека-Експерт» проведене експертне
автотоварознавче дослідження. Згідно
звіту №1004/11-07 про оцінку, вартість
матеріального збитку завданого
пошкодженням транспортного засобу
складає 26926,49 гривень з ПДВ (а.с. 22-27).

Відповідно до рахунку-фактури №
ФЗС0007268 від 24.12.2010р. вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля склала 27852,78
грн. разом з ПДВ.

У зв'язку з настанням страхової події,
на виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту № КА/0003277, на підставі
страхового акту № 1 1001/06/24432/S/57553 від
10.03.2011р. (а.с.25), позивачем здійснено
виплату страхового відшкодування в
сумі 27322 грн. 78 коп. без ПДВ, що
підтверджується платіжним дорученням
№0011443 від 18.03.2011р. (а.с. 46).

Отже, доводи відповідача щодо
необґрунтованого перерахування
позивачем страхувальнику податку на
додану вартість в порушення вимог п.36.2
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» спростовані
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 28.01..2011р. винним у вчиненні
ДТП, що сталося 18.12.2010р., було визнано
ОСОБА_1, та притягнуто його до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП України (а.с.40).

Цивільно-правова відповідальність
власника наземного транспортного
засобу автомобіля «МАН», державний
номер НОМЕР_2, станом на час вчинення
ДТП була застрахована в ПрАТ «УАСК
«АСКА», що підтверджується полісом №
ВС/8942764, зі строком дії з 06.02.2010р. до
05.02.2011р. (а.с.118). Цим полісом встановлено
ліміт відшкодування за майнову шкоду у
розмірі 40000 грн. та франшиза 0 грн.

Відповідно до статті 21 Закону "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Ford Fusion»,
державний номер НОМЕР_1, згідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, а до позивача, як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування відповідно до договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
відповідача як особи, відповідальної
за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, 25.06.2013 року звертався до
відповідача із претензією про виплату
страхового відшкодування на суму 27322
грн. 78 коп. (а.с.47) проте, відповідач,
кошти не перерахував, що стало
підставою для звернення позивача до
суду з вказаним позовом.

У відповідності до пункту 22.1 статті 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, з урахуванням приписів статей
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про страхування», Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до полісу №
ВС/8942764 у позивача виникло право
регресної вимоги до відповідача в сумі
27322 грн. 78 коп.

Відповідач у своїх запереченнях
посилається на п.37.1.4 ст.37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», як на підставу для відмови у
здійсненні страхового відшкодування.

З такими доводами погодитись не можна з
наступних підстав.

Так, відповідно до приписів цієї норми
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) є, зокрема,
неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

З наведеної норми також вбачається, що
зазначені у ній строки обраховуються з
моменту скоєння дорожньо-транспортної
пригоди.

Разом з тим, як роз'яснив Верховний Суд
України у своїх постановах від 27.03.2012р.
зі справи Господарського суду міста
Києва № 58/168, від 07.08.2012р. зі справи
Господарського суду Рівненської
області №12/207, від 28.08.2012р. зі справи
Господарського суду Харківської
області №5023/4833/11, право вимоги на
підставі статті 993 Цивільного кодексу
України, та статті 27 Закону України "Про
страхування" виникає після виплати
страхового відшкодування, а не з
моменту виникнення страхового випадку.

Ці постанови відповідно до приписів
статті 111-28 Господарського
процесуального кодексу України є
обов'язковими для всіх судів України, а
суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішеннями
Верховного Суду України.

Спір у даній справи виник у зв'язку із
стягненням виплаченого страхового
відшкодування, тобто із правовідносин,
що регулюються положеннями статті 993
Цивільного кодексу України, та статті 27
Закону України "Про страхування",
згідно яких до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Разом з тим, із преамбули Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що він регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Тобто, Закон України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" регулює інші
правовідносини, відмінні від
правовідносин, що виникли у даній
справі, тому приписи п. 37.1.4. статті 37
цього Закону, до даних правовідносин не
застосовуються.

Щодо чинності договору добровільного
страхування № КА/0003277 від 24.11.2010р. суд
зазначає, що, як вбачається з
страхового акту № 1 1001/06/24432/S/57553 від
10.03.2011р., страховий платіж, визначений
Договором, сплачений страхувальником у
повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, перелічені
обставини справи, оцінивши відповідно
до статті 43 ГПК України наявні в
матеріалах справи докази та обставини
справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку про
те, що позивач довів заявлену до
стягнення з відповідача суму
страхового відшкодування, а відтак
позовні вимоги підлягають задоволенню
на суму 27322 грн. 78 грн.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1 про
стягнення 27322 грн. 78 коп. - задовольнити
повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» (83052, м.
Донецьк, проспект Ілліча, будинок 100,
) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (01032, м.Київ, б-р
Т.Шевченка, 37/122, ) суму
страхового відшкодування у розмірі 27322
(двадцять сім тисяч триста двадцять
дві) грн. 78 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» (83052, м.Донецьк
, проспект Ілліча, будинок 100, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (01032, м.Київ, б-р
Т.Шевченка, 37/122, )
витрати по сплаті судового збору у
сумі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять)
грн. 50 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 28
травня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 2 червня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов