ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 р.
Справа № 914/977/14

За позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Чернівці;до
відповідача:Приватного підприємства
«Галлактон», м. Львів;про:стягнення
заборгованості Суддя - Крупник Р.В.
Секретар - Яслик Н.М.Представники
сторін: від позивача:ОСОБА_2 -
представник (довіреність б/н від
29.05.2013р.);від відповідача:не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

21.03.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява ФОП ОСОБА_1 до ПП «Галлактон» про
стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду від
24.03.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 14.04.2014р. У
зв'язку з неявкою представника
відповідача в судове засідання,
розгляд справи було відкладено на
24.04.2014р., а 24.04.2014р. на 19.05.2014р., про що
судом винесено відповідні ухвали.

Представник позивача в судове
засідання 19.05.2014р. з'явився, позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задоволити повністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2011р.
між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Галлактон»
укладено Договір поставки №4, на
виконання умов якого, позивачем в
період з 28.07.2011р. по 15.12.2012р. поставлено
відповідачу товар (молочну продукцію).
Відповідач зобов'язувався оплатити
одержаний товар протягом 12 календарних
днів з моменту поставки товару
(підписання відповідної видаткової
накладної). Однак, всупереч умовам
Договору, товар у встановлені
Договором строки відповідачем
оплачений не був, зокрема, товар,
поставлений ПП «Галлактон» 05.12.2012р.
оплачений останнім лише частково.
Станом на момент подання позову
повністю неоплачений залишився товар,
що був поставлений 12.12.2012р., 13.12.2012р. та
15.12.2012р., всього на суму 247 443,17 грн. Крім
цього, у зв'язку з простроченням оплати
за поставлений товар, позивач просить
суд стягнути з відповідача 18 320,43 грн.
пені та 9 038,57 грн. три проценти річних.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
19.05.2014р. не забезпечив, вимог ухвали
суду від 24.03.2014р., від 14.04.2014р. та від
24.04.2014р. не виконав.

Поштова кореспонденція з ухвалою про
порушення провадження у справі
повернулася на адресу суду 29.04.2014р. з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання», що підтверджується
відміткою на поштовому конверті, який
знаходиться в матеріалах справи.
Ухвали суду про відкладення розгляду
справи від 14.04.2014р. та від 24.04.2014р.
надсилалися на юридичну адресу
відповідача (79070, м. Львів, пр. Червоної
Калини, 63/63), що вказана у позовній
заяві, договорі поставки та Витязі з
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії, який
знаходиться в матеріалах справи. Крім
цього, ухвала про відкладення розгляду
справи від 24.04.2014р. надсилалась також і
на фактичну адресу відповідача, яка
була зазначена у договорі поставки: (м.
Львів, вул. Жасминова, 5), а також на
адресу, зазначену у видаткових
накладних: (м. Львів, вул. Пластова, 7,
корп. А), що підтверджується реєстрами
на відправлення рекомендованої з
повідомленням кореспонденції
Господарського суду Львівської
області № 495 за 25.04.2014р. Однак, на день
слухання справи - 19.05.2014р., повідомлення
про вручення відповідачу ухвал про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» встановлено, що в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Отже, відповідач вважається таким, що
належним чином повідомлений судом про
час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім цього, суд відмічає, що згідно
положень ст. 69 ГПК України спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Позовна заява у даній справі поступила
до господарського суду 21.03.2014р. Так як,
ні позивачем, ні відповідачем
клопотання про продовження строку
розгляду спору не заявлялося, суд
вважає, що спір підлягає вирішенню в
даному судовому засіданні, адже суд
обмежений строком розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
висновку, що неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
спору, оскільки, дослідивши наявні
матеріали справи, суд визнав їх
достатніми для того, щоб розглянути
спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2011р. між ФОП ОСОБА_1 (надалі - Позивач)
та ПП «Галлактон» (надалі - Відповідач)
укладено Договір поставки №4 (надалі -
Договір), відповідно до п.п. 1.1.-1.2. якого
постачальник (позивач) зобов'язується
передати у власність покупця
(відповідача), а покупець прийняти та
оплатити товар, відповідно до умов
Договору, у відповідності до
замовлення, супровідної документації і
прийнятих сторонами змін і доповнень
до договору, що є невід'ємною частиною
даного договору. Найменування та
асортимент товару передбачаються в
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами цього Договору. Кількість
товару передбачається в накладних, що
додаються до даного Договору.

На виконання зобов'язань за Договором,
позивачем 05.12.2012р., 12.12.2012р., 13.12.2012р. та
15.12.2012р. поставлено, а відповідачем
прийнято товар загальною вартістю 252
988,07 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями видаткових
накладних № ПШ-0052543 від 05.12.2012р., №
ПШ-0053893 від 12.12.2012р., № ПШ-0054390 від
13.12.2012р. , № ПШ-0054799 від 15.12.2012р.

Також, на підтвердження факту поставки
відповідачу товару за вказаними вище
видатковими накладними, позивачем до
матеріалів справи долучено копії
податкових накладних, за якими у ФОП
ОСОБА_1 виникли зобов'язання щодо
сплати податків за такими
господарськими операціями. Обсяги
постачання за долученими податковими
накладними та нарахований податок на
додану вартість (ПДВ) повністю
узгоджується з сукупною вартістю
поставки товару за видатковими
накладними № ПШ-0052543 від 05.12.2012р., №
ПШ-0053893 від 12.12.2012р., № ПШ-0054390 від
13.12.2012р. та № ПШ-0054799 від 15.12.2012р.

Крім цього, як вбачається з відповіді
ДПІ у Сихівському р-ні м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській обл. (наданої
на виконання вимог ухвали суду від
24.04.2014р.) 20.01.2013р. ПП «Галлактон» було
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість за грудень 2012р.; в
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних за грудень 2012р. у
податковому кредиті відображено по
контрагенту ОСОБА_1 наступні податкові
накладні: ПН №12 від 05.12.2012р. на загальну
суму 113 383,59 грн. в т.ч. ПДВ 18897,26 грн., ПН №
30 від 12.12.2012р. на загальну суму 132 489,58
грн. в т.ч. ПДВ 22 081,60 грн., ПН № 33 від
13.12.2012р. на загальну суму 5 469,42 грн. в т.ч.
ПДВ 911,58 грн., ПН № 39 від 15.12.2012р. на
загальну суму 1 645,48 грн. в т.ч. ПДВ 274,25
грн. До податкового кредиту по
декларації за грудень 2012р. включено по
вище вказаних податкових накладних
кошти в сумі 42 164,69 грн.

Таким чином, судом встановлено, що як
позивачем, так і відповідачем у своєму
податковому обліку в повному обсязі
відображені операції по поставці
товару (за Договором поставки № 4 від
27.07.2011р.) 05.12.2012р., 12.12.2012р., 13.12.2012р. та
15.12.2012р., відповідно до підписаних
сторонами видаткових накладних.

Відповідно до п. 3.4. Договору оплата
партії товару здійснюється в гривнях,
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок постачальника на
підставі наданих при поставці
видаткових накладних, підписаних
уповноваженими представниками
постачальника і покупця згідно з
додатковими умовами чи замовлення.
Датою приймання товару вважається дата
підписання відповідної накладної
уповноваженим представником покупця.
Днем здійснення платежів вважається
день, у який сума, що підлягає оплаті,
поступає на рахунок постачальника.
Підставою для сплати поставленого за
договором товару є: передача покупцю,
оформленої у встановленому чинним
законодавством порядку видаткової
накладної і податкової накладної.
Оплата за товар проводиться протягом 12
календарних днів.

Одержаний товар за видатковою № ПШ-0052543
від 05.12.2012р. був оплачений відповідачем
частково, у розмірі 5 544,90 грн.,
відповідно до сплати залишилося 107 838,69
грн., товар за рештою видаткових
накладних оплачений не був, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи виписками з
банківського рахунку.

Згідно Акту звірки взаємних
розрахунків станом на 09.05.2013р. між ФОП
ОСОБА_1 та ПП «Галлактон»,
заборгованість відповідача на користь
ФОП ОСОБА_1 складає 247 443,17 грн.

З Довідки про стан кредиторської
заборгованості за товари, роботи,
послуги між ФОП ОСОБА_1 та ПП
«Галлактон» станом на 14.05.2014р.
вбачається, що заборгованість
відповідача перед позивачем, станом на
14.05.2014р. складає 247 443,17 грн.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, жодних грошових
коштів за поставлений товар після
14.05.2014р. відповідачем не
перераховувалося, розмір
заборгованості, станом на день
слухання справи судом не змінився.

Таким чином з матеріалів справи, в т.ч. і
з виписок з банківського рахунку, судом
встановлено, що поставлений товар у
встановлений Договором строк
відповідачем оплачений не був.

Станом на день розгляду справи судом,
докази сплати заборгованості
відповідачем в матеріалах справи
відсутні.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає позовні вимоги про
стягнення боргу такими, що підлягають
до часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 265 ГК України
встановлено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України встановлено,
що до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін, відповідно до ч. 2 ст. 712
ЦК України.

Приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

За змістом положень п. 3.4. Договору
оплата товару здійснюється протягом 12
календарних днів з моменту поставки
товару.

У відповідності із ст. 193 ГК України,
положення якої є аналогічні до
положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений
в п. 3.4. Договору термін кошти за
одержаний товар сплачені не були,
відтак ці кошти підлягають до
стягнення з нього в судовому порядку в
розмірі 247 443,17 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно положень п. 6.2. Договору у
випадку затримки оплати за товар
покупець зобов'язаний виплатити
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення, від неоплаченої суми за
кожний день прострочки платежу,
починаючи з дати, коли покупець був
зобов'язаний оплатити партію товару.
Пеня застосовується напротязі всього
строку прострочення платежу.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається з заяви позивача про
уточнення прохальної частини позовної
заяви, ФОП ОСОБА_1, крім суми основного
боргу, просить стягнути з відповідача 18
320,43 грн. пені та 9 038,57 грн. три проценти
річних. Детально проаналізувавши
розрахунок пені та трьох процентів
річних, суд зазначає, що у долученому до
матеріалів справи розрахунку
містяться деякі неточності, зокрема,
сума боргу за видатковою накладною №
ПШ-0053893 від 12.12.2012р. вказана 1 645,48 грн., за
видатковою накладною № ПШ-0054799 від
15.12.2012р. - 132 489,58 грн., в той час як
вартість поставки за вказаними
накладними складала 132 489,58 грн. та 1 645,48
грн. відповідно Проте, здійснивши
перерахунок трьох процентів річних та
пені у відповідності до суми боргу за
вищезгаданими видатковими накладними,
суд прийшов до висновку, що три
проценти річних в розмірі 9 038,57 грн. та
пеня в розмірі 18 320,43 грн. підлягають
стягненню з відповідача повністю,
оскільки розмір 3% річних та пені
заявлений позивачем є меншим від
розміру 3% річних та пені обрахованих
судом.

З огляду на викладені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтовані та підтверджені
належними та допустимими доказами,
відповідачем не спростовані, а тому,
підлягають до задоволення повністю.

Судовий збір у розмірі 5 496,04 грн.
відповідно до положень ст. 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Галлактон» (79070, м. Львів,
пр. Червоної Калини, 63/63; ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 247 443,17
грн. боргу, 18 320,43 грн. пені, 9 038,57 грн. три
відсотки річних.

3. Стягнути з Приватного
підприємства «Галлактон» (79070, м. Львів,
пр. Червоної Калини, 63/63; ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 5 496,04
грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
22.05.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.