ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" травня 2014 р.
Справа № 918/309/14

Господарський суд Рівненської області
в складі судді Качура А.М. розглянувши
матеріали справи за позовом
Підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго"

про скасування
оперативно-господарської санкції

Представники:

від позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2
(довіреність №510 від 27.03.2014 року);

від відповідача : Мельник О.П.
(довіреність №186 від 26.12.2013 року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до статті 811 ГПК України.

В судовому засіданні 17.04.2014 року було
оголошено перерву до 15.05.2014 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємець ОСОБА_1 (далі - споживач,
позивач) звернувся до господарського
суду Рівненської області із позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" (далі - постачальник,
відповідач) про визнання незаконним
рішення комісії по розгляду актів про
порушення Правил користування
електроенергією, оформленого
протоколом № 29 від 22.10.2013 року, щодо
нарахування облікованої
електроенергії і розмірі 11669 квт. год на
суму 14456,56 грн.

10.04.2014 року позивачем подано заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої прохальну частину позовної
заяви позивач просив вважати
наступною: скасувати
оперативно-господарську санкцію у
вигляді нарахування вартості
необлікованої електричної енергії в
розмірі 14456,56 грн., що застосовано ПАТ
"Рівнеобленерго" на підставі рішення
засідання комісії по розгляду актів
про порушення Правил користування
електричною енергією, оформленого
протоколом № 29 від 22.10.2013 року.

Дана заява відповідає статті 22 ГПК
України та приймається судом до
розгляду.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
10.10.2013 року було проведено перевірку
дотримання позивачем Правил
користування електричною енергією та
умов Договору, під час якої виявлено, що
позивачем порушено пункт 6.40 Правил
користування електричною енергією, а
саме: виявлено пошкодження приладу
обліку, з чим позивач не погоджується.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог в
підстав, зазначених у відзиві, просить
в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, об'єктивно
оцінивши докази, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає. При цьому суд
встановив такі обставини.

30.04.2002 року між Публічним акціонерним
товариством "ВАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго"
(правонаступником в подальшому якого є
Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго") та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 укладено договір
про постачання електричної енергії №
553 (далі - Договір).

Згідно умов Договору, постачальник
відпускає споживачу електроенергію в
межах дозволеної потужності та
категорійності згідно технічних умов.

У відповідності до пункту 2.3. Договору,
споживач зобов'язується забезпечити
безперешкодний доступ в будь-який час
доби працівників енергопостачальника
до приладів обліку та контролю
електричної енергії і потужності.

Споживач зобов'язується терміново
інформувати енергопостачальника про
пошкодження приладів обліку і
вимірювальних трансформаторів струму,
а також порушення пломб (пункт 2.5
Договору).

Відповідно до підпункту 3 пункту 13
Договору, споживач несе
відповідальність за встановлені
прилади обліку, трансформатори струму
(напруги) та правильність схеми їх
підключення. У випадках, коли вони
установлені не на границі розподілу
мереж відповідальність несе споживач.
Про всі порушення в їх роботі він
негайно повідомляє електропостачальну
організацію. Розрахунки за час
порушення проводяться відповідно до
Правил користування електричною
енергією.

Правилами користування електричної
енергії (надалі - Правила), затверджені
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 року № 28, у підпункті
5 пункту 8.1 передбачено, що постачальник
електричної енергії має право на
доступ до розрахункових засобів
обліку електричної енергії, що
встановлені на об'єктах споживачів, для
проведення технічної перевірки, зняття
показів, виконання інших робіт
відповідно до договору.

Керуючись Правилами та Договором
уповноваженими представниками
енергопостачальника 10.10.2013 року було
проведено перевірку дотримання ОСОБА_1
Правил та умов Договору, під час якої
виявлено, що на об'єкті позивача за
адресою: АДРЕСА_1, виявлено порушення
пункту 6.40 Правил - пошкодження приладу
обліку.

Про порушення Правил представниками
відповідача в присутності споживача
складений Акт № R 004295 від 10.10.2013 року
(далі - Акт).

У акті викладений зміст виявленого
порушення (пошкоджено прилад обліку) та
зазначені всі вихідні дані, необхідні
та достатні для визначення обсягу
недорахованої електричної енергії
та/або суми збитків. Акт підписаний
трьома представниками
енергопостачальника та позивачем з
наступними зауваженнями: "в роботу
лічильника я не втручався, лічильник
встановлений на сонячній стороні. Я
рахую, що скло відклеїлося під дією
сонячних променів. Після того, як
відклеїлось скло лічильник рахував так
само, тому я не звернувся з заявою".
Судом встановлено, що даний Акт
складений відповідно до вимог пункту
6.41 Правил.

Таким чином, враховуючи пояснення
позивача наведені в Акті, суд робить
висновок, що позивач знав про
пошкоджений лічильник та погодився з
тим, що пошкодження лічильника на
момент проведення перевірки дійсно
були наявні, однак з невідомих причин
не повідомив енергопостачальника про
його пошкодження, а тому твердження
позивача, що останній попереджав по
даному факту енергопостачальника
спростовується доказами у справі,
зокрема, актом про порушення. Водночас
доказів повідомлення відповідача про
наявне пошкодження лічильника позивач
не надав.

Відповідно до Протоколу засідання
комісії з розгляду актів про порушення
Правил № 29 від 22.10.2013 року, складеним в
присутності споживача ОСОБА_1, було
розглянуто Акт № R 004295 від 10.10.2013 року та
здійснено розрахунок недоврахованої
електроенергії згідно пункту 2.1.3.
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричної
енергії, затвердженою постановою НКРЕ
№ 652 від 04.05.2006 року, за період з 10.08.2013
року по 10.10.2013 року, час роботи 8 годин, в
кількості 11669 кВт/год на суму 14456,50 грн.
Позивач відмовився підписувати
зазначений протокол засідання комісії.
Разом з другим примірником Протоколу
засідання комісії з розгляду актів про
порушення Правил позивачу було вручено
розрахунок та рахунок на сплату
вартості недоврахованої електричної
енергії.

Позивач вважає, що оскільки він не
втручався в прилад обліку, у
енергопостачалька не було підстав
складення акту про порушення Правил.

Взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами (на роздрібному ринку
електричної енергії) регулюються
Законом України "Про
електроенергетику" та Правилами.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про
електроенергетику" та пунктом 1.3.
Правил встановлено, що споживання
електричної енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником.

Згідно статті 714 Цивільного кодексу
України та статті 275 Господарського
кодексу України (далі - ГК України), за
договором постачання електричними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до положень статті 26 Закону
України "Про електроенергетику",
споживач енергії зобов'язаний
додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії,
споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною
енергією згідно із законодавством
України. Безпечну експлуатацію
енергетичних установок споживача та їх
належний технічний стан забезпечує сам
споживач.

Стаття 27 Закону України "Про
електроенергетику" передбачає, що
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність. Правопорушеннями в
електроенергетиці є, зокрема,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку,
пошкодження приладів обліку, порушення
правил користування енергією.

Згідно пункту 3.3 Правил,
відповідальність за збереження і
цілісність розрахункових засобів
обліку електричної енергії
покладається на власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

За порушення господарських зобов'язань
до суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором (стаття 235 ГК України).

Аналіз підпункту 3 пункту 13 Договору
дозволяє зробити висновок, що сторони
передбачили можливість застосування
оперативно-господарських санкцій, як
виду відповідальності, за пошкодження
приладу обліку. У вказаному пункті
Договору також зазанчено про
застосування оперативно-господарських
санкцій ("розрахунки за час порушення")
у відповідності до Правил.

Частиною 1 статті 236 ГК України,
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо. Згідно з
частиною 2 вищезазначеної статті
перелік оперативно-господарських
санкцій, встановлений у її першій
частині, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Зі змісту вказаних положень чинного
законодавства, вбачається, що рішення
постачальника електричної енергії про
донарахування споживачу вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією.

Підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною.
Оперативно-господарські санкції
застосовуються стороною, яка потерпіла
від правопорушення, у позасудовому
порядку та без попереднього
пред'явлення претензії порушнику
зобов'язання (частина 1 статті 237 ГК
України).

Відповідно до пункту 6.40 Правил, у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006
року за № 782/12656 (далі - Методика).

Підпунктом 3 пункту 2.1. Методики
передбачено, що остання застосовується
на підставі акта про порушення,
складеного в порядку, установленому
цією Методикою, з урахуванням вимог
Правил та в разі виявлення зокрема
таких порушень Правил: пошкодження
приладів обліку (розбите скло,
пошкодження цілісності корпусу тощо),
інших дій споживача, які призвели до
зміни показів приладів обліку
(фіксація індикатором впливу
постійного (змінного) магнітного або
електричного полів (у разі
підтвердження факту встановлення та
передачі на збереження споживачу цього
індикатора), використання фазозсувного
трансформатора тощо).

Пунктом 1.2 Правил визначено, що
недоврахована електрична енергія - це
обсяг електричної енергії,
використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований
розрахунковими засобами обліку або
врахований неправильно.

Згідно пункту 6.42 Правил, на підставі
акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Комісія з розгляду актів порушень
створюється постачальником
електричної енергії
(електропередавальною організацією) і
має складатися не менше ніж з трьох
уповноважених представників
постачальника електричної енергії.
Споживач має бути повідомлений про
час і дату засідання комісії не пізніше
ніж за 5 робочих днів до призначеного
дня засідання і має право бути
присутнім на засіданні комісії.
Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом
з протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків. Споживач має право
оскаржити рішення комісії в суді. У
разі звернення до суду впродовж 10
робочих днів з дня вручення протоколу
споживачу останній має право не
оплачувати виставлені рахунки до
вирішення спірних питань у судовому
порядку. Постачальник електричної
енергії (електропередавальна
організація) під час вручення
протоколу споживачу зобов'язаний
ознайомити споживача з його правом
щодо можливості оскарження рішення
комісії.

Посилання позивача на те, що для
нарахування вартості необлікованої
електроенергії, відповідач повинен
довести ознаки умисного
несанкціонованого втручання
споживачем в роботу лічильника та
зменшення показників приладу обліку
судом відхиляються з огляду на
наступне.

Статтею 26 Закону України "Про
електроенергетику", пунктом 3.3. Правил,
пунктом 2.1.3. Методики, а також пунктом
13.3. Договору, передбачена
відповідальність споживача не лише в
разі втручання в роботу лічильника та
позаоблікового споживання
електроенергії, а також і за
пошкодження приладів обліку. При цьому
пошкодження приладів обліку є окремим
порушенням, яке не потребує доведення
факту втручання в роботу лічильника.

З наведених норм слідує, що сам по собі
факт пошкодження приладів обліку, в
тому числі розбите скло, пошкодження
цілісності корпусу тощо, незалежно від
мети та можливості безоблікового
споживання електроенергії, є
самостійною достатньою підставою для
донарахування вартості електричної
енергії згідно положень Правил та
Методики.

Таким чином, за вчинене відповідачем
порушення, що зафіксовано в Акті,
передбачено застосування
відповідальності згідно підпункту 3
пункту 2.1 Методики.

Твердження позивача про те, що
відповідачем не встановлено факт
втручання в роботу лічильника,
використання необлікованої енергії та
не з'ясовано причин пошкодження
лічильника, а також про те, що такі
обставини можуть бути доведені лише
результатами проведення відповідної
експертизи, не ґрунтуються на приписах
діючих норм законодавства, з огляду на
наступне.

В абзаці 10 пункту 2.1 Методики зазначено,
що у разі незгоди споживача із
зафіксованим в акті про порушення
фактом пошкодження пломб та/або
приладів обліку факт пошкодження
встановлюється експертизою,
проведеною відповідно до
законодавства. До отримання
енергопостачальною компанією
результатів експертизи Методика не
застосовується.

Отже, з наведеного випливає, що
експертиза призначається лише у
випадку незгоди споживача саме з
виявленим фактом пошкодження
лічильника.

Зафіксоване в Акті пошкодження приладу
обліку позивачем не оспорювалося.

Натомість, підписаний позивачем Акт
містить пояснення, в якому він як
споживач погоджується з виявленим
фактом пошкодження засобу обліку.

За таких обставин, необхідність
проведення експертизи у спірних
правовідносинах позивачем не доведена,
оскільки експертиза здійснюється з
метою отримання даних щодо
підтвердження факту пошкодження
лічильника за умови незгоди споживача.

Водночас судом перевірено
правильність нарахування позивачу
вартості необлікованої електричної
енергії як санкції за виявлене
порушення та встановлено, що
здійснений відповідачем розрахунок
відповідає вимогам пункту 2.5. Методики.

У відповідності до пункту 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
основними засадами судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Згідно статті 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За положеннями статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на встановлені обставини
справи суд приходить до висновку про
правомірність застосування
енергопостачальником до споживача
оперативно-господарської санкції у
вигляді нарахування плати за
необліковану електроенергію, тому
вимоги позивача про її скасування
безпідставні.

На підставі статті 49 ГПК України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Повне рішення складено 20.05.2014 р.

Суддя
Качур А.М.