ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 р.
Справа №22/126

Господарський суд Львівської області у
складі судді Іванчук С.В., при секретарі
Білані О.Г. розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи за
позовом: Приватного підприємства
«Колорит», м.Львів

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства «Агросервіс»,
м.Кам'янка-Бузька Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі
39597грн. 75коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Назаркевич В.М. -
представник (довіреність №158 за вих.№37
від 19.05.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали, за
клопотанням присутнього представника
відповідача в судовому засіданні не
проводилася технічна фіксація
судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області поступив позов
Приватного підприємства «Колорит» до
Відкритого акціонерного товариства
«Агросервіс» про стягнення винагороди
за надання брокерських послуг в сумі
7502грн. 40коп., біржового збору в сумі
1000грн. 32коп., штрафу в розмірі 30000грн.
00коп., інфляційних втрат у розмірі
963грн. 71коп. та 3% річних в розмірі 131грн.
32коп.

Ухвалою суду від 08.05.2009р. порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 04.06.2009р. За
згодою сторін, в судовому засіданні
04.06.2009р. судом оголошено перерву до
16.06.2009р. З метою повного та
всестороннього розгляду справи та для
надання сторонами додаткових доказів в
обґрунтування своїх вимог і
заперечень, розгляд справи відкладався
на 28.07.2009р.

Ухвалою суду від 28.07.2009р. задоволено
клопотання представника відповідача
про зупинення провадження у справі
№22/126 і зупинено провадження у даній
справі. Суд зупинив провадження у
справі до набрання законної сили
рішенням господарського суду
Львівської області у справі №26/109 за
позовом Приватного підприємства
«Колорит» до Відкритого акціонерного
товариства «Агросервіс» про стягнення
77784грн. 06коп.

Згідно розпорядження голови
господарського суду Львівської
області від 21.10.2010р., справу №22/126,
автоматизованою системою розподілу
передано на розгляд судді Іванчук С.В.

Сторонами жодних повідомлень про
результати розгляду спору у справі
№26/109, станом на 28.04.2014р. суду не надано.
Судом встановлено, що 22.02.2012р.
господарським судом Львівської
області прийнято рішення у справі №32/73
(26/109) про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що 22.02.2012р. господарським
судом Львівської області було прийнято
рішення у справі №32/73 (26/109), яке набрало
законної сили, суд ухвалою від 28.04.2014р.
поновив провадження у справі №22/126 і
призначив її до судового розгляду на
20.05.2014р.

В судове засідання 20.05.2014р. позивач явки
повноважного представника не
забезпечив, вимоги ухвали суду від
28.04.2014р. не виконав. Причини неявки суду
не повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №141. Жодних заяв чи
клопотань на адресу суду від позивача,
станом на 20.05.2014р. не поступало.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із
внесеними змінами і доповненнями) в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони
покладається обов'язок доводити їх
вимоги чи заперечення. Згідно вимог
ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають
рівні процесуальні можливості у
захисті їхніх процесуальних прав і
законних інтересів, у наданні доказів,
заявленні клопотань та здійсненні
інших процесуальних прав. Відповідно
до ст.75 ГПК України, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. З
врахуванням належного повідомлення
про час та місце проведення судового
розгляду усіх сторін, судом
забезпечено сторонам рівні
процесуальні можливості у захисті
їхніх процесуальних прав і законних
інтересів, у наданні доказів та
здійсненні інших процесуальних прав, з
врахуванням наведеного, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі матеріалами, яких достатньо
для встановлення обставин та вирішення
спору по суті, згідно ст.75ГПК України.

В судове засідання 20.05.2014р. представник
відповідача явку забезпечив, проти
позову заперечив з підстав, викладених
у відзиві за вих.№29 від 12.05.2014р.
(вх.№21539/14 від 20.05.2014р.) на позовну заяву
і просить суд у задоволенні позову
відмовити повністю. В обґрунтування
своїх заперечень, відповідач зазначає,
що підставою для стягнення позивача з
відповідача коштів є виконання
договору-доручення від 18.08.2008р. №1-18/08-08.
У листопаді 2009р. ВАТ «Агросервіс»
звернувся до господарського суду
Львівської області з позовною заявою
до ПП «Колорит» про визнання недійсним
договору-доручення від 18.08.2008р. № 1-18/08-08
у зв'язку з суперечністю вимогам
закону, оскільки його підписано від
імені позивача особою без необхідних
повноважень. Рішенням господарського
суду Львівської області від 02.09.2010р. у
справі №30/225 в позові відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.03.2011р. у
справі№30/225 зазначене рішення суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нове рішення про задоволення позову, та
визнано недійсним договір-доручення
від 18.08.2008р. №1-18/08-08. Щодо надання
брокерських послуг, що підписаний
ОСОБА_3 від імені ВАТ «Агросервіс».
Постановою Вищого господарського суду
України від 14.07.2011 року касаційну
скаргу приватного підприємства
"Колорит" залишено без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 24.03.2011р. без
змін. Договір-доручення від 18.08.2008р.
№1-18/08-08 підписаний не уповноваженою
особою, що свідчить про його
недійсність, та в силу приписів ст.216
Цивільного кодексу України вказаний
договір не може створювати юридичних
наслідків. Відтак відповідач зазначив,
що оскільки договір-доручення, який є
однією з підстав для задоволення
позову у справі про стягнення 39597,75грн.
за надані послуги на виконання
вищезгаданого договору-доручення від
18.08.2008р. №1-18/08-08 (підставою для
звернення ПП «Колорит» з позовом про
стягнення з ВАТ «Агросервіс» коштів) -
визнаний у судовому порядку недійсним
(недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю), то у
цьому випадку немає підстав для
задоволення позову ПП «Колорит» про
стягнення з ВАТ «Агросервіс» коштів за
неналежне виконання господарського
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору-доручення від 18.08.2008р. №1-18/08-08.
Також відповідач зазначив, що 22.02.2012р.
господарським судом Львівської
області прийнято рішення у справі №32/73
(26/109) про відмову в задоволені позову
про стягнення 77784,06грн., яке набрало
законної сили.

Крім цього, представник відповідача,
через канцелярію суду (вх.№2547/14 від
20.05.2014р.) подав клопотання про заміну
відповідача його правонаступником.
Розглянувши клопотання (вх.№2547/14 від
20.05.2014р.) представника відповідача про
заміну відповідача правонаступником,
суд вважає, що таке клопотання підлягає
задоволенню з огляду на наступне. Як
вбачається із протоколу зборів
засновників Товариства з додатковою
відповідальністю «Агро-Сервіс» від
15.07.2011р., Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
«Агро-Сервіс» від 2012р. та з
інформаційної довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців відповідач
- Відкрите акціонерне товариство
«Агросервіс» припинив свою діяльність
і його правонаступником є Товариство з
додатковою відповідальністю
«Агро-Сервіс».

Частиною 1 ст.25 ГПК України передбачено,
що у разі смерті або оголошення
фізичної особи померлою, припинення
діяльності суб'єкта господарювання
шляхом реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення),
заміни кредитора чи боржника в
зобов'язанні, а також в інших випадках
заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, господарський суд залучає
до участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії судового процесу.

У зв'язку із викладеним, суд вважає за
необхідне залучити до участі у справі
правонаступника відповідача
Відкритого акціонерного товариства
«Агросервіс» - Товариство з додатковою
відповідальністю «Агро-Сервіс».

Дослідивши подані суду документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, сукупно оцінивши докази, які
мають значення для справи,
господарський суд Львівської області,
в с т а н о в и в:

18.08.2008 р. між Приватним підприємством
«Колорит» (брокерська контора №5) та
Відкритим акціонерним товариством
«Агросервіс» (клієнт) від імені якого
згідно преамбули діяв голова правління
ОСОБА_4 був підписаний договір -
доручення №1-18/08-08 щодо надання
брокерських послуг, згідно із яким
клієнт доручає, а брокерська контора
зобов'язується зареєструвати спотовий
експортний біржовий контракт від імені
та за рахунок клієнта на товарній біржі
"Львівська Універсальна", керуючись
Правилами біржової торгівлі,
прийнятими на ній, по експорту 1000 т.
насіння ріпаку загальною вартістю 1170000
польських злотих з базисом постачання
DDU (елеватор м. Ярослав, вул.Збожова) (п.1).
Отримавши зареєстровані два
примірники спотових експортних
біржових контрактів, посвідчення про
реєстрацію та звіт брокерської
контори, клієнт зобов'язаний у
трьохденний термін сплатити
брокерській конторі винагороду за
виконання даного договору - доручення
(п. 2.3.5.). Якщо клієнт має заперечення до
звіту брокерської контори, він
зобов'язаний у дводенний термін з
моменту отримання звіту повідомити про
них брокера брокерської контори. У
протилежному випадку звіт вважається
прийнятим клієнтом (п.2.3.6.).

18 серпня 2008р. відповідачем укладено та
зареєстровано від імені позивача
Спотовий експортний біржовий контракт
№ S-E-5 (далі по тексту-контракт). Даний
контракт зареєстрований на Товарній
біржі "Львівська Універсальна" на
основі контракту № б/н від 04.08.2008 р. та
на підставі ст.15 Закону України "Про
товарну біржу", про що зроблено
відповідний запис у журналі реєстрації
спотових експортних біржових
контрактів за № S-E-5 та видано
посвідчення про реєстрацію № 5 від
18.08.2008р.

18 серпня 2008р. відповідачем було
складено Звіт брокерської контори
(Додаток № 1 до Договору-доручення №
1-18/08-08), який підписаний від імені ПП
"Колорит" ОСОБА_6, а від імені ВАТ
"Агросервіс" ОСОБА_3

Відповідно до п. 4.3 договору-доручення
№1-18/08-08 від 18.08.2008р. за виконання даного
договору відповідач оплачує послуги
позивача у розмірі 0,3% від суми
зареєстрованого спотового експортного
біржового контракту, але не менше 200,00
грн.

Згідно п. 4.4 договору-доручення №1-18/08-08
від 18.08.2008р. розміри та розрахунок суми,
що підлягає оплаті відповідачем на
користь позивача зазначаються у звіті
та виставленому рахунку позивача.

Оплата послуг позивача здійснюється
платіжним дорученням на розрахунковий
рахунок позивача або через
розрахунковий рахунок ЛУТБ на протязі
трьох банківських днів з моменту
отримання відповідачем звіту позивача
(п. 4.5 договору-доручення).

18.08.2008р. позивачем було складено звіт
брокерської контори згідно якого
розмір винагороди, яку відповідач
повинен сплатити позивачу становить
7502грн. 40коп.

Позивач на підставі договору-доручення
№1-18/08-08 від 18.08.2008р. просить стягнути з
відповідача штрафу в розмірі 30000грн.
00коп.; винагороди за надання
брокерських послуг в сумі 7502грн. 40коп.,
біржового збору в сумі 1000грн. 32коп. та
на підставі ст.625 ЦК України у зв'язку із
простроченням виконання зобов'язання
передбаченого договором-доручення
№1-18/08-08 від 18.08.2008р. позивач нарахував
відповідачу інфляційні втрати у
розмірі 963грн. 71коп. та 3% річних в
розмірі 131грн. 32коп.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що рішенням
господарського суду Львівської
області від 02.09.2010р. у справі №30/225 у
задоволенні позову Відкритого
акціонерного товариства «Агросервіс»
до Приватного підприємства «Колорит»
про визнання недійсним
договору-доручення від 18.08.2008р. №1-18/08-08,
підписаного від імені ВАТ «Агросервіс
ОСОБА_3, який не мав повноважень на його
вчинення - відмовлено. Постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.03.2011р. у
справі №30/225 апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Агросервіс» задоволено, рішення
господарського суду Львівської
області від 02.09.2010р. скасовано та
прийнято нове рішення про задоволення
позовних вимог, якою визнано недійсним
договір-доручення №1-18/08-08 від 18.08.2008р.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.07.2011р. у справі №30/225
касаційну скаргу Приватного
підприємства «Колорит» залишено без
задоволення, а постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.03.2011р. без змін.

У постанові Вищого господарського суду
Львівської області від 14.07.2011р.
зазначено, що суд апеляційної
інстанції, встановивши відсутність у
ОСОБА_3 повноважень на укладення
договорів від імені позивача з ПП
"Колорит", недоведеність обставин щодо
схвалення позивачем спірного
договору-доручення (в п. 4.3 якого
цифрами зазначено 0,3 %, а прописом - нуль
цілих три сотих відсотка), підписаного
від його імені ОСОБА_3, та доведеність
обставин, пов'язаних з виконанням
договору-доручення №1-18/08-08 від 18.08.2008р.,
підписаного від імені ВАТ "Агросервіс"
головою правління ОСОБА_4 та від імені
ПП "Колорит" ОСОБА_6 шляхом укладення
від імені позивача відповідачем в
особі брокера ОСОБА_6 спотового
експортного біржового контракту №Е-5
від 18.08.2008 року та його подальше
виконання, правомірно задовольнив
вимоги про визнання спірного
договору-доручення щодо надання
брокерських послуг недійсним,
скасувавши незаконне рішення суду
першої інстанції. Відтак, судами
апеляційної та касаційної інстанцій
встановлено, що сторонами в момент
укладення спірного договору не
дотримано вимог, встановлених частиною
2 ст.203 ЦК України, а саме укладено
ОСОБА_3 без наданих йому на те
повноважень та без наступного
схвалення цього договору, що
відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, є
підставою для визнання його недійсним.

Згідно ст.35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи, що підставою для подання
даного позову у справі №22/126 був
укладений між Відкритим акціонерним
товариством "Агросервіс" та Приватним
підприємством "Колорит"
договір-доручення щодо надання
брокерських послуг №1-18/08-08 від 18.08.2008р.,
а предметом даного позову була сума
заборгованості, штрафні санкції,
інфляційні та річні, які позивач (ПП
«Колорит») просив стягнути за
невиконання відповідачем (ВАТ
«Агросервіс») умов договору-доручення
№1-18/08-08 від 18.08.2008р., який визнаний
недійсним у судовому порядку, відтак
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
про стягнення винагороди за надання
брокерських послуг в сумі 7502грн. 40коп.,
біржового збору в сумі 1000грн. 32коп.,
штрафу в розмірі 30000грн. 00коп.,
інфляційних втрат у розмірі 963грн. 71коп.
та 3% річних в розмірі 131грн. 32коп. є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

В порядку ст.43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

За умовами ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, подані
докази, позовні вимоги є
необґрунтованими, не підтверджені
належними доказами, тому задоволенню
не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК
України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 25, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82-85
ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю

Суддя
Іванчук С.В.

Повне рішення складено 22.05.2014р.