ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014 р.
Справа № 914/1354/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

від позивача Яцинич Я.Я. - адвокат
(довіреність б/н від 12.05.2014р.); Ціхонь Н.Б.
- керівник ПП "ФКТ-ПРІОР";

від відповідача не з'явився.

За участю представників сторін:

від позивача Яцинич Я.Я. - адвокат
(довіреність б/н від 12.05.2014р.); Ціхонь Н.Б.
- керівник ПП "ФКТ-ПРІОР";

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Приватним
підприємством "ФКТ-ПРІОР" до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Енерго Інвест"
про стягнення 39 922,24 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 14.05.2014р. Ухвалою
суду від 14.05.2014р. розгляд справи
відкладено на 28.05.2014р.

Представник позивача на виконання
вимог ухвал суду подав супровідний
лист (вх. №23440/14 від 28.05.2014р.) про
долучення до матеріалів справи витягу
з ЄДРЮО та ФОП Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Енерго Інвест".
Представники позивача позовні вимоги
підтримали повністю, просили позов
задоволити з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив. Станом на 28.05.2014р. від
відповідача не повернулось поштові
повідомлення про вручення йому ухвал
суду від 18.04.2014р. та 14.05.2014р. або поштові
конверти без вручення їх адресату. Дана
ухвала надсилалась відповідачу на
адресу вказану позивачем у позовній
заяві, а також у долученому до
матеріалів справи витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а саме: 81500,
Львівська область, Городоцький район,
м.Городок, вул.Львівська, 38 «М».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України,
суддя, прийнявши позовну заяву, не
пізніше трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від
26.12.2011р. № 18 із внесеними змінами та
доповненнями «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Отже, суд виконав умови Господарського
процесуального кодексу України щодо
належного повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи. До
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Інші адреси відповідача, крім
вказаної у позовній заяві та у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців суду
невідомо.

Станом на 28.05.2014р. від відповідача
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України при відсутності
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представників позивача, суд,-

встановив:

10.01.2013р. між Приватним підприємством
«Західенерго Інвест» (надалі -
покупець) та Приватним підприємством
«ФКТ-Пріор» (надалі - продавець)
укладено договір поставки №83,
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується поставити покупцю
електротехнічну продукцію (надалі -
продукція), партіями, в кількості і
асортименті згідно із видатковими
накладними на умовах визначених цим
договором, а покупець зобов'язується
прийняти та здійснити своєчасно оплату
цієї продукції.

Відповідно до п.2.2. договору видаткові
накладні на продукцію, оформленні при
прийманні продукції в пункті поставки,
підтверджують кількість фактично
прийнятої продукції, яку покупець
зобов'язаний оплатити на підставі
виставленого рахунку та у строки
згідно даного договору.

Згідно із п.2.3. договору загальна
вартість даного договору визначається
вартістю продукції, поставленої
протягом дії даного договору

Пунктом 3.4. договору передбачено, що
право власності на продукцію
переходить від продавця до покупця з
моменту поставки продукції в пункт
поставки, що підтверджується належним
чином оформленої накладної на
продукцію або декларації перевізника.
В цей момент переходить до покупця і
ризик випадкової загибелі продукції.
Факт отримання продукції покупцем
підтверджується даним дорученням і
підписання ним відповідної видаткової
накладної.

Відповідно до п.4.2. договору покупець
здійснює 100% передоплату кожної
конкретної партії (поставки).

Як зазначено у позовній заяві, ПП
«ФКТ-ПРІОР» поставило ПП «Західенерго
Інвест» продукцію на суму 80 922,24 грн.
Однак покупець порушив умови договору
щодо оплати за поставлену продукцію,
здійснивши лише часткову оплату на
суму 41 000,00 грн. Неоплаченим залишився
товар на суму 39 922,24 грн.

Крім того, 01.08.2013р. між Приватним
підприємством «Західенерго Інвест»
(первісний боржник), Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Захід-Енерго Інвест» (надалі - новий
боржник) та Приватним підприємством
«ФКТ-Пріор» (надалі - кредитор) укладено
договір про переведення боргу,
відповідно до умов якого первісний
боржник переводить на нового боржника
борг (грошове зобов'язання) у розмірі 39
922,24 грн., що виник на підставі п.3.3.
договору поставки №83 від 10.01.2013р.,
укладеного між первісним боржником та
кредитором.

Як стверджує позивач станом на дату
подання позовної заяви до суду
відповідач не погасив заборгованість в
розмірі 39 922,24 грн.

Таким чином Приватне підприємство
«ФКТ-ПРІОР» звернулось до
господарського суду Львівської
області та просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Енерго Інвест"
заборгованість в розмірі 39 922,24 грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників (а) позивача,
оцінивши зібрані докази, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи між
Приватним підприємством «Західенерго
Інвест» та Приватним підприємством
«ФКТ-Пріор» був укладений договір
поставки №83 від 10.01.2013р.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вказаним договором
підтверджується видатковою накладною
№22 від 25.01.2013р. на суму 80 922,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а
зокрема із долучених позивачем до
матеріалів справи банківських виписок
покупцем було оплачено продукцію на
загальну суму 41 000,00 грн. Докази оплати
решти товару в матеріалах справи
відсутні.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, між ПП «Західенерго Інвест»,
ТзОВ «Захід-Енерго Інвест» та ПП
«ФКТ-Пріор» укладено договір про
переведення боргу, відповідно до умов
якого ПП «Західенерго Інвест»
переводить на ТзОВ «Захід-Енерго
Інвест» борг (грошове зобов'язання) у
розмірі 39 922,24 грн., що виник на підставі
п.3.3. договору поставки №83 від 10.01.2013р.,
укладеного між ПП «Західенерго Інвест»
та ПП «ФКТ-Пріор».

Відповідно до ст.520 ЦК України боржник у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою (переведення боргу) лише за
згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно із ст. 521 ЦК України форма
правочину щодо заміни боржника у
зобов'язанні визначається відповідно
до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

В матеріалах справи відсутні докази
погашення заборгованості відповідачем
(новим боржником), яка перейшла до нього
на підставі договору про переведення
боргу від 01.08.2013р.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога Приватного підприємства
"ФКТ-ПРІОР" про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Захід-Енерго Інвест" 39 922,24 грн. боргу є
обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, не спростована
відповідачем та підлягає задоволенню.

Крім того, в матеріалах справи
міститься акт звіряння взаємних
розрахунків за період 2013р. підписаний
між позивачем та відповідачем,
відповідно до якого розмір
заборгованості становить 39 922,24 грн.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №1452 від 02.04.2014р.
на суму 1 827,00 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Захід-Енерго Інвест"
(81500, Львівська область, м.Городок,
вул.Львівська, 38 «М», ) на
користь Приватного підприємства
"ФКТ-ПРІОР" (79017, м.Львів, вул.Зелена, 51,
кв.10, ) заборгованість в
розмірі 39 922,24 грн. та судовий збір в
розмірі 1 827,00 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 02.06.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.