КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. Справа№ 02/5026/1031/2011

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Шевченка Е.О.

за участю секретаря судового засідання
Криворотько В.В.

представників сторін:

від позивача - Перетятько С.М., дов.
№ 110/03 від 05.03.2014 року;

від відповідача - не з'явилися;

від ДВС - не з'явилися,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду
Черкаської області

від 11.03.2014 року

за скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

на дії Соснівського
відділу державної виконавчої служби

Черкаського міського
управління юстиції

у справі № 02/5026/1031/2011 (суддя
Пащенко А.Д.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в

особі Черкаської
філії Публічного акціонерного
товариства

«Брокбізнесбанк»

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про розірвання договору
та стягнення 197 820,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 11.03.2014 року по
справі № 02/5026/1031/2011 скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на дії
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції залишено
без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Черкаської області від 11.03.2014 року по
справі № 02/5026/1031/2011 скасувати та
передати справу на новий розгляд до
Господарського суду Черкаської
області.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження в наступному складі
колегії суддів: головуючий суддя -
Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О.,
Шевченко Е.О. та призначено до розгляду
на 13.05.2014 року.

13.05.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в особі Черкаської
філії Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» надійшов
відзив на апеляційну скаргу, у якому
позивач просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржуване судове рішення
місцевого господарського суду як таке,
що прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Інші представники сторін у судові
засідання не з'явилися, будь-яких
клопотань з цього приводу суду не
надходило.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму від 26 грудня 2011 року № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної
постанови Пленуму, у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження надсилалась сторонам за
адресами вказаними у позовній заяві та
апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим
здійснити розгляд апеляційної скарги
за наявними матеріалами справи та без
участі відсутніх представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(далі - боржник, ФО-П ОСОБА_3) є боржником
у зведеному виконавчому провадженні №
36677479 від 06.02.2013 року про стягнення з ФО-П
ОСОБА_3 заборгованості, зокрема за
наказом від 26.09.2011 року, виданим на
виконання рішення Господарського суду
Черкаської області від 09.06.2011 року у
справі № 02/5026/1031/2011.

29.09.2011 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 29123822 з виконання наказу № 02/5026/1031/2011,
виданого Господарським судом
Черкаської області 26.09.2011 року (т. 1 а.с.
213).

В ході виконавчого провадження
виявлено, що за боржником
зареєстрована на праві приватної
власності частка не визначена
квартири, яка розташована у АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 06.10.1993 року, що
підтверджується довідкою від 28.02.2012
року виданою КП «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації».

Постановою державного виконавця від
14.11.2012 року, при примусовому виконанні
наказу господарського суду від 26.09.2011
року у справі № 02/5026/1031/2011, накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику за адресою АДРЕСА_1, у межах
суми звернення стягнення 200 119,45 грн. (т.1.
а.с. 230).

20.05.2013 року державний виконавець
звернувся до Соснівського районного
суду міста Черкаси з поданням про
виділення частки майна боржника.

Ухвалою Соснівського районного суду
міста Черкаси від 26.06.2013 року, визначено
належну частку ОСОБА_3 в розмірі 1/3
частини в праві власності на квартиру
АДРЕСА_1. Ухвала вступила в законну силу
02.07.2013 року.

20.08.2013 року державним виконавцем
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції
Миколаєнко Т.М. складено акт опису й
арешту майна, а саме 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 та належить боржнику.

З Акту опису й арешту майна вбачається,
що опис проведений в присутності
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відмовилися від
підпису на Акті опису й арешту майна,
відповідний запис міститься в
зазначеному акті. Вказаний акт
підписаний двома понятими.

Жодного порушення державним
виконавцем вимог чинного
законодавства при проведенні опису й
арешту 1/3 частини квартири не
вбачається.

Стосовно посилання боржника в своїй
заяві на необхідність звернення
стягнення спочатку на грошові кошти,
потім на рухоме майно, а саме
автомобілі, які належать йому на праві
власності та були надані в заставу
банку, а лише потім на нерухоме майно,
колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи містяться докази
звернення державного виконавця до
банків, у яких були відкриті рахунки
боржника, проте кошти на них відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що
постановою державного виконавця від
14.11.2012 року, при примусовому виконанні
наказу господарського суду від 26.09.2011
року у справі № 02/5026/1031/2011, оголошено
розшук автотранспортних засобів, а
саме: автомобіль марки Citroen C-4 PICASSJ 5P N2 2.01
BP, номер кузова НОМЕР_1; Citroen C-4 3PVTR1.61,
номер кузова НОМЕР_2; Citroen BERLINGO VU FG800 1.41,
номер кузова НОМЕР_3; Citroen JAMPLY FT 10 L1H1 1.6HDI,
номер кузова НОМЕР_4, що належать
боржнику та які знаходяться у заставі
банку (т.1 а.с. 231).

Крім того, з наданих державним
виконавцем письмових пояснень
вбачається, що загальний борг боржника
у зведеному виконавчому провадженні
складає 1 236 792,96 грн.

Приписами ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника, інші цінності. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. У разі
якщо боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Отже, жодних порушень в порядку
звернення стягнення виконавцем
допущено не було.

Стосовно посилання боржника на
відсутність його підпису на Акті опису
й арешту майна, колегія суддів
зазначає, що законодавством України
про виконавче провадження не
передбачено обов'язковість як
присутності боржника при вказаних
діях, так і підпису ним акту опису та
арешту майна.

Стосовно посилання боржника на те, що в
квартирі постійно проживають
неповнолітня дитина та батьки
пенсіонери, а стягнення не може бути
звернено на такі види майна та
предмети, що належать боржникові на
праві власності або є його часткою у
спільній власності, необхідній для
боржника, членів його сім'ї та осіб, які
перебувають на його утриманні.

Колегія суддів звертає увагу, що
Законом не заборонено державній
виконавчій службі описувати належну
боржнику частку в квартирі. Її опис та
арешт не можуть розцінюватися як
реалізація квартири, тому для
складання акта опису й арешту майна не
має значення, хто в цій квартирі
проживає.

Слід звернути увагу на те, що боржник не
вживав заходів щодо добровільного
виконання наказу господарського суду у
даній справі протягом більше 2-х років,
не виконав у добровільному порядку
судове рішення і після прийняття
рішення про арешт нерухомого майна, не
запропонував державному виконавцеві
звернути стягнення на наявні інші види
майна, достатні для виконання рішення
суду.

Таким чином вказані доводи скаржника у
скарзі не відповідають встановленим
обставинам справи.

В апеляційній скарзі боржник
посилається на те, що суд першої
інстанції не повідомив його про місце,
дату та час судового засідання.

Проте, по-перше, з матеріалів справи
вбачається, що за клопотанням боржника
розгляд справи відкладався двічі для
надання додаткових пояснень та
доказів, а по-друге, ч. 2 ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що неявка
боржника чи стягувача в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
скарги.

Отже, судом не було порушено вимог
процесуальних норм.

Стосовно посилання на можливість
надання відомостей про інше майно, на
яке може бути звернуто стягнення,
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Тобто, апелянт не позбавлений права на
сьогоднішній день звернутися з
вказаною заявою до державного
виконавця.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що скарга ФО-П ОСОБА_3
є необґрунтованою і задоволенню не
підлягає.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
під час розгляду даної справи.

Зважаючи на наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
ухвалу Господарського суду Черкаської
області від 11.03.2014 року по справі №
02/5026/1031/2011, прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 33-34, 43, 99, 101-106, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду Черкаської області від 11.03.2014 року
по справі № 02/5026/1031/2011 залишити без
змін.

2. Матеріали справи № 02/5026/1031/2011
повернути до Господарського суду
Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
С.О. Алданова

Е.О. Шевченко

Повний текст рішення складено 16.05.2014
року.