ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.05.2014
Справа № 905/2399/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Величко Н.В.

при помічнику судді Юрової Ю.С.

за участю представників

від позивача: Сагайдак Л.Ю. - за
довіреністю від 04.02.2014р. № 21/1-395

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали

за позовною заявою: Управління
державної служби охорони при Головному
управлінні МВС України в Донецькій
області, м. Донецьк

до відповідача: Державного
підприємства Міністерства внутрішніх
справ України «Донбас-Інформ-Ресурси»,
м. Макіївка

про: стягнення 5215,50 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Управління державної служби охорони
при Головному управлінні МВС України в
Донецькій області звернулось до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з Державного
підприємства Міністерства внутрішніх
справ України «Донбас-Інформ-Ресурси»
боргу за договором термінового виклику
наряду міліції охорони № 6196/Ка від
01.01.13р. за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. у
розмірі 3638,76 грн. та штрафу за порушення
грошових зобов'язань у розмірі 1576,74 грн.

Нормативно вимоги обґрунтовані
статтями 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 612, 629
Цивільного кодексу України, статтями
193, 216, 217, 218, 230, 231, 232 Господарського
кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано
суду: договір виклику наряду міліції
охорони № 6196/Ка від 01.01.13р. з додатками,
розрахунок позовних вимог та статутні
документи підприємства, що долучені до
матеріалів справи.

Розгляд справи відкладався відповідно
до ст.77 ГПК України у зв'язку з неявкою
відповідача.

Відповідач в жодне судове засідання не
з'явився, письмового відзиву по суті
спору не надав.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи
у цій справі направлені відповідачу за
адресою, вказаною у позові і ця адреса
відповідає місцезнаходженню,
визначеному у витягу з Єдиного
держаного реєстру юридичних осіб та
фізичних-осіб підприємців, тому
вважається, що адресат (відповідач)
повідомлений про час і місце розгляду
справи належним чином, але не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні.

На переконання суду, наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення спору, тому
справа розглядається за наявними
матеріалами без участі відповідача
згідно статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи позивача, суд
виходить з наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.01.2013р. між позивачем, як виконавцем, та
відповідачем, як замовником, підписано
договір № 6196/Ка термінового виклику
наряду міліції охорони.

За умовами цього договору виконавець
на кошти отримані від замовника,
починаючи з 01.01.2013р., забезпечує
реагування НМО (виїзд наряду міліції
охорони на об'єкти з метою з'ясування
причин виклику) у разі надходження на
пульт централізованого спостереження
сигналу тривоги при використанні
замовником засобів ручної тривожної
сигналізації встановлених на об'єктах
замовника, які внесені до дислокації
(додаток № 1 до договору) та позначені
на план-схемі (додаток № 3 до договору).

Терміном надання послуг охорони є
визначений додатком № 1 до договору час
- з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. (п.1.2 договору)

Згідно пункту 1.3 договору, цей договір
не є договором охорони в розумінні
статті 978 ЦК України і тому не
встановлює обов'язків виконавця по
збереженню або схоронності майна
замовника та забезпеченні
недоторканості осіб, які знаходяться
на об'єкті, відповідно він (договір) не
передбачає обов'язків виконавця по
відшкодуванню збитків і шкоди завданих
замовнику діями третіх осіб.

На момент укладення договору вартість
охорони дорівнює 303,23 грн. на місяць з
ПДВ (п.2.1 договору).

У пункті 2.4 договору сторони визначили,
що перший платіж замовник зобов'язаний
здійснити впродовж трьох банківських
днів після підписання сторонами цього
договору. Усі наступні платежі
замовник зобов'язаний здійснювати не
пізніше п'яти днів до кінця місяця.
Тобто за п'ять днів до кінця кожного
поточного місяця замовник має оплатити
замовлені ним послуги, які виконавець
повинен буде надати в наступному
місяці.

Датою оплати (датою виконання
замовником зобов'язань) є дата
зарахування грошей на рахунок
виконавця (п. 2.6 договору).

Виконавець на вимогу замовника
щомісячно простими поштовими
відправленнями - листами надсилає
замовнику рахунки, податкові накладні,
акти виконаних робіт. За наявності
нарікань на якість або обсяг наданих
послуг, замовник повинен викласти свої
вимоги шляхом внесення відповідних
відомостей в акти виконаних робіт, або
у виді претензії. Акти виконаних робіт
із запереченнями або претензії
замовник повинен належним чином
вручити виконавцю (п.2.7 договору).

Згідно п. 2.8 договору, відсутність
впродовж десяти банківських днів,
після закінчення календарного місяця
нарікань на якість або обсяг наданих
виконавцем послуг (акти виконаних
робіт із запереченнями, претензії) є
прийняттям замовником послуг
виконавця в обсязі і вартістю,
визначеними дислокацією (додаток № 1 до
договору) та протоколом узгодження
вартості (додаток № 5 до договору). При
відсутності нарікань, підписання
сторонами актів виконаних робіт є
необов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України встановлює обов'язок замовника
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, встановлені у
договорі, якщо останнім передбачено
надання такої послуги за плату.

У відповідності з положеннями частини
першої статті 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За приписами статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Дана норма
кореспондує з пунктом 1 статті 193
Господарського кодексу України.
Статтею 629 Цивільного кодексу України
унормовано, що договір є обов'язковим
до виконання.

За твердженням позивача, в період дії
договору з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.
відповідач жодного разу не здійснив
оплату послуг, внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі
3638,76 грн.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні і відповідачем не надано
доказів наявності нарікань зі свого
боку на якість або обсяг наданих
позивачем як виконавцем послуг у
порядку, встановленому пунктом 2.7
договору № 6196/Ка від 01.01.13р., тому слід
вважати, що такі послуги є прийнятими
замовником (відповідачем) в обсязі і
вартістю, визначеними дислокацією
(додаток № 1 до договору) та протоколом
узгодження вартості (додаток № 5 до
договору), як це передбачено у пункті 2.8
цього договору.

Відповідачем не надано доказів оплати
послуг у встановленому договором №
6196/Ка від 01.01.13р. порядку і розмірі,
тверджень позивача про наявність
заборгованості у розмірі 3638,76 грн. не
спростував, тому позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
цього боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки
(штрафу).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що у
разі порушення зобов'язань обумовлених
пунктами 2.3, 2.4, 2.6 договору, замовник
сплачує виконавцю грошову суму у
розмірі 10% від суми кожного
невиконаного належним чином
зобов'язання. Якщо порушення, про які
йдеться мова в цьому пункті будуть
систематичні (два і більш рази) -
замовник сплачує виконавцю грошову
суму у розмірі 50% від суми кожного
невиконаного належним чином
зобов'язання.

Позивач на підставі п.6.2 договору
розрахував та пред'явив до стягнення з
відповідача штраф у загальному розмірі
1576,74 грн., у тому числі штраф 10% по
зобов'язанням січня - лютого 2013рр. на
суму 60,64 грн. та штраф 50% по
зобов'язанням березня - грудня 2013рр. на
суму 1516,10 грн.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок штрафу, пред'явлений до
стягнення з відповідача, суд дійшов
висновку щодо його обгрунтованості та
вірності, а тому вимоги в цій частині
підлягають задоволенню. Протилежного
відповідачем не доведено.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на встановлені судом
обставини та норми чинного
законодавства, позовні вимоги
Управління державної служби охорони
при Головному управлінні МВС України в
Донецькій області підлягають
задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 38, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління державної
служби охорони при Головному
управлінні МВС України в Донецькій
області до Державного підприємства
Міністерства внутрішніх справ України
«Донбас-Інформ-Ресурси» про стягнення
5215,50 грн., з яких борг у розмірі 3638,76 грн.
та штраф у розмірі 1576,74 грн. -
задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
Міністерства внутрішніх справ України
«Донбас-Інформ-Ресурси» (86114, м.
Макіївка, вул. Геологічна, буд. 3, код
ЄДРПОУ 8807392) на користь Управління
державної служби охорони при Головному
управлінні МВС України в Донецькій
області (83023, м. Донецьк, вул.
Ходаковського, буд. 10А, )
борг у розмірі 3638,76 грн., штраф у розмірі
1576,74 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Після набрання рішенням чинності
видати наказ.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили через
десять днів з дня його прийняття
(підписання) та може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом XII
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення підписано 29.05.2014р.

Суддя
Н.В. Величко

надруковано 3 прим.:

1 - у справу

2 - сторонам

вик.: Юрова Ю.С.