ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа № 926/551/14За
позовом публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 118
429,65 грн.

Суддя Паскарь А. Д.

представники сторін:

від позивача - Кесарева Г. І.,
довіреність № 10 від 07.10.2014;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство «Дельта Банк» звернулося з
позовом до Фізичної-особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
кредиту в сумі 118 429,65 грн.

Позов мотивується тим, що 31.10.2006 між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" та фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 11/КВ-06 на відкриття
невідновлювальної кредитної лінії (в
іноземній валюті), відповідно до якого
відповідач отримав кредитні кошти в
сумі 23 000,00 дол. США строком до 30.10.2009 зі
сплатою відсотків 14 % річних. 30.06.2010 між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк" та позивачем
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань Укрпромбанку
та користь позивача згідно пункту 4.1
якого Укрпромбанк передає (відступає)
позивачу права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, в тому
числі за кредитним договором,
стягнення за яким є предметом даного
спору. Однак, відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, внаслідок чого виникла
заборгованість у розмірі суми позову.

ФОП ОСОБА_1 відзиву на позов не надав, в
судових засіданнях двічі не з'являвся,
про причини неявки суд не повідомив,
вимоги суду, які викладені в ухвалах
про порушення провадження у справі від
10.04.2014 та про відкладення розгляду
справи від 06.05.2014 без поважних причин не
виконав.

Відсутність представника відповідача
та письмового відзиву на позовну заяву
не перешкоджають розглядові справи по
суті.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з викладених у позовній
заяві підстав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, встановивши фактичні обставини
у справі, дослідивши та оцінивши в
сукупності надані докази,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини між
сторонами, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позову з наступних
підстав.

31 жовтня 2006 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Український промисловий банк" та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,
укладено кредитний договір №11/КВ-06
(далі - Кредитний договір), відповідно
до умов якого кредитор відкриває
позичальнику невідновлювальну
відкличну кредитну лінію з лімітом
кредитування 23 000,00 дол. США, строком з
31.10. 2006 до 30.10.2009 для придбання
транспортних засобів, із процентною
ставкою - 14 % річних.

Згідно з пунктом 2.1 Кредитного договору
видача кредитних коштів здійснюється
траншами. Підставою для видачі кожного
окремого траншу є заява позичальника.

Додатком №1 до Кредитного договору
сторони погодили графік зменшення
заборгованості кредиту.

10 жовтня 2008 року між сторонами було
укладено додатковий договір про
внесення змін і доповнень до
Кредитного договору яким сторони
встановили, що банк відкриває
відновлювальну кредитну лінію на тих
самих умовах для поповнення обігових
коштів.

З наявної у матеріалах справи
банківської виписки по особовому
рахунку відповідача та платіжного
доручення №9823 від 06.11.2006 на суму 115 000,00
грн. вбачається, що позивач свої
зобов'язання за Кредитним договором
виконав належним чином, а саме надав
відповідачу кредит у належному
розмірі.

Відповідно до рішення Національного
банку України від 30.06.2010, між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
промисловий банк", публічним
акціонерним товариством "Дельта Банк"
(позивачем у справі) та Національним
банком України було укладено
трьохсторонній Договір про передачу
активів та кредитних зобов'язань
Укрпромбанку на користь Дельта Банку.

За таких обставин, ПAT "Дельта Банк"
набуло статусу нового кредитора згідно
статтями 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного
кодексу України та відповідно - всіх
процесуальних прав та обов'язків
позивача для стягнення заборгованості
з відповідача.

Згідно з пунктом 3.3 Кредитного
договору, виконання позичальником
зобов'язань за даним Кредитним
договором забезпечується всім
належним позичальнику майном та
коштами, на які може бути звернено
стягнення.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного
договору, повернення кредиту та сплата
відсотків за користування ними
здійснюється відповідачем шляхом
внесення щомісячних платежів,
відповідно до графіку зменшення ліміту
кредитування.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідача перед позивачем наявна
заборгованість у розмірі 118 429,65 грн., а
саме:

- заборгованість за кредитом - 92 231,49
грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення
кредиту - 6 094,94 грн.;

- заборгованість за відсотками - 17 669,25
грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення
відсотків - 1 167,64 грн.;

- комісія, яка передбачена кредитним
договором - 1 187,83 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату комісії -
78,50 грн.

Відповідно до частини першої статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною першою статті 1054 Цивільного
кодексу України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В силу вимог статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Стаття 230 Господарського кодексу
України передбачає штрафні санкції за
неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань. Штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 8.1 Кредитного договору
передбачена відповідальність за
порушення строків повернення кредиту
та/або сплати нарахованих процентів за
користування ним, відповідно до якого
позичальник сплачує банку пеню в 0,1% від
невчасно сплаченого платежу за кожен
день прострочення.

Відповідно до статті 220 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який прострочив виконання
господарського зобов'язання,
відповідає перед кредитором за збитки
завдані простроченням, і за
неможливість виконання, що випадково
виникла після прострочення.

Статтями 224, 229 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин, який порушив
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.
Учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням, а також сплатити
штрафні санкції.

Відповідно до частини першої статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, а частиною першою статті 43
цього кодексу встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позивачем
правомірно пред'явлено вищезазначені
вимоги, а позов, в цілому, підлягає
задоволенню у повному обсязі з
покладенням судових витрат на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" (м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код
34047020) заборгованість в сумі 118 429,65 грн.
та судовий збір в розмірі 2 368,58 грн.

Суддя
А. Паскарь