ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про призначення експертизи

28.05.2014р.
Справа № 905/7194/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Демідової
П.В., суддів Величко Н.В., Риженко Т.М.

Розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Марфін Банк", м. Іллічівськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тандем 2006", м. Торез
Донецької області

про стягнення заборгованості за
кредитним договором №00161/D від 20.01.2011р. в
сумі 4 455 012,04 грн. та звернення стягнення
в рахунок її погашення на заставлене
майно

Публічне акціонерне товариство "Марфін
Банк", м. Іллічівськ звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тандем 2006", м. Торез
Донецької області про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№00161/D від 20.01.2011р. в сумі 4 455 012,04 грн. та
звернення стягнення в рахунок її
погашення на заставлене майно.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором №00161/D від 20.01.2011р.,
у зв'язку з чим нараховує штрафні
санкції у вигляді пені та вимагає
звернення стягнення на майно, передане
відповідачем в заставу (іпотеку).

Ухвалою суду від 14.10.2013р. за вказаним
позовом порушено провадження по справі
№905/7194/13.

Цього ж дня від відповідача надійшов
відзив №88 від 07.11.2013р. на позов, в якому
він заперечив проти позовних вимог,
посилаючись на неможливість
одночасного стягнення кредитної
заборгованості та звернення її
стягнення на заставлене майно.

12 листопада 2013р. через канцелярію суду
від позивача надійшла заява №813/08 від
11.11.2013р. про уточнення позовних вимог, в
якій позивач зазначив про сплату
відповідачем заборгованості за
відсотками в сумі 19 394,93 грн., водночас,
повідомив про донарахування
заборгованості за відсотками в сумі 81
889,81 грн. та штрафних санкцій, у зв'язку з
чим просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№00161/D від 20.01.2011р., з яких кредитом в
сумі 4 309 990,00 грн., заборгованість за
відсотками в сумі 81 889,81 грн., пеню за
неповернення кредиту в сумі 100 943,00 грн.
та пеню за несплату відсотків в сумі 4
583,00 грн., штраф в сумі 43 200,00 грн., в
рахунок погашення якої звернути
стягнення на заставлене майно. З
урахуванням п.3.11 постанови Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», судом кваліфіковано
вищевказану заяву як збільшення
розміру позовних вимог та прийнято її
до розгляду.

У доповненнях до відзиву на позов №97
від 22.11.2013р. позивач зазначив про сплату
08.11.2013р. відсотків за користування
кредитом в сумі 19 364,93 грн. та повідомив
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №00161/D від 20.01.2011р. в
сумі 4 455 012,04 грн. з поручителів ТОВ
«Тандем 2006» на підставі рішення
Жовтневого районного суду
Дніпропетровської області від 18.11.2013р.
Аналогічної позиції відповідач
дотримався у доповненнях до відзиву
№107 від 06.12.2013р.

В поясненнях №893/08 від 04.12.2013р. позивач
зазначив про необґрунтованість
посилань відповідача щодо звернення
стягнення на заставлене майно,
вартість якого в 3,5 рази перевищує суму
заборгованості, оскільки з дати
укладення забезпечувальних угод
минуло майже три роки, при цьому
заставна вартість майна визначена
станом на лютий 2011р., при цьому з того
часу предмети застави активно
експлуатувались заставодавцем, а тому
з урахуванням дати випуску
транспортних засобів (1980, 1988) та їх
зношуваності, наразі вищевказане майно
значно втратило свою вартість.

14 квітня 2014р. від позивача надійшли
уточнення №259/08 від 09.04.2014р., в яких
повідомлено про реструктуризацію
спірної заборгованості шляхом
укладення додаткової угоди №3 до
кредитного договору №00161/D від 20.01.2011р.
та сплату простроченої заборгованості
за кредитом та відсотками, у зв'язку з
чим наразі позивач вимагає суд
стягнути з відповідача 148 726,00 грн., з
яких пеня за неповернення тіла кредиту
складає 100 943,00 грн., пеня за несплату
відсотків складає 4 583,00 грн. та штраф за
невиконання передбачених п.3.3.5.2
кредитного договору зобов'язань
складає 43 200,00 грн., в рахунок погашення
штрафних санкцій у вищевказаному
розмірі звернути стягнення на належні
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Тандем 2006»
транспортні засоби.

Проаналізувавши зміст вимог заявника,
викладених в уточненнях №259/08 від
09.04.2014р., у порівнянні з позовними
вимогами в редакції заяви №813/08 від
11.11.2013р., судом встановлено зменшення їх
розміру, що підтверджується позицією
позивача, викладеною у
поясненні-клопотанні №262/08 від 10.04.2014р.

Крім цього, у зазначеному
поясненні-клопотанні №262/08 від 10.04.2014р.
позивач просить суд призначити
комплексну (будівельно-технічну,
товарознавчу,
транспортно-товарознавчу) судову
експертизу транспортних засобів,
переданих в заставу за договорами
№№660, 662 від 18.02.2011р.

Як вбачається зі змісту заявлених
вимог, позивачем вимагається звернення
стягнення штрафних санкцій, нараховани
за неналежне виконання зобов'язань за
кредитним договором №00161/D від 20.01.2011р.,
на майно, передане в заставу за
договорами застави транспортного
засобу №№660, 662 від 18.02.2011р.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №00161/D від
20.01.2011р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тандем 2006»
Публічному акціонерному товариству
«Марфін Банк» передано в заставу:

на підставі договору застави
транспортного засобу №662 від 18.02.2011р. -
транспортний засіб (реєстраційний
номер АН 9172ЕА, рік випуску 1980, марка ЗИЛ,
модель 130, тип вантажний
підмітально-прибиральна, номер шасі
(кузова, рами) ХІМ130000А1757137, колір синій),
оцінений за згодою сторін в 23 700,00 грн.;

на підставі договору застави
транспортного засобу №660 від 18.02.2011р. -
транспортний засіб (реєстраційний
номер Т 6310 ДП, рік випуску 1988, марка Т-170,
тип бульдозер, номер двигуна 264953, номер
шасі (кузова, рами) 888455), оцінений за
згодою сторін в 136 446,00 грн.

В п. 4.6 договорів № 662, 660, які є тотожними
за змістом, сторони домовилися, що у
випадку позасудового задоволення
вимог заставодержателя вартість
предмету застави визначається за
згодою сторін або на підставі оцінки,
проведеної відповідно до діючого
законодавства.

Проаналізувавши зміст п. 4.6 договорів
№№ 662,660 (аналогічні за змістом), суд
прийшов до висновку, що сторони
домовилися про те, що ціна реалізації
об'єктів застави буде визначатися за
згодою сторін або на підставі оцінки,
проведеної у відповідності до діючого
законодавства при застосуванні
позасудового способу звернення
стягнення. До того ж до матеріалів
справи сторонами не надано висновки
суб'єктів оціночної діяльності з
приводу вартості предметів застави або
докази домовленості сторін щодо оцінки
зазначеного майна для його реалізації
за рішенням суду.

Відповідно до п.6 ст.25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається, серед іншого,
початкова ціна предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження.

Отже, враховуючи відсутність
домовленості сторін про ціну
реалізації майна, переданого в заставу
в забезпечення кредитного договору
№00161/D від 20.01.2011р., приписи ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження»,
за якими примусова реалізація майна
здійснюється за ринковим цінами,
господарський суд вважає питання
визначення початкової вартості
реалізації заставленого майна, на яке
позивачем вимагається звернення
стягнення штрафних санкцій, таким, що
підлягає вирішенню із застосуванням
спеціальних знань.

Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

З огляду на вищевикладене обставини,
суд за власною ініціативою призначає
по справі №905/7194/13
транспортно-товарознавчу експертизу
майна, переданого в заставу за
договорами застави транспортного
засобу №№660, 662 від 18.02.2011р. Водночас,
суд не вбачає необхідності для
призначення комплексної експертизи по
справі №905/7194/13, оскільки визначення
питання актуальної вартості
транспортних засобів, переданих в
заставу за договорами №№ 662,660 від
18.02.2011р., не потребує застосування
спеціальних знань різних галузей
науки, техніки або інших спеціальних
знань (різних напрямів у межах однієї
галузі знань), у зв'язку з чим
клопотання в цій частині не підлягає
задоволенню.

За правовою позицією Пленуму Вищого
господарського суду України,
викладеною в п.23 постанови № 4 від
23.03.2012р. "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи",
витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи, під час судового
розгляду має нести заінтересована
сторона, а у разі призначення
господарським судом судової
експертизи з власної ініціативи -
сторона, визначена в ухвалі
господарського суду про призначення
судової експертизи. Враховуючи
вищевикладене та беручи до уваги, що
транспортно-товарознавча експертиза
транспортних засобів, на яке
вимагається звернення стягнення
штрафних санкцій, призначається за
клопотанням позивача, суд вважає за
доцільне покласти на нього оплату
вартості експертних досліджень з
подальшим розподілом судових витрат
під час винесення кінцевого
процесуального документу у справі
№905/7194/13 відповідно до вимог ст.49 ГПК
України.

За таких обставин, керуючись ст.ст.41, 49,
86 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ :

Призначити транспортно-товарознавчу
судову експертизу у справі №905/7194/13.

На вирішення експерта поставити
питання: яка ринкова вартість на дату
проведення оцінки наступних об'єктів:

- транспортний засіб за наступними
ознаками: реєстраційний номер АН 9172ЕА,
рік випуску 1980, марка ЗИЛ, модель 130, тип
вантажний підмітально-прибиральна,
номер шасі (кузова, рами) ХІМ130000А1757137,
колір синій;

- транспортний засіб за наступними
ознаками: реєстраційний номер Т 6310 ДП,
рік випуску 1988, марка Т-170, тип
бульдозер, номер двигуна 264953, номер
шасі (кузова, рами) 888455.

Проведення експертизи доручити
Донецькому науково-дослідному
інституту судових експертиз (83102, м.
Донецьк, вул. Дубравна, 1б).

Зобов'язати сторін по справі при
проведенні експертизи не перешкоджати
експертам в проведенні судової
експертизи.

Попередити експерта, якому буде
доручено проведення судової
експертизи, про кримінальну
відповідальність, передбачену ст.ст.384,
385 Кримінального кодексу України, за
надання завідомо неправдивого
висновку та відмову без поважних
причин від виконання покладених на
нього обов'язків.

Зобов'язати експерта, який буде
проводити експертизу, направити
висновки за результатами проведення
даної судової експертизи до
господарського суду Донецької області
протягом 5 днів з моменту закінчення
проведення судової експертизи; копії
висновку за результатами проведеної
експертизи надіслати сторонам по
справі №905/7194/13 у відповідності до ч.1
ст.42 Господарського процесуального
кодексу України.

Витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи, покласти на
Публічне акціонерне товариство
«Марфін Банк» з подальшим розподілом
судових витрат під час винесення
кінцевого процесуального документу у
справі №905/7194/13 відповідно до вимог ст.49
ГПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя
П.В. Демідова

Суддя
Н.В. Величко

Суддя
Т.М. Риженко

Вик.: Перекрестная О.О.

3875907

Надруковано 4 примірники.