КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. Справа№ 910/21480/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від прокуратури: Греськів І.І. - старший
прокурор відділу;

Відпозивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_3-адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014

у справі № 910/21489/13 (Головуючий суддя:
Удалова О.Г., судді: Босий В.П., Любченко
М.О.)

за позовом заступника
Івано-Франківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі Яворівської
сільської ради Долинського району

до Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта"

про стягнення 27 250,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківський міжрайонний
прокурор з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
звернувся до Господарського суду міста
Києва в інтересах держави в особі
Яворівської сільської ради
Долинського району з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" про стягнення 27 250,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані
забрудненням земельних ділянок площею
432 кв. м. у результаті переливу
нафтопродуктів з амбарів головних
споруд філії Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта"
нафтогазовидобувного управління
"Долинанафтогаз", внаслідок здійснення
господарської діяльності останнього.
Таким чином, розмір завданої шкоди
внаслідок забруднення становить 27 250,56
грн. згідно з розрахунками Державної
екологічної інспекції в
Івано-Франківській області.

Рішенням Господарського суду м.Києва
від 11.03.2014 позов заступника
Івано-Франківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі Яворівської
сільської ради Долинського району
задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" на
користь фонду охорони навколишнього
природного середовища Яворівської
сільської ради Долинського району
Івано-Франківської області 27 250, 56 грн.
шкоди, заподіяної внаслідок
забруднення земель.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Укрнафта" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Господарського суду м. Києва
від 11.03.2014 скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" у справі № 910/21480/13 передано
на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
15.04.2014 для розгляду апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" сформовано колегію суддів у
складі: Головуючого судді Отрюха Б.В,
суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 22.04.2014.

19.05.2014 через відділ документального
забезпечення суду від
Івано-Франківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законодавства в природоохоронній
сфері надійшов відзив на апеляційну
скаргу.

В судовому засіданні 22.05.2014
представники прокуратури та
відповідача надали свої пояснення по
справі. Представник позивача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, про слухання справи
повідомлявся належним чином.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників прокуратури
та відповідача, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення суду, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

На виконання вимоги Івано-Франківської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері № 81-357 вих.13 від
04.03.2013 спеціалістами Державної
екологічної інспекції в
Івано-Франківській області 21.05.2013 було
проведено спільну позапланову
перевірку.

За результатами проведеної перевірки,
відповідно державними інспекторами
було складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 21.05.2013 № 529, в якому зафіксовано, що
на території головних споруд НГВУ
"Долинанафтогаз" на території
Яворівської сільської ради виявлено
переливи з амбарів нафтопродуктів на
відкриту земляну поверхню.

Шкода від забруднення земельних
ділянок загальною площею 432 м.кв. в
результаті переливу нафтопродуктів з
амбарів головних споруд «НГВУ
«Долинанафтогаз» на території с.Яворів
Долинського району становить 27 250, 56
грн. (згідно розрахунків Державної
екологічної інспекції в
Іванофранківсткій області проведених
за методикою визначення розмірів
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства).

Державною екологічною інспекцією в
Івано-Франківській області було
направлено відповідачу претензію № 97/13
від 27.06.2013 на суму 27 250,56 грн. для
відшкодування відповідачем
відповідної шкоди у добровільному
порядку.

У зв'язку з незадоволенням претензії та
несплатою коштів прокурор звернувся до
суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України
та ст. 1 Земельного кодексу України
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" державній охороні і
регулюванню використання на території
України підлягають: навколишнє
природне середовище як сукупність
природних і природно-соціальних умов
та процесів, природні ресурси, як
залучені в господарський обіг, так і
невикористовувані в економіці в даний
період (земля, надра, води, атмосферне
повітря, ліс та інша рослинність,
тваринний світ), ландшафти та інші
природні комплекси.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" нагляд за додержанням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
здійснює Генеральний прокурор України
та підпорядковані йому органи
прокуратури.

При здійсненні нагляду органи
прокуратури застосовують надані їм
законодавством України права,
включаючи звернення до судів з
позовами про відшкодування шкоди,
заподіяної в результаті порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
та про припинення екологічно
небезпечної діяльності.

21.05.2013 Державними інспекторами з
охорони навколишнього природного
середовища було складено припис № 392, в
п. 1 якого було визначено "ліквідувати
перелив нафтопродуктів біля амбарів
головних споруд в с. Яворів".

В матеріалах справи містяться
відповідні витяги з технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельних ділянок, надані
відділом Держземагенства України у
Долинському районі 31.05.2013., на яких
виявлено відповідні забруднення
відповідно до площі, встановленої
обмірами ДП "Карпатське підприємство
геодезії, картографії та кадастру".

Наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 27.10.1997 № 171 затверджено
методику визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства
(надалі - Методика).

Згідно з п. 4.2. та 4.7. Методики основою
розрахунків розміру шкоди від
забруднення земель є нормативна
грошова оцінка земельної ділянки, яка
зазнала забруднення, яку надають
територіальні органи спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Відповідно до п. 3.1. Методики землі
вважаються забрудненими, якщо в їх
складі виявлені негативні кількісні
або якісні зміни, що сталися в
результаті господарської діяльності
чи впливу інших чинників. При цьому,
зміни можуть бути зумовлені не тільки
появою в зоні аерації нових
шкодочинних речовин, яких раніше не
було, а і збільшенням вмісту речовин, що
перевищує їх гранично допустиму
концентрацію, які характерні для
складу незабрудненого ґрунту або у
порівнянні з даними агрохімічного
паспорта (для земель
сільськогосподарського призначення).

Згідно з п. 3.3. Методики факти
забруднення (засмічення) земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

Методикою визначено ряд документів, за
якими визначається факт забруднення
земель.

Відповідно до п. 4.1. Методики розміри
шкоди обчислюються уповноваженими
особами, що здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства, на
основі актів перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

Методикою визначено ряд документів, за
якими визначається факт забруднення
земель.

Пункти 3.4. Методики передбачено, що
визначення обсягу забруднення
земельних ресурсів у кожному випадку є
самостійним завданням через
різноманітність геоморфологічних,
геологічних та гідрологічних умов. За
наявності інформації про кількість
(об'єм, маса) забруднюючої речовини, яка
проникла у певний шар землі,
визначаються площа, глибина
проникнення.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час позапланової перевірки
відповідача 21.05.2013 головним
спеціалістом відділу
інструментально-лабораторного
контролю Держекоінспекції відібрано 3
об'єднані проби ґрунту (кожна з яких
складається з 5 точкових) в трьох місцях
та 1 об'єднана проба - фонова, а також
складено акт відбору проб ґрунтів №
21-05-13, який відповідає формі акта
відбору проб ґрунтів, затвердженій
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 19.04.2013 №
179. Зазначений акт підписано без
зауважень представником відповідача.

Зазначений акт відповідає
нормативному документу з відбору проб -
НД "Охорона навколишнього природного
середовища та раціональне
використання природних ресурсів.
Якість довкілля. Відбір проб ґрунтів та
відходів при здійсненні
хіміко-аналітичного контролю
просторового (загального і локального)
забруднення об'єктів навколишнього
природного середовища в районах впливу
промислових, сільськогосподарських,
господарсько-побутових і транспортних
джерел забруднення. Інструкція", який
затверджений наказом Мін природи
України від 22.02.2005 р. № 72.

Відповідно до п. 4.1. Методики розміри
шкоди обчислюються уповноваженими
особами, що здійснюють державний
контроль за додержанням вимог
природоохоронного законодавства, на
основі актів перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

Згідно з п. 4.2. та 4.7. Методики, основою
розрахунків розміру шкоди від
забруднення земель є нормативна
грошова оцінка земельної ділянки, яка
зазнала забруднення, яку надають
територіальні органи спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Відповідно до п. "л" ч. 1. ст. 17 Закону
України "Про відходи" суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну
навколишньому природному середовищу,
здоров'ю та майну громадян,
підприємствам, установам та
організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з
відходами, відповідно до законодавства
України.

У відповідності до вимог ч.4 ст.68 ЗУ «Про
охорону навколишнього природного
середовища» підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.

В своїй апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що ним не заподіювались
збитків навколишньому природному
середовищу, а такі утворились
внаслідок непереборної сили.

Зазначене мотивує тим, що в березні 2013
року випало 120,3 мм. опадів, що складає 273
% місячної норми, а найбільш інтенсивні
опади спостерігались з 15 та 22 березня
2013 року, і сума опадів з 14 по 31 березня
2013 року склала 206,3 % місячної норми.На
початку квітня 3013 року , в зв'язку з
підвищенням середньодобової
температури атмосферні опади почали
стрімко танути, що і призвело до
переливу шламів нафтопродуктів з
земляних амбарів.

Відповідно до вимог ч.5 ст.1187 Цивільного
кодексу України особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищенної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо не доведе, що шкоду було заподіяно
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

На підтвердження своїх тверджень
апелянтом не надано жодних доказів та
даних про те, що збитки заподіяні
внаслідок непереборної сили, а тому
дане твердження колегією суддів до
уваги не береться.

Всі доводи апелянта, що шкода завдана
внаслідок непереборної сиди,
ґрунтуються на констатації факту
наявності стихійного лиха, який мав
місце за 2 місяці до проведення
перевірки.

Крім того, забруднення земель
здійснене на території, яку ПАТ
«Укрнафта» використовує в ході
здійснення останнім господарської
діяльності для зберігання в амбрах
відходів нафтопродуктів, які
утворюються в ході господарської
діяльності (нафтошлам, парафіни від
очистки обладнання, шлам
нафтопродуктів, осад від миття
автомобілів). '

Відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про
відходи» з метою повного обліку та
опису функціонуючих, закритих та
законсервованих місць видалення
відходів, їх якісного і кількісного
складу, а також здійснення контролю за
впливом відходів на навколишнє
природне середовище та здоров'я людини,
ведеться реєстр місць видалення
відходів.

Реєстр місць видалення відходів
ведеться на підставі відповідних
паспортів, звітних даних виробників
відходів, відомостей уповноважених
органів виконавчої влади у сфері
поводження з відходами. Дані реєстру
підлягають щорічному уточненню.

Порядок ведення реєстру місць
видалення відходів затверджений
постановою Кабінету міністрів України
за №1216 від 03.08.1998 (далі - Порядок). Згідно
пункту 3 Порядку визначено, що
видалення відходів - здійснення
операцій з відходами, що не призводять
до їх утилізації, згідно з переліком,
наведеним у додатку 2 до цього Порядку.

Місця видалення відходів (далі - MBB) -
спеціально відведені місця чи об'єкти
(полігони, комплекси, котловани,
споруди, ділянки надр тощо), на
використання яких для видалення
відходів отримано дозвіл від
спеціально уповноважених органів у
сфері поводження з відходами.

Згідно пункту 5 Порядку на кожне MBB
складається спеціальний паспорт, у
якому зазначається найменування і код
відходів, їх кількісний та якісний
склад, походження, а також технічні
характеристики і відомості про методи
контролю та безпечної експлуатації.
Спеціальний паспорт складається
власником MBB відповідно до Інструкції
про зміст і складання паспорта місць
видалення відходів.

Вимоги до паспорту місця видалення
відходів встановленні в «Інструкція
про зміст і складання паспорта місця
видалення відходів» (далі - Інструкція)
затвердженої наказом міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки за № 12
від 14 січня 1999.

Відповідно до пункту 2 розділу IV
«Техніко-технологічна характеристика
місця видалення відходів» Інструкції
шляхом закреслення відповідної
клітинки вказується на наявність чи
відсутність дренажного стоку на MBB, а у
пункті 2.4 зазначаються конкретні
особливості даного об'єкта щодо
дренажного стоку (його якісна
характеристика, куди відводиться тощо).

Одним із порушень вимог експлуатації
місця видалення відходів, згідно
Інструкції, є не здійснення забіру і
відведення поверхневих стоків.

Враховуючи вищенаведене, амбари, в яких
ПАТ «Укрнафта» зберігає шлами
нафтопродуктів, є місцем видалення
відходів, на які останньою розроблено
паспорти місця видалення відходів.

Також, згідно наявної у ПАТ «Укрнафта»
дозвільної та проектної документації у
сфері повадження з відходами для
амбарів встановлені умови
експлуатації та затвердженні ліміті,
останні обладнані реперами для
контролю рівня їх заповнення, що також
підтверджується протоколом державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
за №153 від 11.06.2012 проведеної
Івано-Франківською обласною
санітарно-епідеміологічною станцією,
що додається.

Шлами нафтопродуктів та інші речовини,
які зберігаються в амбрах, що
утворилися після переробки ПАТ
«Укрнафта» добутої нафти за своїм
хімічним складом та фізичними
властивостями, а саме густиною,
в'язкістю та поверхневим натягом
відмінні від води, а тому в ході їх
зберігання у амбарах поділяються на
окремі шари.

З листа ДП «Карпатське підприємство
геодезії, картографії та кадастру» та
фотографій, що містяться в матеріалах
справи вбачається, що забруднення
земельних ділянок відбулося в місцях
переливу шламів нафтопродуктів із
одного амбару в інший через вириті
канали.

Регулювання рівня наповненості
амбарів шляхом прямого переливу шламів
нафтопродуктів через вириті канали
свідчить про неналежну експлуатацію
амбарів та умисні дії щодо заподіяння
збитків навколишньому природному
середовищу. Даний спосіб регулювання
рівня наповненості амбарів став
можливий внаслідок того, що амбари
розташовані на різній висоті відносно
рівня моря.

Як вбачається з апеляційної скарги, на
думку ПАТ «Укрнафта», Державною
екологічною інспекцією в
Івано-Франківській області допущено
порушення вимог законодавства України
при проведенні перевірки.

Однак, не зважаючи на те, що Державною
екологічною інспекцією в
Івано-Франківській області начебто
допущенні допущено порушення вимог
законодавства України в ході
проведення перевірки, представник ПАТ
«Укрнафта» Гой М.Д. погодився та
підписав складений акт, та в подальшому
ПАТ «Укрнафта», знаючи про факт
проведення перевірки, отримавши
претензію та позовну заяву про
відшкодування заподіяних збитків
встановлених у ході перевірки, дії
Державної екологічної інспекції в
Івано- Франківській області щодо
проведення перевірки, правильності та
повноти внесення відомостей до акту в
установленому законом порядку
адміністративного судочинства не
оскаржував.

Враховуючи викладені вище обставини,
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта"
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 по справі №
910/21480/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21480/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко