ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.
Справа № 5015/2805/12

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Зварич О.В.

суддів
Кравчук Н.М.

Хабіб М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Першого
заступника прокурора Львівської
області за № 05/1-4664-13 від 16.12.2013р. (вх. №
05-05/2882/13 від 24.12.2013р.) та Приватного
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (надалі ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця») за № 04-09/1279 від
12.12.2013р. (вх. № 05-05/2881/13 від 24.12.2013р.)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р.

у справі № 5015/2805/12

за позовом: Стрийського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Фонду державного майна України

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Санаторій
для дітей з батьками «Пролісок" (надалі
ТзОВ "Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок")

до відповідача-2: ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця»

до відповідача-3: Виконавчого комітету
Моршинської міської ради

до відповідача-4: Виконавчого комітету
Стрийської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Стрийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» (надалі КП Львівської
обласної ради «Стрийське МБТІ»)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2: Федерації
професійних спілок України

про визнання незаконними актів органу
місцевого самоврядування, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності, скасування державної
реєстрації права власності,
витребування із незаконного володіння
нерухомого майна, визнання права
власності,

та за зустрічним позовом: ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця»

прокурор: Стрийський міжрайонний
прокурор

до відповідача-1: Фонду державного
майна України

до відповідача-2: ТзОВ "Санаторій для
дітей з батьками «Пролісок"

до відповідача-3: Виконавчого комітету
Моршинської міської ради Стрийського
району Львівської області

за участю третьої особи-1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача-1 (за
зустрічним позовом): КП Львівської
обласної ради «Стрийське МБТІ»

за участю третьої особи-2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (за
зустрічним позовом): Федерації
професійних спілок України

про визнання незаконними і скасування
рішень Виконавчого комітету
Моршинської міської ради, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності, скасування державної
реєстрації права власності, визнання
права власності, витребування майна з
чужого незаконного володіння,

за участю:

від прокуратури: Макогон Ю.І.
(посвідчення № 020325);

від позивача (за первісним позовом):
Жуган І.О. - представник (довіреність №
456 від 17.12.2013р.);

від відповідача-1 (за первісним
позовом): Бабкевич П.П. - головний лікар;
Бабкевич П.П. - представник (довіреність
б/н від 15.07.2013р.); Куць В.В. - представник
(довіреність б/н від 20.06.2013р.);

від відповідача-2 (за первісним
позовом): Лисенко Я.О. - представник
(довіреність №30-12/06 від 30.12.2013р.);

від відповідача-3 (за первісним
позовом): не з'явився;

від відповідача-4 (за первісним
позовом): не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача (за первісним
позовом): не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2 (за первісним
позовом): Хоменко А.В. - представник
(довіреність №11/01-42/171 від 25.02.2014р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№5015/2805/12 (головуючий-суддя Бортник О.Ю.,
судді: Деркач Ю.Б., Пазичев В.М.)
первісний позов задоволено частково.
Визнано право власності за державою в
особі Фонду державного майна України
на нерухоме майно: нежитлову будівлю -
санаторний корпус з ліжковим фондом 502
ліжка круглорічного використання, А-7,
по вул. Проліскова, 8 у м.Моршин
Львівської області. Витребувано із
незаконного володіння ТзОВ "Санаторій
для дітей з батьками "Пролісок" та ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" нерухоме майно:
нежитлову будівлю санаторний корпус з
ліжковим фондом 502 ліжка круглорічного
використання, А-7, по вул. Проліскова, 8 у
м.Моршин Львівської області.
Відмовлено у задоволенні решти
позовних вимог за первісним позовом. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено повністю. Стягнуто з ТзОВ
"Санаторій для дітей з батьками
"Пролісок" в доход Державного бюджету
25123,58грн. судового збору за розгляд
первісного позову. Стягнуто з ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" в доход
Державного бюджету 25123,58 грн. судового
збору за розгляд первісного позову.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції встановив, що санаторний
корпус круглорічного використання, А-7,
по вул. Проліскова, 8, у м. Моршин
Львівської області, 1979 року побудови,
збудовано за загальносоюзні кошти
відповідно до рішення центрального
органу загальносоюзного значення
(ВЦРПС). Право власності на вказаний
санаторний корпус не зареєстровано за
жодною юридичною чи фізичною особами.
За таких обставин, посилаючись на норми
Закону України «Про власність»,
Постанову Верховної ради України від
04.02.1994р. «Про майно загальносоюзних
громадських організацій колишнього
Союзу РСР» та інші нормативні акти, суд
прийшов до висновку, що спірна
нежитлова будівля є державною
власністю, уповноваженим органом
управління якою є Фонд державного
майна України, а тому позовні вимоги
прокуратури в інтересах позивача в
частині визнання права власності та
витребування цього об'єкта у власність
держави Україна в особі Фонду
державного майна України обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову щодо визнання недійсними актів
органу місцевого самоврядування, суд
вказав у рішенні, що первинним з
оспорюваних рішень, яким вперше
вирішено оформити право власності на
будинок по вул. Проліскова, 10 у м. Моршин
Моршинському санаторію «Пролісок», є
рішення виконавчого комітету
Стрийської міської ради народних
депутатів від 24.10.1991р. № 506. Усі,
прийняті в подальшому, оскаржувані
рішення органів місцевого
самоврядування стосувались
переоформлення цього права власності
на правонаступників Моршинського
санаторію та оформлення права
власності на будівлю, реконструйовану
з адмінкорпусу на
лікувально-діагностичний корпус. У
матеріалах справи відсутні докази
скасування або визнання недійсними у
встановленому законом порядку
нормативно-правових актів, на підставі
яких відповідач-1 став
правонаступником Моршинського
санаторію "Пролісок" щодо усіх його
прав та обов'язків.

При оспорюванні рішення виконавчого
комітету Стрийської міської ради
народних депутатів від 24.10.1991р. № 506
«Про оформлення права власності
будинків та будівель житлового фонду»
в частині оформлення за Моршинським
санаторієм «Пролісок» права власності
на адміністративний корпус по
вул.Проліскова, 10 м. Моршин прокурор
послався на те, що станом на 24.10.1991р.
Санаторій «Пролісок» не був юридичною
особою та не міг набути права власності
на нерухоме майно. Вказане твердження
прокурора суд не прийняв до уваги з
огляду на те, що згідно Розпорядження
Прикарпатської територіальної громади
по управлінню курортами профспілок № 16
від 13.03.1979р. санаторій створено на
підставі розпорядження
Центррадкурорту № 473 від 14.09.1978 р., яким
присвоєно йому назву "Пролісок",
призначено головного лікаря з правом
першого підпису на усіх банківських та
інших документах санаторію, відкрито
розрахунковий рахунок санаторію в
Стрийському відділенні Держбанку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, перший заступник прокурора
Львівської області та ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» подали
апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує,
що оскаржуване рішення місцевого
господарського суду в частині відмови
в задоволенні первісних позовних вимог
є незаконним та необґрунтованим,
прийнятим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
при неповному і однобічному з'ясуванні
обставин справи. Звертає увагу на те, що
з 1985р. будинок по вул. Проліскова, 10
перебував на балансі Санаторію матері
і дитини «Пролісок». Згідно технічного
паспорта, адміністративний корпус
(житловий будинок, збудований у 1931р.) в
1985р. визнаний непридатним для
подальшого використання і підлягав
зносу. З метою використання
непридатного для проживання житлового
будинку були складені дефектні акти на
проведення його капітального ремонту
від 17.04.1985р. та від 20.07.1986р. На підставі
дефектних актів були розроблені
кошториси на проведення реконструкції
житлового будинку під
адміністративний корпус. Ремонт та
переобладнання здійснювалось за кошти
Прикарпатської територіальної громади
по управлінню курортами профспілок,
про що свідчать відповідні кошториси
за 1985-1987 роки та розхідні відомості про
виділення коштів. Тобто, на момент
прийняття рішення № 506 від 24.10.1991р.
майновий комплекс санаторію
«Пролісок» знаходився у власності
Федерації незалежних професійних
спілок України (правонаступником якої
є Федерація профспілок України).
Просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 02.12.2013р. у справі №5015/2805/12 в
частині відмови в задоволенні позову
Стрийського міжрайонного прокурора,
прийняти нове рішення, яким в повному
обсязі задоволити позов та залишити
без змін оскаржуване рішення місцевого
господарського суду в частині відмови
в задоволенні зустрічного позову ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця».

ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» в апеляційнйі
скарзі вважає, що рішення суду у даній
справі прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і підлягає скасуванню у повному обсязі.
Стверджує, що спірне майно передано
відповідачу-2 при його створенні на
підставі постанови Президії ради
Федерації Незалежних Профспілок
України (ФНПУ) № 11-1-1 від 22.11.1991р. «Про
створення акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця». Вказує, що факт
передачі майнового комплексу
підтверджується актом
прийому-передачі майна Федерації
незалежних профспілок України у
власність акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» від 24.01.1992р. та
ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» є
повноцінним і законним власником
спірного майна, який на підставі ч. 1 ст.
319 ЦК України володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Звертає увагу на те, що
ні прокурором, ні позивачем не надано
жодних доказів того, що Фондом
державного майна України прийнято та
обліковується як державне майно спірні
об'єкти нерухомості, існують будь-які
розпорядчі акти з цього приводу та,
відповідно, чи Фонд обізнаний, та з
якого часу, про вибуття майна з
володіння. Зазначає, що належним
підтвердженням наявності у позивача
права власності і визнання цього права
судом в порядку ст. 392 ЦК України мають
бути відповідні документи
встановленого державного зразка, а у
разі їх втрати - інші достовірні дані,
які безумовно вказують на наявність
заявлених прав. Вказані в позові
постанови ВРУ та РМ УРСР, на думку
скаржника, не є тими документами, які
можуть визначати правовий режим
власності. Просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 02.12.2013р. у справі № 5015/2805/12,
прийняти нове рішення, яким в повному
обсязі відмовити в задоволенні
позовних вимог (за первісним позовом), а
вимоги зустрічного позову - задоволити
в повному обсязі.

Відповідач-1 (за первісним позовом) у
відзивах на апеляційні скарги вважає,
що оскаржуване рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права. Просить залишити
без змін рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№ 5015/2805/12, а апеляційні скарги першого
заступник прокурора Львівської
області та ПрАТ лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» - без
задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача-2 (за первісним позовом)
Федерація професійних спілок України у
відзиві на апеляційні скарги підтримує
доводи і вимоги апеляційної скарги
ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» та заперечує
проти апеляційної скарги першого
заступника прокурора Львівської
області. Просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 02.12.2013р. у справі № 5015/2805/12.
Задоволити апеляційну скаргу ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги
першого заступника прокурора
Львівської області.

Прокурор, позивач (за первісним
позовом), відповідачі-2, 3, 4 (за первісним
позовом) та третя особа (за первісним
позовом) КП Львівської обласної ради
«Стрийське МБТІ» не надали
витребуваних судом письмових,
документально обґрунтованих відзивів
на апеляційні скарги.

В судовому засіданні прокурор
заперечив проти вимог апеляційної
скарги ПрАТ лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», просив
скасувати оскаржуване рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову Стрийського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України, прийняти нове рішення, яким
вказаний позов задоволити в повному
обсязі. Одночасно, просив залишити без
змін рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№5015/2805/12 в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача (за первісним
позовом) підтримав вимоги і доводи
апеляційної скарги першого заступника
прокурора Львівської області.

Представник відповідача-2 (за первісним
позовом), вказав на безпідставність та
необґрунтованість вимог апеляційної
скарги прокурора, просив скасувати
оскаржуване рішення суду першої
інстанції, прийняти нове рішення, яким
відмовити в повному обсязі в
задоволенні позовних вимог (за
первісним позовом), а вимоги
зустрічного позову - задоволити в
повному обсязі.

Відповідачі-3, 4 (за первісним позовом)
та третя особа (за первісним позовом) КП
Львівської обласної ради «Стрийське
МБТІ» не забезпечили явки в судове
засідання уповноважених
представників, про час, дату і місце
розгляду апеляційних скарг належно
повідомлені, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень від 16.04.2014р.

08.05.2014р. на адресу ЛАГС поступило
письмове клопотання за № 960 від 05.05.2014р.
(вх. № 01-04/2477/14 від 08.05.2014р.) про
проведення розгляду справи №5015/2805/12
без участі представника Стрийського
МБТІ.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційні скарги, відзиви на
апеляційні скарги та заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про відсутність
підстав для скасування рішення
господарського суду Львівської
області від 02.12.2013р. у справі №5015/2805/12, з
огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
даний спір фактично виник щодо права
власності позивачів (за первісним та
зустрічним позовами) на два об'єкти:
Санаторний корпус, збудований у 1979р.,
який знаходиться по вул. Проліскова, 8
(колишня вул. ВЦСПС) у м.Моршин та
Лікувально-діагностичний корпус
(колишній Адміністративний корпус),
збудований у 1931р., який знаходиться по
вул. Проліскова, 10 (колишня вул. ВЦСПС) у
м.Моршин.

15 березня 1973 року Виконавчим комітетом
Стрийської міської ради депутатів
трудящих прийнято рішення за № 148 «Про
дозвіл Прикарпатській територіальній
раді по управлінню курортами
профспілок на проектування санаторію
матері і дитини на 500 місць на курорті
Моршин» (а.с.61, т.1).

20 березня 1973 року головою Центральної
ради по управлінню курортами
профспілок затверджено завдання на
розробку проекту будівництва
санаторію для матері з дитиною на 500
місць в селищі Моршин Львівської
області (Санаторний корпус, збудований
у 1979 р., який знаходиться по вул.
Проліскова, 8 (колишня вул. ВЦСПС) у
м.Моршин (а.с.64, т.1; 36-41, т.3).

Основою для складання вказаного
завдання слугувала Постанова Ради
Міністрів СРСР від 3 січня 1973 р. № 12 "Про
використання коштів, отриманих в
результаті проведення Всесоюзного
комуністичного суботника 15 квітня 1972
р." та Постанова Президії ВЦРПС.

Рішенням ВК Стрийської міської ради
народних депутатів № 559 від 01.11.1979р.
затверджено акт приймання в
експлуатацію державною приймальною
комісією закінченої будівництвом
будівлі житлово-громадського
призначення від 1 листопада 1979р., з
якого вбачається, що проектна
документація будівництва
затверджувалась постановою
Секретаріату ВЦРПС від 18 вересня 1973р.
Санаторій матері з дитиною на 500 місць,
розташований по вул. ВЦСПС (вул.
Проліскова, 8) в селищі Моршин
Львівської області прийнятий в
експлуатацію з загальною оцінкою
«відмінно» (а.с.62-63, т.1).

Всесоюзна центральна рада професійних
спілок (ВЦРПС) - це центральний орган
професійних спілок, який здійснював
керівництво діяльністю усіх
профспілкових організацій в
Радянському Союзі з 1918р. по 1990р.

Розпорядженням Центральної ради по
управлінню курортами профспілок ВЦРПС
№473 від 14 вересня 1978р., у зв'язку з
закінченням будівництва на курорті
Моршин санаторію для матері з дитиною
на 500 круглорічних ліжок нововведеному
санаторію присвоєно назву "Пролісок",
встановлено передпусковий період з 1-го
січня 1979р. і відкрито розрахунковий
рахунок (а.с.121, т.7).

В Розпорядженні Прикарпатської
територіальної ради по управлінню
курортами профспілок за № 16 від 13
березня 1979р. зазначено, що Санаторій
для матері з дитиною на 500 круглорічних
ліжок створено на підставі
розпорядження Центррадкурорту № 473 від
14.09.1978р., яким присвоєно йому назву
"Пролісок" та призначено головного
лікаря - Бабкевича П.П., з правом першого
підпису на усіх банківських та інших
документах санаторію. Головному лікарю
встановлено відкрити до 25 березня 1979р.
розрахунковий рахунок санаторію в
Стрийському відділенні Держбанку (а.с.
47-48, т.3).

В матеріалах справи відсутні та в ході
слухання справи учасниками судового
процесу не надавались докази про
прийняття уповноваженими органами
держави рішень чи інших розпорядчих
актів про закріплення та передачу
спірного об'єкта за часів існування
СРСР у власність Української РСР чи
Українській республіканській раді
профспілок. Згаданий об'єкт не включено
і до Переліку санаторіїв, будинків
відпочинку і пансіонатів, що
передаються Українській
республіканській Раді профспілок
Міністерством охорони здоров'я УРСР на
підставі Постанови Ради Міністрів
Української РСР від 23 квітня 1960р. за №
606 (а.с.55-61, т.8).

Оглянувши в судових засіданнях
матеріали реєстраційних і
інвентаризаційної справ, суд першої
інстанції встановив, що станом на день
вирішення справи, право власності на
санаторний корпус по вул. Проліскова, 8,
у м. Моршин Львівської області, 1979 року
побудови, не зареєстровано за жодною
юридичною чи фізичною особами.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджується, що нерухомим майном,
розташованим за адресою: вул.
Проліскова, 8 у м. Моршин Львівської
області, володіють та користуються
відповідачі - 1, 2 (за первісним позовом).

Як зазначено вище, другим спірним
вданому випадку об'єктом є
Лікувально-діагностичний корпус
(колишній Адміністративний корпус),
який знаходиться по вул.Проліскова, 10
(колишня вул. ВЦСПС) у м.Моршин.

Матеріали реєстраційної та
інвентаризаційної справ на будинок по
вул. Проліскова, 10 (колишня ВЦСПС, 10) в м.
Моршин, а також технічниний паспорт
свідчать про те, що це колишній
житловий будинок збудований в 1931 році (
а.с. 71-73, т.1; а.с.48-78, т.5).

Вказаний будинок складався з 14 квартир,
у тому числі - 12 однокімнатних, 2 -
трикімнатні, всього 18 житлових кімнат.

Згідно довідки Виконавчого комітету
Моршинської міської ради за № 2362 від
24.09.2012р. та Книги обліку ордерів у 80-х
роках 20 століття видавались ордери на
вселення у житловий будинок по АДРЕСА_1.
Зокрема, ордер № 22 видано ОСОБА_10 на
підставі рішення № 86 від 17.07.1984р. на
вселення у квартиру №5 (а.с.12-18, т.3).

В матеріалах справи відсутні докази
про переведення зазначеного житлового
будинку у період з другого півріччя
1985р. по 24.10.1991 р. (дата прийняття
спірного рішення № 506) з житлового
фонду у нежитловий.

В 1985 році житловий будинок по вул.
ВЦСПС, 10 визнаний непридатним для
подальшого проживання та підлягав
зносу.

З метою використання непридатного для
проживання житлового будинку були
складені, за участю головного лікаря
санаторію «Пролісок», дефектні акти на
проведення капітального ремонту
житлового будинку по вул. ВЦСПС, 10 з
переобладнанням під адміністративний
корпус санаторію «Пролісок» від
17.04.1985р. та на проведення додаткових
робіт по капітальному ремонту від
20.07.1986р. (а.с.72-73; 86-87, т.2).

На основі дефектних актів було
розроблено кошториси на проведення
реконструкції житлового будинку по
вул. ВЦСПС, 10 під адміністративний
корпус.

Після закінчення капітального ремонту
житлового будинку під
адміністративний корпус, рішенням
виконавчого комітету Стрийської
міської ради народних депутатів №506
від 24.10.1991р. за клопотанням Санаторію
«Пролісок», і на виконання рішення
облвиконкому № 80 від 28.02.1991р. «Про
проведення технічної інвентаризації
та реєстрації будинків» вирішено
оформити за Санаторієм «Пролісок»
право власності на адміністративний
корпус по вул. Проліскова, 10 в м. Моршин
Львівської обл. (а.с.75-76, т.1).

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Моршинської міської ради
Стрийського району Львівської області
№ 96 від 21.06.2002р. на підставі клопотання
орендного підприємства «Санаторій
«Пролісок», враховуючи рішення
виконавчого комітету Стрийської
міської ради народних депутатів № 506
від 24.10.1991р., керуючись п. 10 ч. б ст. 30 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції № 7/5 від 07.02.2002р.
переоформлено право власності на
будівлю адміністративного корпусу по
вул.Пролісковій, 10 в м. Моршин на
правонаступника Орендне підприємство
«Санаторій «Пролісок» (а.с.77, т.1).

На підставі рішення виконавчого
комітету Моршинської міської ради
Стрийського району Львівської області
№ 96 від 21.06.2002р. Стрийське державне
комунальне міжрайонне БТІ 08.07.2002р.
видало Орендному підприємству
«Санаторій «Пролісок» свідоцтво про
право власності на будівлю
адміністративного корпусу,
розташованого по вул.Проліскова, 10 в м.
Моршин (серія АА № 010803) (а.с.80, т.1).

Згідно рішення виконавчого комітету
Моршинської міської ради Стрийського
району Львівської області № 11 від
23.01.2003р. на підставі клопотання ТзОВ
«Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок», враховуючи розпорядження
голови Стрийської РДА «Про
перереєстрацію Орендного підприємства
«Санаторій «Пролісок» в ТзОВ
«Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок», керуючись п. 10 ч. б ст. 30 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим Наказом
Міністерства юстиції № 7/5 від 07.02.2002р.
(зі змінами і доповненнями) оформлено
право власності, зокрема, на будівлі
адміністративного корпусу по вул.
Пролісковій, 10, м. Моршин - на
правонаступника ТзОВ «Санаторій для
дітей з батьками «Пролісок» (а.с.78, т.1).

На виконання рішення виконавчого
комітету Моршинської міської ради № 11
від 23.01.2003р. «Про переоформлення права
власності на будівлі по вул. Проліскова
в м.Моршин на правонаступника ТзОВ
«Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» Стрийським державним
комунальним міжрайонним БТІ 28.01.2003р.
видано Товариству свідоцтво про право
власності на будівлю
адміністративного корпусу, який
розташований по вул. Проліскова, 10 в м.
Моршин (серія АА № 012227) (а.с.81, т.1).

28 березня 2005 року відбулось засідання
правління ТзОВ «Санаторій для дітей з
батьками «Пролісок», оформлене
протоколом № 21, на якому було прийнято
рішення провести реконструкцію
(перепланування) адміністративного
корпусу під лікувально-діагностичний
корпус, фінансування робіт по
реконструкції провести з прибутку
(власні кошти) в розмірі 500000,00 грн.
(а.с.127, т.5).

22 липня 2005 року на засіданні загальних
зборів учасників ТзОВ «Санаторій для
дітей з батьками «Пролісок»,
оформленому протоколом № 4, прийнято
рішення провести реконструкцію
адміністративного корпусу під
лікувально-діагностичний корпус
Товариства по вул. Проліскова, 10 в м.
Моршин. Фінансування робіт по
реконструкції адміністративного
корпусу провести за власні кошти
(прибуток) в розмірі 500000,00 грн.
Нерозприділений прибуток станом на
31.12.2004р. в сумі 384 тис. грн. направити на
фінансування робіт по реконструкції
адміністративного корпусу під
лікувально-діагностичний корпус
(а.с.128-132, т.5).

23 вересня 2005 року Рішенням виконавчого
комітету Моршинської міської ради
Львівської області за № 310 надано ТзОВ
«Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» дозвіл на перепланування
адміністративного корпусу під
лікувально-діагностичний корпус по
вул.Проліскова, 10 в м. Моршин (а.с.135, т.5).

В протоколі загальних зборів учасників
ТзОВ «Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» № 5 від 19.05.2006р. відображено
рішення про направлення
нерозприділеного прибутку станом на
01.01.2006р. в сумі 551,2 тис.грн. на
реінвестування (оплата робіт
реконструкції адміністративного
корпусу), в т.ч. 18500,00 грн. на поповнення
статутного капіталу (а.с.136-140, т.5).

Згідно акта державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта від
18.01.2007р., затвердженого рішенням
виконавчого комітету Моршинської
міської ради за № 30 від 21.02.2007р.,
прийнято в експлуатацію
перепланування адміністративного
корпусу під лікувально-діагностичний
корпус по вул.Проліскова, 10 в м. Моршин
(а.с.143-146, т.5).

Рішенням виконавчого комітету
Моршинської міської ради Львівської
області №65 від 21.03.2007р., враховуючи
матеріали про переоформлення та
реєстрацію права власності на
лікувально-діагностичний корпус по
вул. Пролісковій, 10 в м. Моршин ТзОВ
«Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок», керуючись Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженим Наказом Міністерства
юстиції № 7/5 від 07.02.2002р. (зі змінами) та
ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в
Україні» вирішено оформити право
власності з видачею свідоцтва на право
власності на лікувально-діагностичний
корпус по вул. Пролісковій, 10 в м. Моршин
ТзОВ «Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» (а.с.79, т.1).

27.04.2007р. Моршинська міська рада на
підставі рішення виконкому № 65 від
21.03.2007р. видала ТзОВ «Санаторій для
дітей з батьками «Пролісок» свідоцтво
про право власності на нерухоме майно -
нежитлову будівлю
(лікувально-діагностичний корпус),
розташовану за адресою: Львівська обл.,
Стрийський р-н., м. Моршин, вул.
Проліскова, 10 (а.с.82, т.1).

Підставою звернення Стрийського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України до місцевого господарського
суду з даним позовом (первісний позов)
слугувало незаконне, на його думку,
володіння відповідачами-1 та 2
нежитловими будівлями
(лікувально-діагностичним корпусом) за
адресою: Львівська обл., м.Моршин, вул.
Проліскова, 10 та санаторним корпусом з
ліжковим фондом 502 ліжка круглорічного
використання за адресою: Львівська
обл., м. Моршин вул.Проліскова, 8.
Прокурор стверджує, що вказане
нерухоме майно є державною власністю, у
зв'язку з чим просить визнати
незаконними та скасувати акти органів
місцевого самоврядування, що
стосуються права власності на спірне
нерухоме майно. Посилається на те, що
вказані об'єкти належали профспілковій
організації загальносоюзного
підпорядкування. Відтак, відповідно до
норм Закону України "Про підприємства,
установи та організації союзного
підпорядкування, розташовані на
території України" від 10.09.1991 р. та
Постанов Верховної Ради УРСР від 29
листопада 1990 р. та Верховної Ради
України від 04.02.1994р. право власності на
ці об'єкти належить державі.

Крім того, 11.10.2012р. відповідач-2 (за
первісним позовом) ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» звернувся в суд
першої інстанції з зустрічним позовом,
вказавши про наявність власних
позовних вимог стосовно предмета
даного спору, заявленого Стрийським
міжрайонним прокурором в інтересах
держави в особі Фонду державного майна
України. Вважає, що спірне нерухоме
майно належить на праві приватної
власності ПрАТ лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця». При цьому
посилається на те, що дане майно
первинно належало не профспілковій
організації загальносоюзного
підпорядкування, а Федерації
незалежних профспілок України, яке
виникло на підставі Договору "О
закреплении прав по владению,
пользованию и распоряжению
профсоюзным имуществом" від 18
листопада 1990 року.

При розгляді зустрічного позову у
даній справі колегія суддів встановила
наступне.

Згідно наявного в матеріалах справи
витягу з Статуту ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», цей Статут є
новою редакцією статуту ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», що було створене
відповідно до Установчого договору від
04.12.1991р., змінило своє найменування на
ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (а.с.19-23, т.4).

ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» є повним
правонаступником Української
республіканської ради по управлінню
курортами профспілок, оздоровниць і
господарств, об'єднань
санаторно-курортних закладів
профспілок України.

03.10.2012р. відповідач-2 (за первісним
позовом) подав в суд першої інстанції
фотокопію укладеного між Всезагальною
Конфедерацією профспілок СРСР та
Федерацією незалежних профспілок
України договору "О закреплении прав по
владению, пользованию и распоряжению
профсоюзным имуществом" від 18
листопада 1990р., згідно якого за
Федерацією незалежних профспілок
України закріплено на праві власності
майно відповідно до додатку (а.с.3, т.3).

В матеріалах справи міститься декілька
додатків - Переліків профспілкового
майна, закріпленого за Федерацією
незалежних профспілок України. При
цьому, підписами та печатками сторін
договору від 18.11.1990р. скріплено лише
додаток, котрий містить згідно з
наскрізною нумерацією лише 48 об'єктів.
Тоді, як Санаторій «Пролісок» (293511,
Львівська обл., селище Моршин, вул.
ВЦСПС, 12), як профспілкове майно,
закріплене за Федерацією незалежних
профспілок України, зазначене у цьому
додатку під номером « 188» (а.с.4-6, т.3).

Суд звертає увагу також і на те, що у
вищевказаному додатку вказано невірну
адресу Санаторію - вул. ВЦСПС (теперішня
Проліскова), 12. Крім того, форма додатку,
у якому зазначено про закріплення за
Федерацією незалежних профспілок
України Санаторію «Пролісок» не
відповідає формі додатку, в якому
наявні підписи представників сторін
договору "О закреплении прав по
владению, пользованию и распоряжению
профсоюзным имуществом" від 18
листопада 1990р.

Оригінал договору "О закреплении прав
по владению, пользованию и
распоряжению профсоюзным имуществом"
від 18 листопада 1990р. в матеріалах
справи відсутній і на вимогу місцевого
господарського суду не наданий,
внаслідок чого суд позбавлений
можливості дослідити факт його
укладення між Всезагальною
Конфедерацією Профспілок СРСР та
Федерацією незалежних профспілок
України та надати правову оцінку
змісту додатків до вказаного договору.

З наявних у справі ксерокопій
документів також вбачається, що 24.01.1992р.
представниками Федерації незалежних
профспілок України та АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» складено та
підписано Акт приймання-передачі майна
територіальних санаторно-курортних
установ профспілок, санаторіїв,
будинків відпочинку, пансіонатів,
лікувальних і підсобно-допоміжних
об'єктів, підвідомчих колишній
Українській республіканській раді по
управлінню курортами профспілок
станом на 1 січня 1992 року згідно додатку
(а.с. 25, т.4).

Відповідно до Переліку територіальних
санаторно-курортних закладів
профспілок, санаторіїв, будинків
відпочинку, пансіонатів, лікувальних і
підсобно-допоміжних об'єктів,
переданих АТ лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» станом на 01.01.1992р.
серед іншого майна Товариству передано
Санаторій «Пролісок» (селище Моршин,
вул. ВЦСПС, 12) (а.с.26-27, т.4).

10 червня 1993 року між АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (орендодавець) та
Організацією орендарів санаторію
«Пролісок» (орендар), правонаступником
якого є ТзОВ «Санаторій для дітей з
батьками «Пролісок» укладено договір
оренди № 4, за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду майно санаторію для
дітей з батьками «Пролісок» на 502
ліжко-місця до 01.06.11996р. (а.с.29-31, т.4).

На підставі договору оренди № 4 від
10.06.1993р. сторонами договору підписано
акт приймання-передачі майна в оренду
(а.с.32, т.4).

В зустрічній позовній заяві
відповідач-2 (за первісним позовом)
вказав, що на підставі відповідних
рішень Правління та Наглядової ради
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» строк дії
вищевказаного договору оренди
неодноразово продовжувався шляхом
укладення додаткових угод.

30.04.2004р. ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та
ТзОВ «Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» підписали акт повернення
власнику ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»
основних засобів, які були надані в
оренду орендному підприємству
Санаторій «Пролісок» (а.с.33, т.4).

30 квітня 2004 року між ЗАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (орендодавець) та
ТзОВ «Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» (орендар) укладено договір
оренди основних засобів, що належать
ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і складають
частину цілісного майнового комплексу
санаторію «Пролісок» на курорті Моршин
за № 4600123/2004-19 (а.с.35-37, т.4).

Станом на 03.05.2004р. сторонами договору
оренди складено інвентаризаційний
опис основних засобів, які ЗАТ
«Укрпрофоздоровниця» передає в оренду
ТзОВ «Санаторій для дітей з батьками
«Пролісок» (а.с.38, т.4).

01.07.2005р. сторони договору оренди
підписали додаткову угоду про зміни до
договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004р.
про продовження дії договору до 31.08.2005р.
(а.с.40, т.4).

В матеріалах справи відсутні належні
та допустимі докази, на підставі яких
можна було б дійти висновку про те, що
на момент винесення оспорюваних
апелянтом-2 актів органу місцевого
самоврядування, на момент прийняття
рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у даній
справі та на момент апеляційного
перегляду цього рішення, ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» є власником
спірних приміщень.

При винесенні постанови, колегія
суддів керувалася наступним:

Згідно ст. 1 Закону України "Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування, розташовані
на території України" № 1540-XII від
10.09.1991р. майно та фінансові ресурси
підприємств, установ, організацій та
інших об'єктів союзного
підпорядкування, розташованих на
території України, є державною
власністю України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради
України № 3943-XII від 04.02.1994р. "Про майно
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу РСР" до
законодавчого визначення суб'єктів
права власності майна загальносоюзних
громадських організацій колишнього
Союзу РСР, розташованого на території
України, зазначене майно є
загальнодержавною власністю. До
законодавчого визначення
правонаступників майна
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу РСР Фонд
державного майна України здійснює
право розпорядження цим майном у
процесі приватизації та повноваження
орендодавця майнових комплексів
підприємств та організацій (їх
структурних підрозділів).

В ході розгляду апеляційної скарги
колегією суддів встановлено, що
нерухоме майно: нежитлова будівля -
санаторний корпус з ліжковим фондом 502
ліжка круглорічного використання, А-7,
по вул. Проліскова, 8 у м. Моршин
Львівської області 1979 року побудови
було збудовано за загальносоюзні кошти
за рішенням центрального органу
загальносоюзного значення - Всесоюзної
центральної ради професійних спілок
(ВЦРПС). Вказаний об'єкт
використовувався санаторієм союзного
підпорядкування, який був створений
всесоюзною профспілковою
організацією.

В матеріалах справи відсутні і суду не
надані докази про закріплення та
передачу цього об'єкта за часів
існування СРСР у власність Української
РСР чи Української республіканської
ради профспілок.

Крім того, згаданий об'єкт не включено
до Переліку санаторіїв, будинків
відпочинку і пансіонатів, що
передаються Українській
республіканській Раді профспілок
Міністерством охорони здоров'я УРСР на
підставі Постанови Ради Міністрів
Української РСР від 23 квітня 1960р. за №
606.

Як вірно встановив місцевий
господарський суд, наявними в
матеріалах доказами не підтверджено
факту реєстрації права власності на
спірний об'єкт - санаторний корпус по
вул.Проліскова, 8, у м. Моршин Львівської
області 1979 року побудови за жодною
юридичною чи фізичною особами.

За змістом ст.1 Закону України «Про
підприємства, установи, організації
союзного підпорядкування, розташовані
на території України від 10.09.1991р. майно
та фінансові ресурси підприємств,
установ, організацій та інших об'єктів
союзного підпорядкування,
розташованих на території України, є
державною власністю України.

Згідно постанови Верховної Ради
України від 04.02.1994р. «Про майно
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу РСР» до
законодавчого визначення суб'єктів
права власності майна загальносоюзних
громадських організацій колишнього
Союзу РСР, розташованого на території
України, зазначене майно є
загальнодержавною власністю (п.1
Постанови). Кабінету Міністрів України
до 1 березня 1994 року доручено визначити
органи управління зазначеним майном,
що тимчасово виконуватимуть ці функції
до законодавчого визначення
правонаступників вищезгаданого майна
(п.2 Постанови). До законодавчого
визначення правонаступників майна
загальносоюзних громадських
організацій колишнього Союзу РСР Фонд
Державного майна України здійснює
право розпорядження цим майном у
процесі приватизації та повноваження
орендодавця майнових комплексів
підприємств та організацій (їх
структурних підрозділів) (п.3
Постанови).

Статтею 1 Тимчасового Положення "Про
Фонд державного майна України",
затвердженого Постановою Верховної
Ради України № 2558-XII від 07.07.1992р.
(чинного до 09.12.2011р.), Фонд державного
майна України (Фонд) є державним
органом, який здійснює державну
політику в сфері приватизації
державного майна, виступає
орендодавцем майнових комплексів, що є
загальнодержавною власністю.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про Фонд державного майна України"
№4107-VI від 09.12.2011р. Фонд державного майна
України є центральним органом
виконавчої влади із спеціальним
статусом, що реалізує державну
політику у сфері приватизації, оренди,
використання та відчуження державного
майна, управління об'єктами державної
власності, у тому числі корпоративними
правами держави щодо об'єктів
державної власності, що належать до
сфери його управління, а також у сфері
державного регулювання оцінки майна,
майнових прав та професійної оціночної
діяльності.

З аналізу вищезазначеного, колегія
суддів констатує, що спірна нежитлова
будівля санаторний корпус з ліжковим
фондом 502 ліжка круглорічного
використання, А-7, по вул.Проліскова, 8 у
м. Моршин Львівської області 1979р.
побудови належить до державної
власності, уповноваженим органом
управління якою є Фонд державного
майна України, а тому позовні вимоги
Стрийського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Фонду
державного майна України в частині
визнання права власності та
витребування вказаного об'єкта у
власність держави Україна в особі
Фонду державного майна України
обґрунтовано та правомірно задоволені
судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про
безпідставність покликань
відповідача-2 (за первісним позовом)
щодо права власності Федерації
незалежних профспілок України як
правонаступника Української
республіканської ради профспілок
згідно договору про закріплення прав
по володінню, користуванню і
розпорядженню майном від 18 листопада
1990р. на спірне майно, враховуючи
наступне:

Частиною 1 статті 128 ЦК Української РСР,
який діяв станом на 18.11.1990р.,
встановлено, що право власності (право
оперативного управління) у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Однак, судом встановлено, що в
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази про передачу майна на
підставі договору про закріплення прав
по володінню, користуванню і
розпорядженню майном від 18 листопада
1990р.

Одночасно, договір про закріплення
прав по володінню, користуванню і
розпорядженню майном від 18 листопада
1990р. не свідчить про наявність волі
держави чи уповноваженого нею органу
на передачу спірного майна у власність
Федерації незалежних профспілок
України, оскільки його укладено без
волевиявлення держави.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
вважає не доведеним ні право власності
Федерації незалежних профспілок
України на спірне майно та можливість
розпоряджатись цим майном, зокрема,
шляхом його передачі АТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», ні право
власності ТзОВ "Санаторій для дітей з
батьками «Пролісок" на дане майно.

Разом з тим, оскільки нерухомим майно,
розташованим за адресою:
вул.Проліскова,8 у м. Моршин Львівської
області володіють та користуються
відповідач-1 та відповідач-2 (за
первісним позовом), тому суд першої
інстанції правомірно задоволив
позовні вимоги (за первісним позовом) в
частині витребування спірного майна з
незаконного володіння відповідачів-1, 2
(за первісним позовом).

На думку колегії суддів, законним та
обґрунтованим є оскаржуване рішення
місцевого господарського суду щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
(за первісним позовом) про визнання
незаконними і скасування актів органу
місцевого самоврядування, визнання
недійними свідоцтв про право власності
та скасування державної реєстрації
права власності в частині оформлення
права власності за ТзОВ «Санаторій для
дітей з батьками «пролісок» на
нежитлову будівлю -
лікувально-діагностичний корпус А-2
площею 511,7 кв.м по вул.Проліскова,10 у
м.Моршин Львівської області, виходячи з
такого.

Первинним з оспорюваних рішень, яким
вперше вирішено оформити право
власності на будинок по вул.
Проліскова, 10, у м. Моршин Моршинському
санаторію "Пролісок", є рішення
Виконавчого комітету Стрийської
міської ради народних депутатів № 506
від 24.10.1991р. «Про оформлення права
власності будинків та будівель
житлового фонду».

Усі, прийняті у подальшому, оскаржувані
рішення органів місцевого
самоврядування стосувались
переоформлення вищевказаного права
власності на правонаступників
Моршинського санаторію та оформлення
права власності на будівлю,
реконструйовану з адмінкорпусу на
лікувально-діагностичний корпус.

Приєднаними до даної справи
реєстраційними та інвентаризаційними
матеріалами, а також технічним
паспортом на будинок по вул.
Проліскова, 10 (колишня ВЦСПС, 10) в
м.Моршині підтверджується, що що станом
на 11.05.1985р. вказаний будинок 1931 року
побудови за своїм правовим статусом
належав до житлових будинків
державного житлового фонду.

Докази про переведення зазначеного
житлового будинку у період з другого
півріччя 1985 року по 24.10.1991р. (дата
прийняття спірного рішення
Виконавчого комітету Стрийської
міської ради народних депутатів за №
506) з житлового фонду у нежитловий у
суду не надані.

З найменування та змісту оспорюваного
рішення виконкому Стрийської міської
ради народних депутатів № 506 від
24.10.1991р. вбачається, що стосувалось дане
рішення безпосередньо оформлення
права власності на будинки та будівлі
житлового фонду.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону УРСР "Про
власність" № 697-XII від 07.02.1991р. (в
редакції чинній станом на 24.10.1991р.)
власність в Українській РСР виступає в
таких формах: індивідуальна (особиста і
приватна трудова), колективна,
державна. Всі форми власності є
рівноправними.

В статті 4 названого Закону зазначено,
що власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається
належним йому майном. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
що не суперечать закону. Він може
використовувати майно для здійснення
господарської та іншої, не забороненої
законом, діяльності, зокрема,
передавати його безоплатно або за
плату у володіння і користування іншим
особам. Всім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення своїх прав.

Суб'єктами права комунальної власності
є адміністративно-територіальні
одиниці в особі обласних, районних,
міських, селищних, сільських Рад
народних депутатів (ч.2 ст.32 Закону УРСР
"Про власність").

Статтею 33 Закону УРСР "Про власність"
передбачено, що управління державним
майном від імені народу (населення
адміністративно-територіальної
одиниці) здійснює відповідно Верховна
Рада Української РСР і місцеві Ради
народних депутатів Української РСР, а
також уповноважені ними державні
органи.

Згідно положень ст. 35 Закону УРСР "Про
власність" об'єктами права комунальної
власності є майно, що забезпечує
діяльність відповідних Рад і
утворюваних ними органів; кошти
місцевих бюджетів, державний житловий
фонд, об'єкти житлово-комунального
господарства; майно закладів народної
освіти, культури, охорони здоров'я,
торгівлі, побутового обслуговування;
майно підприємств; місцеві енергетичні
системи, транспорт, системи зв'язку та
інформації, включаючи націоналізоване
майно, передане відповідним
підприємствам, установам,
організаціям; а також інше майно,
необхідне для забезпечення
економічного і соціального розвитку
відповідної території.

Аналогічні правові норми були
відображені в законодавстві про
власність, яке діяло в подальшому.

Тимчасовим Положенням "Про Фонд
державного майна України",
затвердженим Постановою Верховної
Ради України № 2558-XII від 07.07.1992р. (чинним
до 09.12.2011р.) до відання позивача (за
первісним позовом) не було віднесено
питань розпорядження об'єктами права
комунальної власності.

Зважаючи на відсутність в матеріалах
справи доказів про те, що станом на
момент виникнення спірних
правовідносин житловий будинок по вул.
Проліскова, 10 у м.Моршин належав до
сфери відання Фонду державного майна
України, а не відповідної місцевої Ради
народних депутатів, колегія суддів
вважає вірним висновок місцевого
господарського суду про те, що у зв'язку
з прийняттям Виконавчим комітетом
Стрийської міської ради народних
депутатів рішення № 506 від 24.10.1991р. «Про
оформлення права власності будинків та
будівель житлового фонду» не порушені
права та охоронювані законом інтереси
позивача (за первісним позовом) - Фонду
державного майна України.

Спірне рішення Виконавчого комітету
Стрийської міської ради народних
депутатів рішення № 506 від 24.10.1991р. «Про
оформлення права власності будинків та
будівель житлового фонду» є рішенням
органу місцевого самоврядування про
зміну правового статусу будинку по вул.
Проліскова, 10 у м. Моршин, з житлового
будинку на адміністративний корпус
Моршинського санаторію "Пролісок" та
про оформлення права власності
вказаної юридичної особи на дану
будівлю.

Колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд, вирішуючи даний
спір в частині об'єкта -
Лікувально-діагностичний корпус
(колишній Адміністративний корпус),
збудований у 1931р., який знаходиться по
вул. Проліскова, 10 (колишня вул. ВЦСПС) у
м.Моршин, підставно відхилив посилання
прокурора на Лист Міністерства юстиції
України № 10897-0-4-11/8.1 від 25.10.2011р.,
оскільки у вказаному листі зазначено,
що після 24 серпня 1991 року і на даний час
майно загальносоюзних громадських
об'єднань (організацій) колишнього
Союзу РСР, розташоване на території
України, було і залишається державною
власністю. Висловлена позиція
стосується виключно майна, яке було
передано у відання, володіння та/або
користування громадським організаціям
колишнього Союзу РСР за рішенням
органів державної влади колишнього
Союзу РСР та Української РСР станом на
24 серпня 1991 року.

Проте, оспорюване в даному випадку
рішення Виконавчого комітету
Стрийської міської ради народних
депутатів рішення № 506 «Про оформлення
права власності будинків та будівель
житлового фонду» було прийнято 24.10.1991р.
Постанова Верховної Ради України від
04.02.1994 р. "Про майно загальносоюзних
громадських організацій колишнього
Союзу РСР" на той час ще не була
прийнята. Станом на 20 лютого 1992 р.
Виконкомом Стрийської міської ради
народних депутатів уже зареєстровано
Статут колективного орендного
підприємства "Пролісок".

В матеріалах справи відсутні та суду не
надані докази про скасування або
визнання недійсними у встановленому
законом порядку нормативно-правових
актів, на підставі яких відповідач-1 (за
первісним позовом) став
правонаступником Моршинського
санаторію "Пролісок" щодо усіх його
прав та обов'язків.

Суд першої інстанції підставно
відхилив доводи прокурора про те, що на
час прийняття рішення № 506 від 24.10.1991р.
Моршинський санаторій "Пролісок" не мав
статусу юридичної особи та не міг у
зв'язку з цим набути права власності на
нерухоме майно, враховуючи Типове
положення про санаторії профспілок для
дорослих, затверджене постановою
колегії Центральної ради по управлінню
курортами профспілок від 12.05.1971р., на
підставі якого діяв у цей час
санаторій; розпорядження Центральної
ради по управлінню курортами
профспілок за № 473 від 14.09.1978р., яким
новозбудованому санаторію присвоєно
назву "Пролісок" та відкрито окремий
рахунок; розпорядження Прикарпатської
територіальної ради по управлінню
курортами профспілок № 16 від 13.03.1979р.,
яким призначено головного лікаря
санаторію з правом підпису усіх
банківських та інших документів.

В матеріалах справи наявні копії
документів, датовані 1985-1986 роками,
засвідчені круглою печатко Санаторію
для дітей з батьками "Пролісок".

Згідно виписки з протоколу № 5
загальних зборів колективу "Пролісок"
рішення про створення орендного
підприємства "Санаторій "Пролісок"
приймалось на загальних зборах
колективу Санаторію "Пролісок".

В пункті 1 Статуту колективного
орендного підприємства "Пролісок"
вказано, що Підприємство створено на
власності громадських організацій
14.09.1978р. розпорядженням Центральної
ради по управлінню курортами
профспілок № 473.

У відзиві на позовну заяву прокурора,
відповідач-1 (за первісним позовом)
зазначив, що ТзОВ "Санаторій для дітей з
батьками "Пролісок" перереєстроване з
орендного підприємства "Санаторій
"Пролісок", про це було прийнято
відповідне розпорядження Стрийської
районної державної адміністрації від
27.12.2002 р. за № 768.

Крім цього, законодавством України
станом на 1992р. не заборонялось
правонаступництво юридичними особами
прав та обов'язків відокремлених
структурних підрозділів інших
юридичних осіб.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський, частково задоволивши
первісний позов, дійшов обґрунтовано
висновку про відсутність підстав для
задоволення зустрічного позову з
наведених підстав.

Крім того, суд апеляційної інстанції
врахував те, що звертаючись з
зустрічним позовом ПрАТ
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», не оспорює та не
ставить під сумнів законність
первинного Рішення Виконавчого
комітету Стрийської міської ради № 506
від 24.10.1991р., яким орган місцевого
самоврядування вперше вирішив
оформити право власності на житловий
будинок по вул. Проліскова, 10 за
Санаторієм.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення, тому його слід
залишити без змін, а апеляційні скарги -
без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги слід покласти на скаржників
згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду
Львівської області від 02.12.2013р. у справі
№5015/2805/12 залишити без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд
Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя
Зварич О.В.

судді
Кравчук Н.М.

Хабіб М.І.