ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Справа № 915/1470/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М., Костенко
Т.Ф.,суддівФролової Г.М. розглянувши
матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю "АРЕНА 23", смт.
Березанка, Миколаївська обл.на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 рокуу
справі господарського суду
Миколаївської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "АРЕНА 23", смт.
Березанка, Миколаївська обл.до
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області, с. Кобліво, Миколаївська
обл.,за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача1.
Миколаївської обласної державної
адміністрації, м. Миколаїв, 2.
Головного управління Держземагенства
у Миколаївської області, м. Миколаїв, 3.
Відділу земельних ресурсів у
Березанському районі Миколаївської
області Головного управління
земельних ресурсів у Миколаївській
області, смт. Березанка,
Миколаївська обл.проскасування п. 1
рішення ХХVII сесії 6 скликання
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 23 від 24.05.2013 року

за участю представників

позивача: Скалов С.Ю.,

відповідача: не з'явився,

третя особа -1: не з'явився,

третя особа -2: не з'явився,

третя особа -3: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АРЕНА 23" (далі за
текстом - ТОВ "АРЕНА 23")
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовом до
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області про скасування п.1 рішення XXVII
сесії 6 скликання Коблівської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області № 23 від 24.05.2013
року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 17.09.2013 року
до участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
було залучено Миколаївську обласну
державну адміністрацію, Головне
управління Держземагенства у
Миколаївської області, Відділ
земельних ресурсів у Березанському
районі Миколаївської області
Головного управління земельних
ресурсів у Миколаївській області.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 17.10.2013 року
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 23.01.2014 року позовні вимоги
задоволено частково: скасовано п. 1
рішення XXVII сесії 6 скликання
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 23 від 24.05.2013 року в частині
задоволення подання прокурора за №
(15-11) 956 вих.-13 від 24.05.13 року на рішення №
31 від 19.09.2012 року "Про дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки" (ТОВ "Арена 23") та
скасування відповідного рішення.

Вищезазначені судові акти мотивовано
тим, що оскільки рішення Коблівської
сільської ради № 31 від 19.09.2012 року є
ненормативним правовим актом
одноразового застосування, воно не
могло бути в подальшому скасовано
органом місцевого самоврядування, а
тому необхідно частково задовольнити
позовні вимоги про визнання недійсним
п. 1 рішення XXVII сесії 6 скликання
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 23 від 24.05.2013 року в частині
задоволення подання прокурора на
рішення № 31 від 19.09.2012 року та
скасування відповідного рішення; в той
же час вимога позивача в частині
скасування п. 1 рішення Коблівської
сільської ради № 23 від 24.05.2013 року, яким
скасовано відповідне рішення
виконавчого комітету Коблівської
сільської ради № 81 від 10.11.2011 року, є
безпідставною, оскільки рішення
виконавчого комітету Коблівської
сільської ради № 81 від 10.11.2011 року не
відповідає законам України, іншим
актам законодавства, зокрема, вимогам
Земельного кодексу України, Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", Тимчасовому положенню про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
майно, а тому Коблівська сільська рада,
скасовуючи рішення виконкому, діяла на
підставі, в межах повноважень, у спосіб
та відповідно до Закону, зокрема, п. 15 ч.
1 ст. 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Не погоджуючись з судовими актами
попередніх інстанцій, ТОВ "АРЕНА 23"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить рішення господарського
суду Миколаївської області від 17.10.2013
року та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 року скасувати частково та
ухвалити нове рішення у справі, яким
скасувати пункт 1 рішення XXVII сесії 6
скликання Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 23 від 24.05.2013 року в частині,
яка стосується ТОВ "АРЕНА 23".

Відповідачем та третіми особами
відзивів на касаційну скаргу подано не
було.

Розпорядженням від 12.05.2014 року № 03-05/515
сформовано наступний склад колегії
суддів: головуючий суддя - Сибіга О.М.,
судді - Костенко Т.Ф., Фролова Г.М.

В судовому засіданні представник
позивача просив касаційну скаргу
задовольнити, рішення господарського
суду Миколаївської області від 17.10.2013
року та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
23.01.2014 року скасувати частково та
ухвалити нове рішення у справі, яким
скасувати пункт 1 рішення XXVII сесії 6
скликання Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 23 від 24.05.2013 року в частині,
яка стосується ТОВ "АРЕНА
23".

Відповідача та третіх осіб згідно з
приписами ст. 1114 ГПК України було
належним чином повідомлено про день,
час і місце розгляду касаційної скарги,
однак вони не скористались
передбаченим законом процесуальним
правом на участь в розгляді справи
касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника
позивача, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в суді касаційної
інстанції, перевіривши повноту
встановлення господарськими судами
обставин справи та правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Коблівської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області № 81 від 10.11.2011
року "Про визнання права власності на
об'єкти нерухомого майна" за ТОВ "АРЕНА
23" визнано право власності на пляжний
торгівельно-розважальний комплекс
(сцена, закусочна з літнім майданчиком,
торгівельний павільйон, рятувальний
пост, пляжна алея, підпірна стінка,
замощення, туалет, тіньові навіси - 4 шт.,
кабінки для переодягання - 4 шт., пункт
прокату пляжного інвентарю), який
розташований за адресою: зона
відпочинку "Коблево", с. Коблеве біля
торгівельного комплексу
"Преображенський".

На підставі вказаного рішення 10.11.2011
року виконавчим комітетом Коблівської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, з якого вбачається, що
власником пляжного
торгівельно-розважального комплексу,
розташованого за адресою: Миколаївська
область, Березанський район, с. Коблеве,
проспект Курортний, 7/4, є ТОВ "АРЕНА 23".
Майно складається з основного літ. А
загальною площею 16, 7 кв.м., службових
будівель літ. Б, В, Г, Д, Ж, З та споруд.

Право власності було зареєстроване
Березанською філією Миколаївського
міського бюро технічної
інвентаризації 10.12.2011 року.

Рішенням XXVII сесії 6 скликання
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 31 від 19.09.2012 року "Про дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
довгострокову оренду" надано дозвіл
ТОВ "АРЕНА 23" на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки із земель державної власності
- не наданих у власність та постійне
користування села Коблеве, в межах
території Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області площею 0, 30 га в довгострокову
оренду терміном на 49 років для
комерційного призначення під
обслуговування існуючого пляжного
торгівельно-розважального комплексу в
зоні відпочинку "Коблево", с. Коблеве,
проспект Курортний, 7/4.

15.05.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Миколаївській області проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства в межах Коблівської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області, за адресою пр.
Курортний, 7/4, с. Коблево, та складено
відповідний Акт, згідно з яким
встановлено порушення ТОВ "АРЕНА 23"
норм ст. 62, 125, 126 Земельного кодексу
України, ст. 88, 90 Водного кодексу
України.

24.05.2013 року за №(15-11)987вих.-13 прокурором
Березанського району Миколаївської
області внесено подання "Про усунення
порушень земельного законодавства,
причин та умов, що їм сприяли" та
направлено Коблівській сільській раді
для вжиття заходів до усунення
порушень закону, які полягають в тому,
що рішення виконавчого комітету
Коблівської сільської ради № 81 від
10.11.2011 року прийнято на підставі заяви
ТОВ "Арена 23", виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, договору
про спільне користування земельною
ділянкою, укладеного між ПП "ААС" та ТОВ
"Арена 23", однак ПП "ААС" не мало право
розпоряджатись спірною земельною
ділянкою.

24.05.2013 року за №(15-11)986 вих.-13 прокурором
Березанського району Миколаївської
області внесено подання "Про усунення
порушень земельного законодавства,
причин та умов, що їм сприяли" та
направлено Коблівські сільській раді
для вжиття заходів до усунення
порушень закону, які полягають в тому,
що рішення Коблівської сільської ради
№ 31 від 19.09.2012 року прийнято в порушення
вимог закону, оскільки забудова та
реконструкція об'єктів здійснена за
відсутності правовстановлюючих
документів на земельну ділянку та
дозвільних документів у сфері
містобудування. В межах пляжної зони
забороняється будівництво будь-яких
споруд, крім гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних.

Пунктом 1 рішення Коблівської
сільської ради № 23 від 24.05.2013 року "Про
розгляд подання прокурора
Березанського району Миколаївської
області та Миколаївської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері" задоволено подання
прокурора за № (15-11) 956 вих.-13 від 24.05.2013
року на рішення № 31 від 19.09.2012 року "Про
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки" (ТОВ
"Арена 23"); № (15-11) 987 вих.-13 від 24.05.2013 року
на рішення № 81 від 10.11.11 року "Про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна" (ТОВ "Боско", ТОВ "ПАРС
32", ТОВ "Арена 23", ТОВ "Лагуна 18",
ТОВ "Дічето") та скасовано відповідні
рішення.

З урахуванням встановлених
господарськими судами попередніх
інстанцій обставин справи здійснюючи
касаційний перегляд, колегія суддів
Вищого господарського суду України
виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є вимога
про скасування рішення сільської ради
про визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна, а, отже, до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
норми Конституції України, Цивільного
кодексу України, Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" та
інших законодавчих актів, які
регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ст. 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 25, ч. ч. 1, 10 ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання. Рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень. Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 74 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що органи та посадові
особи місцевого самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами.

Конституційний суд України в п. 5
рішення від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у
справі №1-9/2009 за конституційним
поданням Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) вказав, що в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення. Ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Правова позиція щодо того, що органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення,
викладена також в постанові Верховного
Суду України від 04.06.2013 року у справі №
21-64а13.

Разом з тим, рішення виконавчого
комітету з питань, які належать до
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою і раді належить право
скасовувати акти виконавчих органів
ради, які не відповідають Конституції
чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням відповідної
ради, прийнятим в межах її повноважень
(п. 4.1 рішення Конституційного суду
України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009).

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу
України передбачено, що суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

В пункті 2 роз'яснення Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів" від
31.05.2002 року №04-5/609 (з подальшими змінами
та доповненнями) зазначено, що
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Відтак, суд касаційної інстанції
погоджується з висновками
господарських судів попередніх
інстанцій та вважає їх обґрунтованими,
оскільки рішення Коблівської
сільської ради № 31 від 19.09.2012 року є
ненормативним правовим актом
одноразового застосування, воно не
могло бути в подальшому скасовано
самим же органом місцевого
самоврядування, а тому судами
обґрунтовано задоволено позовні
вимоги про визнання недійсним п. 1
рішення XXVII сесії 6 скликання
Коблівської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області № 23 від 24.05.2013 року в частині
задоволення подання прокурора на
рішення № 31 від 19.09.2012 року та
скасування відповідного рішення.

Щодо скасування Коблівською сільською
радою рішення виконавчого комітету
Коблівської сільської ради № 81 від
10.11.2011 року необхідно відзначити
наступне.

Підставою для прийняття виконкомом
Коблівської сільської ради рішення № 81
від 10.11.2011 року "Про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна"
були:

- заява від ТОВ "Арена 23" (вх. № 1627 від
09.11.11 року);

- правоустановчі документи (виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців);

- договір про спільне користування
земельною ділянкою, укладений між
ПП "ААС" та ТОВ "Арена 23";

- витяг з генплану.

При цьому, в порушення вимог п. 8.1
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на майно,
затвердженого наказом міністерства
юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), та вимог Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" (в редакції, чинній на
момент прийняття рішення виконкомом)
ТОВ "Арена 23" не подано документа, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Крім того, позивачем не подано судам
доказів наявності проектної
документації, дозволів на
реконструкцію вищевказаного об'єкта,
як і не надано будь-яких інших доказів
на підтвердження своєї позиції
(декларацій про початок виконання
підготовчих і будівельних робіт,
виданих дозволів на виконання
будівельних робіт, зареєстрованих
декларацій про готовність об'єкта до
експлуатації, виданих сертифікатів
тощо).

Відтак, відсутність у ТОВ "Арена 23"
дозвільних документів на будівництво
(реконструкцію) об'єкта не надавало
виконавчому комітету Коблівської
сільської ради права приймати рішення
про визнання права власності.

Більш того, згідно рішення № 81 від
10.11.2011 року "Про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна"
виконкомом Коблівської сільської ради
визнано право власності за ТОВ "Арена 23"
на пляжний торгівельно-розважальний
комплекс (сцена, закусочна з літнім
майданчиком, торгівельний павільйон,
рятувальний пост, пляжна алея, підпірна
стінка, замощення, туалет, тіньові
навіси - 4 шт., кабінки для переодягання -
4 шт., пункт прокату пляжного інвентарю),
який розташований за адресою: зона
відпочинку "Коблево", с. Коблеве біля
торгівельного комплексу
"Преображенський".

Натомість, як вбачається з Технічного
паспорту, виготовленого Березанською
філією Миколаївського міжміського
бюро технічної інвентаризації станом
на 08.12.2011 року (матеріали
інвентаризаційної справи № 8232) під
літерою А значиться торгівельний
павільйон, площею 24, 4 кв. м., під літерою
Б - вбиральня площею 73, 1 кв. м., під
літерою В - складське приміщення площею
37, 5 кв. м., під літерою Г - гримерна,
площею 25, 4 кв. м., під літерою Д - навіс,
площею 60, 7 кв. м., під літерою Ж -
альтанка площею 27 кв. м., під літерою З -
торгівельний кіоск, 4, 4 кв. м., а також
споруди № 1 - сцена, 77, 36 кв. м., № 2 - ганок
50, 13 кв. м., № 3 огорожа - 37, 76 кв. м., № 4 -
огорожа 30, 21 кв. м., № 5 - замощення 1 011, 65
кв. м. Загальна площа вказаного об'єкту
складає 2 473 кв. м.

Вищевикладене додатково свідчить про
те, що на момент прийняття рішення
№ 81 від 10.11.2011 року "Про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна"
виконком Коблівської сільської ради не
мав необхідної документації для
прийняття рішення та зареєстрував
об'єкти нерухомого майна, які не
значаться ані в Технічному паспорті,
ані в будь-якій іншій документації.

Щодо договору про спільне користування
земельною ділянкою, укладеного між ПП
"ААС" та ТОВ "Арена 23", який було подано
судам серед документів для оформлення
права власності, то слід зазначити, що
вказаний договір не містить ані номеру,
ані дати, ані площі земельної ділянки
та її місцезнаходження тощо. Відтак,
вказаний договір не може вважатись
належним доказом підтвердження права
ТОВ "Арена 23" на земельну
ділянку, що також є порушенням п. 8.1
вищевказаного Тимчасового положення.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання,
зокрема, скасування актів виконавчих
органів ради, які не відповідають
Конституції чи законам України,
іншим актам законодавства, рішенням
відповідної ради, прийнятим у межах
її повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає вірними висновки
господарських судів попередніх
інстанцій про те, що вимога позивача в
частині скасування п. 1 рішення
Коблівської сільської ради № 23 від
24.05.2013 року, яким скасовано відповідне
рішення виконавчого комітету
Коблівської сільської ради № 81 від
10.11.11 року, є безпідставною, оскільки
рішення виконавчого комітету
Коблівської сільської ради № 81 від
10.11.11 року не відповідає законам
України, іншим актам законодавства,
зокрема, вимогам Земельного кодексу
України, Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Тимчасовому положенню про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на майно.

Натомість, Коблівська сільська рада,
скасовуючи рішення виконкому, діяла на
підставі, в межах повноважень, у спосіб
та відповідно до Закону, зокрема, п. 15 ч.
1 ст. 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", а тому в цій
частині позовні вимоги є
необґрунтованими та безпідставними.

Також колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками
господарських судів попередніх
інстанцій про необхідно часткового
задоволення позовних вимог щодо
визнання недійсним п. 1 рішення XXVII
сесії 6 скликання Коблівської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області № 23 від 24.05.2013
року в частині задоволення подання
прокурора на рішення № 31 від 19.09.2012 року
та скасування відповідного рішення в
цій частині, оскільки рішення
Коблівської сільської ради № 31 від
19.09.2012 року є ненормативним правовим
актом одноразового застосування, воно
не могло бути в подальшому скасовано
самим же органом місцевого
самоврядування, а відтак Коблівська
сільська рада вийшла за межі наданих їй
повноважень.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що під час
розгляду справи господарськими судами
попередніх інстанцій фактичні
обставини справи встановлено на основі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки
судів відповідають цим обставинам і їм
надана вірна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Також колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за
необхідне відзначити, що доводи ТОВ
"Арена 23", викладені в касаційній скарзі
стосовно того, що Коблівська сільська
рада не має права скасовувати рішення
його виконавчого органу
спростовуються положеннями ч. 9 ст. 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування", відповідно до яких
рішення виконавчого комітету ради з
питань, віднесених до власної
компетенції виконавчих органів ради,
можуть бути скасовані відповідною
радою.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками
господарських судів попередніх
інстанцій, які відповідають матеріалам
справи та чинному законодавству, у
зв'язку з чим підстав для скасування чи
зміни оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 року у
справі № 915/1470/13 - залишити без змін.

Головуючий суддя
О.М. Сибіга

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.М. Фролова