ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 р.
Справа № 914/1376/14

За позовом: Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Львів

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: стягнення 99 500,00 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

Представники:

від позивача: Оленюк С.Л. - представник
(Довіреність №13/08-2685 від 02.10.2013р.)

від відповідача: не з'явився

Права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України, роз'яснено. Заяв про відвід
судді не подавалось. Клопотання про
здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило. У
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Львівським
обласним територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України, м.
Львів до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Львів про стягнення 99 500,00 грн.

Ухвалою суду від 18.04.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до розгляду на 27.05.2014р.

У судовому засіданні 27.05.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, просив їх задоволити.

Відповідач у судове засідання 27.05.2014р.
явку повноважного представника не
забезпечив, причин неявки та
невиконання вимог ухвали про порушення
провадження від 18.04.2014р. не повідомив,
хоча належним чином був повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення на
адресу зазначену у позовній заяві.

Представником позивача долучено до
матеріалів справи Витяг з ЄДРЮО та ФОП
щодо відповідача, в якому
місцезнаходження Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 відповідає
адресі, зазначеній в позовній заяві.

Отже, відповідач вважається
повідомленим про час та місце судового
розгляду справи.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом
подання відзиву на позовну заяву та
надання доказів в порядку статті 33
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи те, що норми статті 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а пункт 4
частини 3 статті 129 Конституції України
визначає одним з принципів судочинства
- свободу в наданні сторонами суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, суд вважає, що
господарським судом створені належні
умови для надання сторонами доказів в
обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, господарським судом виконані всі
можливі заходи щодо сповіщення
відповідача про час та місце судового
засідання.

У зв'язку з тим, що відповідач не
використав наданого законом права на
участь у судовому засіданні, подання
відзиву на позов та доказів, а
матеріали справи в достатній мірі
характеризують взаємовідносини сторін
і неявка відповідача не перешкоджає
вирішенню спору, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України - за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали,
подані до суду, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

15.08.2013р. Адміністративною колегією
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України прийнято рішення № 194, яким
визнано, що відповідач вчинив
порушення п. 1 ст. 50 Закону України „Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді антиконкурентних узгоджених
дій шляхом встановлення умов
реалізації товарів (п. 1 ч. 2 ст.6
вищенаведеного Закону).

За вчинене правопорушення на підставі
абзацу 4 частини 2 статті 52 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" на відповідача накладено
штраф в розмірі 50000,00грн.

Рішення № 194 з повідомленням позивача
від 16.08.2013р. № 13/05 - 2194 отримане
відповідачем 21.08.2013р., що
підтверджується представленим суду
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", накладений за рішенням
Антимонопольного комітету України
штраф відповідач зобов'язаний був
сплатити у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Проте, як зазначається у позовній заяві
суми штрафу відповідач не оплатив.

За порушення строків сплати штрафу
позивачем на підставі ч. 5 ст. 56
вищевказаного Закону, здійснено
нарахування пені у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу, що становить
49500,00грн.

В ході судового розгляду відповідач
проти вимог позивача належним чином не
заперечив, доказів зворотнього суду не
надав.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.

Як встановлено в процесі розгляду
справи Адміністративна колегія
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України рішенням від 15.08.2013р. № 194
постановив накласти на відповідача
штраф в розмірі 50 000,00грн.

Згідно вимог ч. 3 ст. 56 Закону, особа, на
яку накладено штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Матеріалами справи підтверджується, що
визначену рішенням Антимонопольного
комітету України суму штрафу
відповідач не сплатив.

Відповідач дану обставину не
заперечив, не спростував доводів
позовної заяви, не надав суду належних
та допустимих доказів про наявність
інших обставин ніж ті, що досліджені в
ході судового розгляду.

За кожний день прострочення сплати
штрафу стягується пеня у розмірі
півтора відсотка від суми штрафу.
Розмір пені не може перевищувати
розміру штрафу, накладеного
відповідним рішенням органу
Антимонопольного комітету України (ч. 5
ст. 56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції").

Із врахуванням викладеного, позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними
наявними в матеріалах справи доказами
та підлягають до задоволення.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України
покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
Законом України "Про захист
економічної конкуренції", ст. ст. 4-3, 33, 43,
49, 75, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету України 50000,00грн.
штрафу та 49500,00 грн. пені. Стягувач:
Львівське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України (адреса: вулиця І. Франка,
будинок 61, місто Львів, 79005;
ідентифікаційний код: 20812013).

3. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету України 1827,00 грн.
судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 29.05.2014р.

Суддя
Деркач Ю.Б.