м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7525/14 27.05.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
До Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
Про стягнення 6 210,75 грн.
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: Пахолка Т.П. - представник
за довіреністю № б/н від 09.07.13.
Від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Іллічівське»
(далі - позивач) до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (далі -
відповідач) про стягнення 6 210,75 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком виплачено
страхувальнику страхове
відшкодування, внаслідок чого до
позивача в порядку ст. 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» перейшло право вимоги
(регресу) в межах здійснених фактичних
затрат та ліміту відповідальності до
відповідачів, як до осіб, які
відповідальні за заподіяні збитки,
оскільки саме з вини осіб, які керували
транспортними засобами,
цивільно-правова відповідальність
яких застрахована у відповідачів,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.04.14. порушено провадження у
справі № 910/7525/14 та призначено її до
розгляду на 27.05.14. о 11-30.
Представник позивача в судовому
засіданні 27.05.14. підтримав позовні
вимоги та просив суд задовольнити їх в
Представник відповідача в судове
засідання 27.05.14. не з'явився, вимог
ухвали Господарського суду м. Києва про
порушення провадження у справі №
910/7525/14 не виконав, письмового відзиву
на позов не надав, про поважні причини
неявки суд не повідомив, про час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.
Так, згідно з п. 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/123 від 15.03.2007 р. «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році» відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/1228 від 02.06.2006 р. «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році» до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками «адресат вибув»,
«адресат відсутній» і т.п., з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
Слід зазначити, що законодавство
України, в тому числі Господарський
процесуальний кодекс України, не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно зі статтею 93
Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Відомості про місцезнаходження
відповідача є правомірними, оскільки
підтверджені витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення по справі № 910/7525/14.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
02.10.12. між Приватним акціонерним
товариством «Страхове товариство
«Іллічівське» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Триоптика» укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № ЗФ-05-000098, за яким позивач
застрахував майнові інтереси, що не
суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортного засобу
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.
04.03.13. о 16 год. 16 хв. ОСОБА_2, керуючи
(А)», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, в м. Бахчисарай по вул.
Ракитського біля будинку № 2, перед
початком руху не впевнився в
безпечності маневру та здійснив
зіткнення з транспортним засобом марки
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, який рухався по вул.
Сімферопольській, що призвело до
пошкодження вказаного транспортного
Постановою Бахчисарайського районного
суду АРК від 19.03.13. у справі № 752/1497/13-П
ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу.
Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 31 від
30.03.13., вартість матеріального збитку
завданого власникові транспортного
засобу «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 7 574,98 грн.
06.03.13. страхувальник звернувся до
позивача із заявою про подію, що має
ознаки страхової події № 22-3.
Страховим актом № ЗФ-0000131-ЗФ-05-000098-01 від
07.05.14. пошкодження транспортного засобу
марки «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП, що сталося 04.03.13. в м. Бахчисарай по
вул. Ракитського біля будинку № 2,
визнано позивачем страховим випадком
та призначено до виплати в якості
страхового відшкодування суму в
розмірі 7 210,00 грн.
Виконуючи зобов'язання за вищевказаним
договором, позивачем перераховано на
рахунок Товариства з обмеженою
відповідальністю «Триоптика» суму
страхового відшкодування в розмірі 7
210,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 407 від 14.05.13.
Приписами ст. 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
У відповідності до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.
Таким чином, до позивач перейшло в
межах суми 7 210,00 грн. право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
Вина особи, яка керувала транспортним
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.
Як вбачається з витягу МТСБУ,
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
реєстраційний номер НОМЕР_2, за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації вказаного
транспортного засобу, застрахована -
відповідачем згідно із полісом №
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Цивільно-правова відповідальність за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
(А)», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, застрахована у Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» за
полісом № АВ/9749683.
Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Положеннями п. 36.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що страховик
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
- у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) та виплати
- у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону, -
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).
Приватне акціонерне товариство
«Страхове товариство «Іллічівське»
звернулось до відповідача із регресною
вимогою № 6918 від 25.02.14. про
відшкодування шкоди у розмірі 7 210,00 грн.
Суд зазначає, що документом, який
визначає розмір збитку, тобто документ
необхідний для розрахунку страхового
відшкодування згідно з вимогами Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» є Звіт про оцінку колісного
транспортного засобу.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність»,
проведення оцінки майна є обов'язковим
у випадку визначення збитків або
розміру відшкодування у випадках,
встановлених законом.
Механізм оцінки колісних транспортних
засобів встановлюється Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів (КТЗ),
затвердженою Міністерством Юстиції
України та Фондом державного майна
України 24.11.03 (далі - Методика).
Відповідно до п. 4.3. Методики за
результатами оцінки оцінювач складає
звіт про оцінку КТЗ, у якому
зазначається інформація, передбачена
Суд зазначає, що документом, який
визначає розмір збитку, тобто документ
необхідний для розрахунку страхового
відшкодування згідно з вимогами Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» є Звіт про оцінку колісного
транспортного засобу.
Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 31 від
30.03.13., вартість матеріального збитку
завданого власникові транспортного
засобу марки «Фольксваген», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. , в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 7 574,98 грн., а до позивача
перейшло право вимоги в межах суми 7 210,00
Полісом № АВ/9749683 передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000 грн.,
франшиза - 1000 грн.
У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування завжди зменшується на
Відтак, розмір страхового
відшкодування в порядку регресу
зменшується на суму франшизи у розмірі
Враховуючи визначені полісом № АВ/9749683
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також розмір вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що обмежений розміром шкоди,
право на зворотню вимогу якої перейшло
до позивача, відповідач був
зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 6 210,00 грн.(7 210,00 грн. -
набуте право вимоги - 1000 грн. - франшизи),
внаслідок чого позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Іллічівське»
задовольнити частково.
2. Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
Костянтинівська, 56, оф. 13; ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхове
25186738) 6 210 (шість тисяч двісті десять)
грн. 00 коп. - сума страхового
відшкодування в порядку регресу, 1 826
(одна тисяча вісімсот двадцять шість )
грн. 78 коп. - витрат по сплаті судового
3. В іншій частині в позові відмовити.
4. Після вступу рішення в законну силу
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.14.

Суддя
Т.М.
Ващенко