ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

29 травня 2014 року
Справа № 913/1019/14

Провадження №28/913/1019/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат" Полтавська область,
м.Глобине

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Луганськ

про стягнення 28084 грн 36 коп.

Суддя Семендяєва І.В.

Секретар судового засідання секретарі
Мартинцевій Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 17141 грн 60 коп. за
період з 18.03.2014 по 24.04.2014 за договором
купівлі продажу з розстрочкою платежу
від 20.05.2013 та 10942 грн 76 коп. за період з
18.03.2014 по 24.04.2014 за договором поставки
№17897 від 18.03.2014.

Представник позивача до судового
засідання не прибув, 19.05.2014 подав
клопотання № 1134/14 від 13.05.2014 з
розширеним розрахунком суми боргу за
договором купівлі продажу з
розстрочкою платежу від 20.05.2013 та за
договором поставки №17897 від 18.03.2014;
просив суд розглянути справу за його
відсутності.

Представник відповідача до судового
засідання не прибув, про час та місце
слухання справи був належним чином
повідомлений, причини неявки суду не
повідомив, своїм правом на участь у
судовому засіданні не скористався,
відзив на позовну заяву не надав.

Суд, враховуючи думку позивача, вважає
за можливе розглянути справу за
наявними у неї матеріалами за
відсутності представника відповідача,
явка якого не визнавалась судом
обов'язковою; неподання відзиву на
позов не є перешкодою для розгляду
справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши надані докази, господарський
суд Луганської області

в с т а н о в и в:

20.05.2013 між сторонами у справі укладено
договір купівлі продажу з розстрочкою
платежу, за умовами якого продавець
(позивач) зобов'язується передати у
власність покупцю (відповідачу), а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити: вітрину холодильну ПВХСн-1.25
«Соната» - 1 шт. та вітрину холодильну
ПВХСн-1.5 «Соната» - 1 шт. загальною
вартістю 24488 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору право
власності у покупця на товар виникає
лише після повного внесення грошових
коштів, відповідно до умов розділу 3
даного договору та оформлюється
підписанням сторонами даного договору
відповідного акту приймання передачі
товару від продавця до покупця.

Покупець зобов'язаний прийняти товар і
розрахуватися за нього не пізніше
31.03.2014 (п. 2.2 договору).

Згідно п. 3.1 оплата товару здійснюється
покупцем шляхом безготівкового або
готівкового внесення грошових коштів
продавцю рівними частинами у розмірі
24488 грн. щомісячно не пізніше 30 числа
відповідного місяця. Перший платіж
покупець здійснює продавцю в червні 2013
року (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договір набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами. Строк дії договору починає
свій перебіг у момент, визначений п. 3.1
договору та закінчується або повним
виконанням прийнятих на себе сторонами
зобов'язань або припиненням договору
відповідно до умов данного договору (п.
5.2 договору).

На виконання умов вказаних вище
договору позивач передав у власність
покупцю товар на загальну суму 24488 грн.

Факт приймання-передачі товару
підтверджується актами приймання
-передачі товару від 19..06.2013 та від
01.07.2013, які підписані сторонами у
справі.

Відповідач товар оплатив частково, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 14 від 30.07.2013 в сумі 2448 грн
80 коп., платіжним дорученням №24 від
04.09.2013 в сумі 2448 грн 80 коп. та платіжним
дорученням №37 від 30.09.2013 в сумі 2448 грн 80
коп., несплаченим залишився товар у
сумі 17141 грн 60 коп.

Позивач звернувся до відповідача з
вимогою №707/13 від 20.12.2013, в якій просив
погасити заборгованість у сумі 17141 грн
60 коп.; відповідач дану претензію не
задовольнив.

Крім того, 18.03.2013 між сторонами у справі
було укладено договір поставки №17897, за
умовами якого позивач зобов'язується
передати у власність відповідача
товар, а відповідач зобов'язується
прийняти та виплатити за нього
обумовлену вартість, зазначену у
накладній на поставку товару.

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент,
кількість, ціна одиниці товару
визначаються у накладних на передачу
товару у відповідності узгодженої
сторонами заявки покупця. Загальна
сума договору складається із сум
накладних.

Згідно з п. 3.1 договору оплата за
поставлений товар проводиться
покупцем готівковим або безготівковим
шляхом, протягом 7-ми календарних днів з
моменту отримання товару покупцем.
Датою отримання товару вважається дата
підписання накладної покупцем.

На виконання умов договору поставки
№17897 від 18.03.2013 в період з 20 березня 2013
по 18 жовтня 2013 позивачем було
відвантажено продукцію на загальну
суму 76714 грн 85 коп., що підтверджується
товарними накладними (а.с. 49-109).

За період з 20.03.2013 по 18.10.2013 відповідачем
було повернуто продукцію на загальну
суму 2019 грн 94 коп.

За період з 01.08.2013 по 21.10.2013 відповідач
здійснив часткову оплату за
поставлений товар у сумі 63752 грн 15 коп.,
несплаченим залишився товар на суму 10
942 грн 76 коп., тобто за відповідачем
виникла заборгованість за договором
поставки №17897 від 18.03.2013 у сумі 10942 грн 76
коп.

Оскільки позивач за вищевказаними
договорами товар поставив у повному
об'ємі, але оплата товару відповідачем
у повному обсязі не відбулась, позивач
звернувся до суду з даним позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 17141 грн 60 коп. за
період з 18.03.2014 по 24.04.2014 за договором
купівлі продажу з розстрочкою платежу
від 20.05.2013 та 10942 грн 76 коп. за період з
18.03.2014 по 24.04.2014 за договором поставки
№17897 від 18.03.2014.

.Правовідносини сторін виникли
внаслідок укладення ними договору
купівлі продажу від 20.05.2013 та договору
поставки №17897 від 18.03.2013.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений до говором
або законом.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Позивачем на час звернення з даним
позовом підтверджена наявність у
відповідача заборгованості в сумі 17141
грн 60 коп. за період з 18.03.2014 по 24.04.2014 за
договором купівлі продажу з
розстрочкою платежу від 20.05.2013 та 10942
грн 76 коп. за період з 18.03.2014 по 24.04.2014 за
договором поставки №17897 від 18.03.2014.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а за
правилами ст. 34 цього кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд вважає, що позивачем, з урахуванням
вимог закону щодо належності і
допустимості доказів, доведено
наявність заборгованості відповідача
у заявленому розмірі, натомість
відповідачем це не спростовано та не
підтверджено належними доказами
іншого, тому позов підлягає
задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на
відповідача, згідно ст.44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат" до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ про
стягнення 28084 грн 36 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Глобинський
м'ясокомбінат", Полтавська область,
м.Глобине, вул. К. Маркса, 228, код 25167451,
заборгованість у сумі 28084 грн 36 коп.,
судовий збір у сумі 1827 грн 25 коп., видати
наказ позивачу.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 02.06.2014.

Суддя
І.В. Семендяєва