ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р.Справа № 923/719/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ліпчанської Н.В., Ярош А.І.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду № 580 від
09.04.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Шевченко І.Ю., за
довіреністю № б/н від 04.04.2014р.; Пасека
В.І., за довіреністю № б/н від 04.04.2014р.;

від відповідача - Мацієвський Л.Г., за
довіреністю № б/н від 20.02.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фітосанітарної інспекції Херсонської
області

на рішення господарського суду
Херсонської області від 18.03.2014р.

по справі № 923/719/13

за позовом Приватного підприємства
"Стройпроект плюс"

до Державної фітосанітарної інспекції
Херсонської області

про стягнення 198 096,00 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами.

Встановила:

У червні 2013 року Приватне
підприємство "Стройпроект плюс"
звернулось до господарського суду
Херсонської області з позовом до
Державної інспекції з карантину рослин
по Херсонській області, яке згідно до
п.1 Положення від 20.12.12р. змінило назву
на Державну фітосанітарну інспекцію
Херсонської області
про стягнення боргу у сумі 198
096,00 грн.

Позовні вимоги з посиланням на
приписи ст.ст. 509, 530, 625 ЦК України
мотивовані тим, що відповідач в
порушення умов договору підряду № 05/1,
укладеного між сторонами 28.08.2007р., свої
зобов'язання щодо оплати за виконані
роботи не виконав.

Під час розгляду справи відповідачем
подана заява про застосування строку
позовної давності, в якій він просить
суд застосувати позовну давність та
відмовити у задоволенні позову. (т.2,
а.с. 54-55)

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 06.08.2013р. (суддя
Нікітенко С.В.) в задоволені позовних
вимог відмовлено в повному обсязі
через сплив строку позовної давності.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.09.2013 року
рішення господарського суду
Херсонської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.02.2014 року рішення
господарського суду Херсонської
області від 06.08.2013 року та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 19.09.2013 року скасовано. Справу №
923/719/13 направлено до господарського
суду Херсонської області на новий
розгляд.

Востаннє рішенням господарського суду
Херсонської області від 18.03.2014р. (суддя
Литвинова В.В.) позов задоволено;
стягнуто з Державної фітосанітарної
інспекції Херсонської області на
користь Приватного підприємства
"Стройпроект плюс" 198 096,00 грн. боргу та
судовий збір в сумі 3 961,92 грн.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
огляду на те, що з матеріалів справи
підтверджується факт наявності у
відповідача боргу перед позивачем,
який підлягає стягненню на підставі
ст.ст. 175, 193 ГК України та ст.526 ЦК
України.

Суд дійшов висновку про те, що право
пред'явити вимогу про оплату виконаних
робіт у позивача виникло з 23.12.2011р., а
тому строк позовної давності згідно з
приписами ЦК України для звернення до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу у
позивача станом на 06.06.2013 року (дата
звернення з позовом до суду) не сплинув.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, Державна фітосанітарна інспекція
Херсонської області звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати в повному обсязі та
прийняти нове, яким у задоволенні
позову відмовити та покласти на
позивача судові витрати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
сторона посилається на пропущення
позивачем строку позовної давності,
оскільки датою остаточного завершення
робіт служить акт про виконанні
роботи за договором № 3046 від 13.12.2007р.
складений 12.02.2008р. Отже, на думку
відповідача, початком перебігу
позовної давності слід вважати 13.02.2008р.

Більш детальніше доводи вказані у
скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
просить рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет їх юридичної оцінки
господарським судом Херсонської
області, проаналізувавши застосування
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла
наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів
справи, 28 серпня 2007 року між Державною
інспекцією з карантину рослин по
Херсонській області (замовник),
правонаступником якої є відповідач та
приватним підприємством "Стройпроект
плюс" (підрядник) був укладений договір
підряду № 05/1 на виконання проектних
робіт адміністративно-лабораторного
корпусу з автомобільними боксами по
вул. Острівське шосе. 36-А в м. Херсоні
(далі - договір).

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що
Замовник зобов'язується передати
Підряднику Лист-Замовлення та протягом
3-х днів до початку робіт перерахувати
на розрахунковий рахунок Підрядника
аванс в розмірі 50% від суми узгодженої
протоколом.

Відповідно до пункту 5.1 договору строк
виконання робіт - 155 днів.

В пункті 6.1 сторонами узгоджено, що
розрахунок за виконані роботи по
об'єкту проводиться Замовником не
пізніше 5 днів після повного завершення
робіт, враховуючи усунення виявлених
недоліків, на підставі акта приймання
виконаних робіт.

Договір підписаний сторонами без
зауважень та скріплений печатками.

Зазначений договір за своєю правовою
природою є договором підряду, який
повинен відповідати нормам глави 61 ЦК
України та глави 33 ГК України.

Статтею 837 ЦК України
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

В Листі-замовленні № 05/1 28.08.2007р.
зазначено, що проектна документація
включає: передпроектну пропозицію;
генеральний план;
архітектурно-планувальне рішення;
конструктивні рішення; сантехнічні
рішення; топографічну зйомку,
узгоджену службами міста; кадастровий
план земельної ділянки;
інженерно-геологічні умови майданчика;
схематичні плани та оціночні акти БТІ,
свідоцтво на право власності.

Відповідно до протоколу № 05/1 до
договору підряду № 05/1 від 28.08.2007р.,
сторони дійшли згоди про погодження
договірної ціни на проектні роботи та
встановили її вартість у розмірі 198 096,00
грн.

З матеріалів справи вбачається, що
26.12.2011р. позивач надав відповідачу
документи, які передбачені
листом-замовленням №05/1, в тому числі
копію проектно-кошторисної
документації по будівництву
адміністративно-лабораторного корпусу
з автомобільними боксами по вул.
Острівське шоссе, 36-А в м. Херсоні, копію
інженерно геологічних умов на 14
аркушах, копію генплану, копію
кадастрового плану, копію
топографічної зйомки погодженої із
службами міста, копію схематичних
актів БТІ на 9 аркушах, копію свідоцтва
про право власності, два примірника
актів приймання-передачі викопаних
робіт від 23.12.2011р, рахунок на оплату
№04/11 від 23.12.2011 року на суму 198 096,00 грн.

Даний акт позивачем направлено після
отримання свідоцтва на право власності
та його реєстрації в установленому
законом порядку.

Відповідач акт приймання-передачі
виконаних робіт від 23.12.2011р. не
підписав, недоліків виконаних робіт не
вказав, рахунок на оплату №04/11 від
23.12.2011 року на суму 198 096,00 грн. не
сплатив.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач не заперечує отримання від
позивача 26.12.2011 року документів, які
передбачені листом-замовленням (т.3
а.с.18). Судом встановлено, що у відповідь
на лист позивача № 08 від 23.12.2011 року
відповідач лише 03.04.2012 року зазначає, що
вимога щодо сплати за договором
пред'явлена лише через чотири роки
після підписання договору, що у нього
відсутні дані щодо необхідності
виконання послуг за договором (т.2 а.с.61).

Як пояснив позивач у судовому
засіданні, в період з 21.06.2010р. (моменту
реєстрації Свідоцтва про право
власності) до 23.12.2011р. (складання акту
приймання-передачі) між сторонами
велись перемови щодо проведення оплати
за виконані роботи.

Відповідно до ст.173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Доказів оплати за виконану роботу
відповідач до суду не надав, таким
чином, судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
існування заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 198 096,00 грн., що
підлягає стягненню.

Відтак, з урахуванням наведених
правових положень та встановлених
обставин даної справи колегія суддів
приходить до висновку, що позивач
обґрунтовано звернувся до суду з даним
позовом і місцевий суд, відповідно,
правомірно задовольнив позовні вимоги.

Відносно доводів апелянта щодо
непідписаного відповідачем акту
прийому-передачі виконаних робіт,
судова колегія зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України встановлено,
що передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта.

За ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, обов'язок прийняти
виконані роботи, а у випадку виявлення
недоліків робіт негайно про них
заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.

Щодо заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності, судова колегія виходить з
наступного.

Відповідно до статті 251 Цивільного
кодексу України строком є певний
період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Договірні строки
визначаються сторонами в правочинах за
їх бажанням.

Стаття 257 ЦК України встановлює
загальний строк позовної давності в
три роки, а в пункті 1 статті 261
Цивільного кодексу України зазначено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа,
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості за виконані
підрядні роботи.

За договорами підряду про стягнення
грошового боргу розповсюджується
загальний строк позовної давності.
Інших строків (спеціальні) позовної
давності для даних правовідносин чинне
законодавство не передбачає.

В пункті 6.1 договору сторонами
передбачено, що розрахунок за виконані
роботи по об"єкту проводиться
Замовником не пізніше 5 днів після
повного завершення робіт, враховуючи
усунення виявлених недоліків, на
підставі акта приймання виконаних
робіт, шляхом переводу грошових коштів
на рахунок підрядника. Тобто, оплата
замовником здійснюється протягом 5
днів після повного завершення робіт на
підставі акта, а не після 155 днів від дня
підписання договору підряду.

Тобто, оплата Замовником здійснюється
протягом 5 днів після повного
завершення робіт на підставі акта, а не
після 155 днів від дня підписання
договору підряду.

Крім того судовою колегією
встановлено, що перелік проектної
документації, яку оформлював позивач
включається свідоцтво про право
власності. Зазначений документ
оформлений лише 22.06.2010р., що
унеможливлює зробити висновок про
виконання підрядних робіт 13.02.2008р.

За таких обставин, апеляційна
інстанція погоджується з висновком
місцевого суду про те, що позивач
заявив позов в межах строку позовної
давності, встановленого статтею 257 ЦК
України.

Посилання скаржника на те, що строк
позовної давності потрібно
обчислювати з дати складання акту
виконаних робіт від 13.02.2008р. укладеного
між ДП «Херсонгеоінформ» та ПП
«Стройпроект плюс» є безпідставними,
оскільки ДП «Херсонгеоінформ» не є
стороною за договором підряду від
28.08.2007року укладеного між позивачем та
відповідачем.

Отже, судова колегія доходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції цілком вірно встановлені
обставини справи, ним дана правильна
юридична оцінка із застосуванням
належних норм матеріального права з
дотриманням норм процесуального права.

За таких обставин,
оскаржуване рішення господарського
суду Херсонської області відповідає
вимогам закону та обставинам справи, а
тому підстав для її скасування не
вбачається. У зв'язку з чим, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.1, 105 ГПК
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
фітосанітарної інспекції Херсонської
області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 18.03.2014р. по
справі № 923/719/13 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
22.05.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
А.І. Ярош