КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.
Справа№ 910/6576/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Кропивної Л.В.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Коновалової
В.В. - дов. №7 від 19.05.2014р.

від відповідача не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Утиліта»

на ухвалу

господарського суду міста Києва

від 11.04.2014р. (суддя
Полякова К.В.)

у справі №910/6576/14

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Утиліта»

(далі - ТОВ
«Утиліта»)

до Публічного
акціонерного товариства

«Банк Форум» (далі -
ПАТ «Банк Форум»)

про зобов'язання
виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.04.2014р. у справі №910/6576/14
позовні матеріали ТОВ «Утиліта» до ПАТ
«Банк Форум» про зобов'язання виконати
умови договору шляхом перерахування
грошових коштів відповідно до
платіжних доручень повернуто позивачу
без розгляду.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою,
позивач оскаржив її в апеляційному
порядку, просив скасувати та справу
№910/6576/14 передати на розгляд до
господарського суду міста Києва. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми
процесуального права, зокрема, приписи
ст.55 ГПК України та безпідставно
застосовано п.4 ч.1 ст.63 ГПК України тощо.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржену ухвалу скасувати за
наведених в скарзі підстав та справу
передати на розгляд до господарського
суду міста Києва.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце розгляду справи його повідомлено
належно, про причини неявки суд не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду справи не надіслав, відтак
апеляційний господарський суд на
підставі ч.2 ст.102 ГПК України дійшов
висновку про необхідність розгляду
справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню за таких
обставин.

Так, постановляючи оскаржену ухвалу,
місцевий суд посилався на те, що додані
позивачем до позовної заяви документи
належним чином не засвідчені, а також
до позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку і розмірах. Так, за висновками
суду першої інстанції позов ТОВ
«Утиліта» не можна віднести до
немайнових спорів, адже позовні вимоги
підлягають вартісній оцінці - шляхом
зобов'язання вчинити дії позивач
просив суд зобов'язати відповідача
перерахувати грошові кошти в
зазначених у відповідних дорученнях
сумах. Таким чином, позов є вимогою
майнового характеру та за його подання
має сплачуватись судовий збір в
розмірі, як за подання позову майнового
характеру тощо.

Апеляційний господарський суд не
погоджується з такими висновками
місцевого суду.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
позивач сплатив судовий збір в розмірі
1 218,00 грн. як за позов немайнового
характеру (вимога позивача про
зобов'язання відповідача виконати
умови договору, а саме, перерахувати на
поточний рахунок позивача грошову суму
в розмірі 1 157 921,38 грн.), проте місцевий
суд визнав вимоги позивача з виконання
платіжних доручень вимогами майнового
характеру.

Згідно матеріалів справи, 31.08.2011р. між
ТОВ «Утиліта» та ПАТ «Банк Форум»
укладено договір банківського рахунку
№1-71406/01 (далі - Договір).

Положеннями ч.1 ст.1066 ЦК України
встановлено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка) грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка, а
клієнт зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором
(ст.1068 ЦК України).

З аналізу наведених положень закону
вбачається, що предметом договору
банківського рахунка є надання банком
послуг клієнту з обслуговування
рахунків, в обов'язки банку входить
виконання розпоряджень клієнта про
перерахування та проведення інших
операцій за рахунком.

Підставою для звернення до суду з
позовом є порушення відповідачем умов
Договору щодо обслуговування рахунку
та здійснення операцій за рахунком.
Тому позивач просив суд зобов'язати
відповідача виконати доручення про
перерахування коштів на інші поточні
рахунки на загальну суму 1 157 921,38 грн.

З огляду на наведе, спір між сторонами
виник саме у зв'язку з ненаданням
відповідачем послуг з обслуговування
рахунку та здійснення операцій на
рахунку, а не щодо права власності на
кошти, які знаходяться на такому
рахунку.

Таким чином, апеляційний господарський
суд вважає, що спору щодо належності
позивачу рахунку та коштів на ньому між
сторонами немає, суть вимог позивача
полягають в зобов'язанні відповідача
виконати умови Договору в натурі, що є
вимогами немайнового характеру.

Законом України «Про судовий збір»
визначено порядок і розміри ставок
судового збору, що підлягає сплаті за
подання до суду позовних заяв та інших
процесуальних документів, натомість
ціна позову в майнових спорах
визначається ст.55 ГПК України.

Так, у відповідності до ст.55 ГПК України
ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошей -
стягуваною сумою або сумою,
оспорюваною за виконавчим чи іншим
документом, за яким стягнення
провадиться у безспірному
(безакцептному) порядку;

2) у позовах про витребування майна -
вартістю майна, що витребується;

3) у позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою
усіх вимог;

4) у позовах про стягнення іноземної
валюти - в іноземній валюті та у
карбованцях відповідно до офіційного
курсу, встановленого Національним
банком України на день подання позову.

В ціну позову включаються також
вказані в позовній заяві суми
неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не
вказані, - суми їх, визначені суддею.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» (п.2.2.)
встановлено, що ст.55 ГПК передбачено
визначення ціни позову у позовах про
стягнення грошей і про витребування
майна. Відповідні позовні заяви мають
майновий характер, і розмір ставок
судового збору за їх подання
визначається за приписами пп.1 п.2 ч.2 ст.4
Закону України «Про судовий збір».
Стосовно позовних заяв немайнового
характеру, то до них відносяться
вимоги, які не підлягають вартісній
оцінці. Подання до господарського суду
таких заяв оплачується судовим збором
згідно пп.2 п.2 ч.2 ст.4 цього Закону.

З огляду на наведе, саме спори про
стягнення грошей і про витребування
майна є спорами майнового характеру,
натомість оцінити вартість
позбавленого права на розпорядження
коштами є неможливим.

Оскільки вимоги позивача до
відповідача з приводу виконання
доручень є вимогами щодо виконання
умов Договору в натурі, відтак вимогами
немайнового характеру, не мають
жодного відношення до стягнення
грошових коштів, підстав для
застосування п.4 ч.1 ст.63 ГПК України та
повернення позовної заяви не було.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що наведені місцевим судом
обґрунтування оскарженої ухвали є
помилковими, не можуть бути достатніми
підставами для повернення позовної
заяви без розгляду, відтак апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
місцевого суду - скасуванню з
надісланням матеріалів справи до
місцевого суду для розгляду справи по
суті.

Керуючись ст.ст.99, 101-106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Утиліта»
задовольнити, ухвалу господарського
суду міста Києва від 11.04.2014р. у справі
№910/6576/14 - скасувати.

Матеріали справи №910/6576/14 надіслати до
господарського суду міста Києва для
розгляду справи по суті.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Л.В. Кропивна