номер провадження справи 4/31/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014
Справа № 908/1286/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД",
(69037, м. Запоріжжя, вул. 40 Років
Радянської України, буд. 39)

до відповідача Запорізької державної
інженерної академії, (69006, м. Запоріжжя,
пр. Леніна, буд. 226)

про стягнення 140907,76 грн. основного
боргу за договором постачання № 269/13
від 28.10.2013 р., 4241,32 грн. інфляційного
нарахування на суму боргу та 1285,54 грн. 3 %
річних

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача - Кузнєцова А.С.,
довіреність № 1/юр. від 13.01.2014 р.;

від відповідача - Ананьєвська А.В.,
довіреність №01-28/608 від 14.05.2014р.

15.04.2014 р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД",
м. Запоріжжя з позовною заявою до
відповідача Запорізької державної
інженерної академії, м. Запоріжжя про
стягнення 140907,76 грн. основного боргу за
договором постачання № 269/13 від 28.10.2013
р., 4241,32 грн. інфляційного нарахування
на суму боргу та 1285,54 грн. 3 % річних.

Ухвалою від 15.04.2014 р. порушено
провадження у справі №908/1286/14, справі
присвоєно номер провадження 4/31/14,
судове засідання призначено на 14.05.2014 р.

В судовому засіданні 14.05.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну та
резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

Заявлені позивачем вимоги
ґрунтуються на ст.ст. 181, 193 ГК України,
ст.ст. 526, 610, 611, 614, 625 ЦК України і
полягають в тому, що 28.10.2013 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір поставки №269/13.
Відповідно до п.1.1. договору відповідач
(покупець) оплачує, а позивач
(постачальник) поставляє машини
обчислювальні, частини та приладдя до
них (ДК016: 2010 - 26.20.1), - "Устаткування", у
відповідності зі специфікацією, що
наведена у Додатку до договору, що є
невід'ємною частиною Договору.
Відповідно до п.3.1. договору загальна
сума договору складає 140 907,76 гривень з
ПДВ. Згідно п.4 Договору, позивач
виставляє відповідачу рахунок-фактуру
на оплату Устаткування, що
поставляється. Відповідач
зобов'язується перерахувати позивачу
повну суму платежу, вказану в п.3.1,
протягом 30 (тридцяти ) банківських днів
після поставки Устаткування. Фактом
оплати вважається момент надходження
грошей на рахунок позивача.

Згідно накладної №1311.41 від 13.11.2013р.
відповідачем було отримано товар на
загальну суму 140 907,76 грн. грн.
Відповідачем не здійснив платежі за
поставлене устаткування. Враховуючи
викладене та норми чинного
законодавства, позивач просить суд
позов задовольнити та стягнути з
Запорізької державної інженерної
академії, м. Запоріжжя 140907,76 грн.
основного боргу за договором
постачання № 269/13 від 28.10.2013 р., 4241,32 грн.
інфляційного нарахування на суму боргу
та 1285,54 грн. 3 % річних.

В судовому засіданні 14.05.2014р.
відповідач позовні вимоги про
стягнення 140907,76 грн. основного боргу
за договором постачання № 269/13 від
28.10.2013 р., 4241,32 грн. інфляційного
нарахування на суму боргу та 1285,54 грн. 3 %
річних визнав в повному обсязі. Крім
того, надав клопотання про залучення до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області, м. Запоріжжя,
оскільки саму управління не
перераховує кошти позивачу.

Позивач проти клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі третьої особи заперечив,
оскілики не вважає, що рішення з цієї
справи якимось чином вплине на права та
обов'язки Державної казначейської
служби України у Запорізькій області.

Розглянувши подане клопотання,
вислухавши думку представника
позивача з цього приводу, суд вирішив-
клопотання відхилити.

При вирішенні клопотання суд виходив з
того, що відповідно до ст. 27 ГПК України
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора або з ініціативи
господарського суду.

Рішення господарського суду у справі
№908/1286/14 ніяким чином не стосується та
не вплине на права та обов'язки
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області, м. Запоріжжя.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД"
(позивачем у справі) та Запорізькою
державною інженерною академією
(відповідачем у справі) був укладений
договір поставки №269/13 (надалі за
текстом - Договір).

Відповідно до п.1.1. договору відповідач
(покупець) оплачує, а позивач
(постачальник) поставляє машини
обчислювальні, частини та приладдя до
них (ДК016: 2010 - 26.20.1), - "Устаткування", у
відповідності зі специфікацією, що
наведена у Додатку до договору, що є
невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 9.1 Договір набуває
чинності з моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін
і діє до 31.12.2013р. та в будь-якому випадку
до виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором.

Відповідно до п.3.1. договору загальна
сума договору складає 140 907,76 гривень з
ПДВ.

Згідно п.4 Договору, позивач виставляє
відповідачу рахунок-фактуру на оплату
Устаткування, що поставляється.
Відповідач зобов'язується
перерахувати позивачу повну суму
платежу, вказану в п.3.1, протягом 30
(тридцяти ) банківських днів після
поставки Устаткування. Фактом оплати
вважається момент надходження грошей
на рахунок позивача.

На виконання умов Договору, згідно
накладної №1311.41 від 13.11.2013р. позивач
поставив відповідачу устаткування
передбачене умовами договору.

Зазначена накладна узгоджена між
позивачем і відповідачем, має підписи
уповноважених осіб сторін та скріплена
печатками підприємств. (Оригінал
зазначеної накладної досліджувався
судом в судовому засіданні, належним
чином посвідчена копія - залучена до
матеріалів справи).

Таким чином, позивач взяті на себе
зобов'язання за Договором виконав
належним чином і у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України
встановлено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Глава 50 ЦК України передбачає
підстави та умови припинення
зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

З урахуванням зазначеного,
зобов'язання відповідача оплатити
поставлену продукцію за спірний період
не припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України
закони України підлягають
обов'язковому виконанню на всій
території України всіма юридичними та
фізичними особами.

Виходячі із загальних положень щодо
оплати товару, за договором
купівлі-продажу в порядку ст. 692 ЦК
України, після того як покупець прийняв
товар або товаро-розпорядчі документи
на нього він зобов'язаний здійснити
оплату за поставлений товар.

Отже, суд вважає строк виконання
зобов'язання таким, що настав.

Станом на час вирішення справи в
судовому засіданні відповідач
заборгованість за поставлене
устаткування перед позивачем не
погасив.

Відповідач позовні вимоги про
стягнення 140907,76 грн. основного боргу за
договором постачання № 269/13 від 28.10.2013 р.
визнав у повному обсязі, про що
повідомив в судовому засіданні 14.05.2014р.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач
має право визнати позов повністю або
частково. Господарський суд не приймає
визнання позову відповідачем, якщо це
суперечить законодавству або порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що у
разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову, за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Визнання відповідачем позову не
суперечить законодавству, не порушує
права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд
вважає за можливе прийняти визнання
відповідачем позову, у зв'язку з чим
прийняти рішення про задоволення
позовних вимог про стягнення з
Запорізької державної інженерної
академії, м. Запоріжжя на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД",
м. Запоріжжя 140907,76 грн. основного боргу
за договором постачання № 269/13 від
28.10.2013 р.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

До інших засобів захисту цивільних
прав, у відповідності до ст. 625 ЦК
України, відносяться втрати від
інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та 3% річних, якщо інший
розмір відсотків не встановлений
договором або законом.

Сума втрат від інфляції грошових
коштів за прострочення виконання
грошового зобов'язання, згідно
розрахунку позивача, становить 4241,32
грн., а сума 3 % річних, згідно розрахунку
позивача, становить 1285,54 грн.
Розрахунки судом перевірені та визнані
такими, що виконані вірно.

Таким чином, вимога про стягнення з
відповідача втрат від інфляції
грошових коштів та 3 % річних підлягає
задоволенню - 4241,32 грн. втрат від
інфляції грошових коштів та 1285,54 грн. 3 %
річних.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в
обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги документально
підтвердженими, обґрунтованими,
заснованими на законі та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
оскільки спір доведено до суду з його
вини.

Як вбачаться з матеріалів справи №
908/1286/14, ТОВ "Виробничо-комерційна фірма
"Рома, ЛТД" (позивачем у справі) заявлено
вимогу майнового характеру про
стягнення 146434,62 грн., яка повинна була
бути оплачена судовим збором в сумі
2928, 70 грн.

В той же час, платіжним дорученням № 6305
від 04.04.2014 р. сплачено судовий збір у
розмірі 4 827,12грн. Таким чином, переплата
державного мита становить 1898,42 грн.

За таких обставин, враховуючи заяву
позивача, суд вважає наявними підстави
для повернення позивачу з Державного
бюджету України згідно ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" за
відповідною ухвалою суду судового
збору в сумі 1898,42 грн., зайво сплаченого
платіжним дорученням № 6305 від 04.04.2014 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.,
ст. 44 49, 78, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД",
м. Запоріжжя до Запорізької державної
інженерної академії, м. Запоріжжя
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Запорізької державної
інженерної академії, (69006, м. Запоріжжя,
пр. Леніна, буд. 226, 8) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Рома, ЛТД",
(69037, м. Запоріжжя, вул. 40 Років
Радянської України, буд. 39, ) 140 907 (сто сорок тисяч дев'ятсот
сім) грн. 76 коп. основного боргу, 4 241
(чотири тисячі двісті сорок одну) грн. 32
коп. втрат від інфляції грошових
коштів, 1 285 (одну тисячу двісті
вісімдесят п'ять) 54 коп. річних
відсотків, 2 928 (дві тисячі дев'ятсот
двадцять вісім) грн. 70 коп. судового
збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "19" травня 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко