ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Справа № 5020-9/197-12/235

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.,

суддів:
Ковтонюк Л.В.,

Мамонтової О.М.

за участю представника Генеральної
прокуратури України - Кривоклуб Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Севастопольського прокурора з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
Кримського регіону України на
постановуСевастопольського
апеляційного господарського суду від
17.07.2013 у справі №
5020-9/197-12/235господарського суду міста
Севастополя за позовомвійськового
прокурора Севастопольського гарнізону
в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України,
Севастопольської
квартирно-експлуатаційної частини
морської до товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг"
провизнання права власності та
витребування майна

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 17.06.2013 (суддя Грицай
О.С.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
12.07.2013 (колегія у складі суддів:
Дмитрієва В.Є., Гоголя Ю.М., Рибіної С.А.)
рішення господарського суду міста
Севастополя від 17.06.2013 залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 12.07.2013, в серпні
2013 року Севастопольський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Кримського регіону
України звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
12.07.2013 та рішення господарського суду
міста Севастополя від 17.06.2013 як такі, що
прийнято з неправильним застосуванням
норм матеріального права та порушенням
норм процесуального права, прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, Вищий
господарський суд України

В С Т А Н О В
И В:

В листопаді 2010 року заступник
військового прокурора
Севастопольського гарнізону в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України, Севастопольської
квартирно-експлуатаційної частини
морської звернувся до господарського
суду міста Севастополя з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг" про
визнання за державою в особі
Міністерства оборони України права
власності на нерухоме державне майно,
розташоване по вул. Таврійській
набережній, 21 в м. Севастополі, та
витребування у відповідача вказаного
нерухомого державного майна.

В обґрунтування позову зазначив, що
право власності держави Україна на
вказане нерухоме майно - будівлі і
штольні військового містечка Б-1 -
заперечується відповідачем у зв'язку
із укладенням 24.04.2006 між Міністерством
оборони України (від імені якого діяв
директор філії Центрального
спеціалізованого будівельного
управління Міністерства оборони
"Укроборонбуд" Мельник В.Л.) та ТОВ
"Технічне агентство "Наутилус" договору
№ 24-04/06/6 про компенсацію пайової участі
(паю) Міністерства оборони України в
договорі від 24.04.2006 № 24-04/06 про спільне
будівництво (реконструкцію) об'єктів
житлово-цивільного призначення,
створення інженерної інфраструктури
для їх будівництва (реконструкції)
відповідно до розробленого і
затвердженого у встановленому порядку
проекту шляхом пайової участі сторін. В
подальшому ТОВ "Технічне агентство
"Наутилус" та відповідач уклали 12.06.2007
договір купівлі-продажу спірного
майна. Останнє безпідставно набуло
право власності на вказане майно за
договором купівлі-продажу від 12.06.2007. Це
майно є військовим майном - державною
власністю - яке перебуває на балансі
Севастопольської КЕЧ Морська, а
державою Україна в особі
уповноваженого чинним законодавством
органу не приймалось відповідне
рішення щодо його відчуження.
Посилаючись на те, що власником майна,
що розташоване по вул. Таврійській
набережній, 21 в м. Севастополі, є
держава Україна, заступник військового
прокурора Севастопольського гарнізону
просив задовольнити позовні вимоги.

Згідно заяви про уточнення позовних
вимог № 356 вих-11 від 02.02.2011 заступник
військового прокурора
Севастопольського гарнізону просив
визнати за державою Україна право
власності на нерухоме державне майно,
розташоване по вул. Таврійській
набережній, 21 в м. Севастополі, а саме:
будівлю № 76 (літ "А") площею 33,1 кв.м,
штольню № 1 (літ "Б") площею 94,6 кв.м,
штольню № 2 (літ "В") площею 94,2 кв.м,
витребувати у відповідача вказане
нерухоме державне майно.

У відзиві на позов ТОВ "Південний
будівельний інвестиційний холдінг"
позовні вимоги не визнало, нерухоме
майно, розташоване по вул. Таврійській
набережній, 21 в м. Севастополі, що є
предметом позовних вимог, було
придбано ним у попереднього власника
товариства з обмеженою
відповідальністю "Технічне агентство
"Наутилус" за умовами договору
купівлі-продажу від 12.06.2007.

Як встановлено місцевим та апеляційним
господарськими судами, за актом
прийому-передачі майна, згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
№ 732 від 29.04.1999 "Про майно деяких
військових містечок, розташованих в
районі Балаклавської бухти"
(затвердженого заступником
Міністерства оборони командувачем
Військово-Морських сил України
віце-адміралом М. Єжель 20.12.1999) з
власності Севастопольської міської
державної адміністрації до складу
Військово-Морських Сил України
передано будівлю № 76 зі штольнями № 1,
№ 2 військового містечка Б-1 (західне
узбережжя Балаклавської бухти), яке на
підставі рішення командувача
Чорноморським флотом Російської
Федерації від 14.08.1995 було передано
Севастопольській міській державній
адміністрації. Згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 732 від
29.04.1999 "Про майно деяких військових
містечок, розташованих в районі
Балаклавської бухти" (м. Севастополь)
передано до сфери управління
Міністерства оборони України майно
військового містечка Б-1; а саме:
контрольно-перепускний пункт із
штольнею, будівля № 76 та підземна
штольня.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, місцевий
господарський суд виходив з того, що
прокурором не доведено обставини, на
які він посилається в обґрунтування
своїх вимог, належних доказів у
підтвердження незаконності набуття
права власності відповідачем на спірне
нерухоме майно, що є предметом позову,
прокурором не надано. Натомість
відповідач посилається на рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 16.07.2007 у справі №
2-17/8960-2007 (за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Технічне
агентство "Наутилус" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг" про
визнання договору купівлі-продажу від
12.06.2007 недійсним та за зустрічним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Технічне агентство
"Наутилус" про визнання вказаного
договору дійсним і визнання права
власності), яким визнано дійсним
договір купівлі-продажу нерухомого
майна, укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю "Технічне
агентство "Наутилус" та товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг" від
12.06.2007, визнано за товариством з
обмеженою відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг"
право власності на об'єкти нерухомого
майна: будівлі і споруди військового
містечка Б-1, що складаються з: будівля
№ 76 (КПП) літ. А, штольні літ. "Б", штольні
літ. "В", які розташовані на Таврійській
набережній 21 в м. Севастополі.

Обґрунтовуючи вимоги у даній справі,
прокурор у письмових поясненнях та в
апеляційній скарзі на рішення
господарського суду міста Севастополя
від 17.06.2013 вказував про те, що підставою
для звернення прокурора у даній справі
є факт відсутності первинного
правочину щодо відчуження спірного
майна із володіння держави Україна.
Посилання відповідача та місцевого
господарського суду на договір № 24-04/06/6
від 24.04.2006 про викуп паю є недопустимим,
оскільки він суперечить Закону України
"Про правовий режим майна у Збройних
силах України", суд при винесенні
рішення не дослідив вказані обставини
справи.

Апеляційний господарський суд не надав
ніякої оцінки цим викладеним в
апеляційній скарзі доводам. Як і
місцевий господарський суд, не
дослідив обставин, пов'язаних із
відчуженням на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Технічне
агентство "Наутилус" державного майна
згідно зазначеного вище договору №
24-04/06/6 від 24.04.2006, який передував
укладенню товариством з обмеженою
відповідальністю "Технічне агентство
"Наутилус" договору купівлі-продажу від
12.06.2007 на користь відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Південний
будівельний інвестиційний холдінг".
Посилання судів попередніх інстанцій
на рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16.07.2007 у
справі № 2-17/8960-2007 є безпідставним,
оскільки це не є способом захисту
цивільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, рішення
господарського суду міста Севастополя
від 17.06.2013 та постанова
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 12.07.2013
підлягають скасуванню як такі, що
прийняті з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення у справі, а
справа - передачі до господарського
суду міста Києва, якому під час нового
розгляду необхідно прийняти до уваги
зазначені вище зауваження, належним
чином встановити фактичні обставини
справи і, в залежності від
встановленого, прийняти відповідне
рішення, виклавши його згідно вимог
діючого законодавства.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 12 Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України", Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу
Севастопольського прокурора з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
Кримського регіону України
задовольнити частково.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
12.07.2013 та рішення господарського суду
міста Севастополя від 17.06.2013 скасувати,
справу № 5020-9/197-12/235 направити на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Головуючий
В.Карабань

Судді:
Л.Ковтонюк

О.Мамонтова