ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

19 травня 2014 року
Справа № 913/1028/14

Провадження №4/913/1028/14

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Пожавтоматика", м. Луганськ

до відповідача Виробничо-торгівельне
об'єднання "Будівельник", м. Луганськ

про стягнення 40 000 грн. 00 коп.

Суддя Старкова Г.М.

Секретар судового засідання Варакута
Р.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Шемяков Д.М., довіреність
№23/Б від 25.04.2014;

від відповідача представник не прибув;

Суть спору: позивачем заявлено вимоги
про стягнення з відповідача боргу за
договором на виконання монтажних робіт
№0192.12 від 21.06.2012 в сумі 40 000 грн. 00 коп.

Представник позивача у судовому
засіданні 05.05.2014 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач витребувані судом
документи не представив, участь свого
представника у судовому засіданні
05.05.2014 та 19.05.2014 не забезпечив, хоча про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином:
ухвали суду направлялись за адресою,
яка є офіційним місцезнаходженням
підприємства та підтверджена довідкою
державного реєстратора у виконавчому
комітеті.

Отримання ухвал відповідачем
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002 N
75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Водночас, до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому, відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.
Про це Вищим господарським судом
України зазначалося і в інформаційних
листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N
01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N
01-8/164 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(пункт 23).

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Представник позивача 19.05.2014 подав суду
клопотання, в порядку ст. 22 ГПК України,
про долучення до матеріалів справи
доданих документів, яке судом
розглянуто та задоволено, його
долучено до матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд,

в
с т а н о в и в :

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Виробнича
компанія "Пожавтоматика " (далі за
текстом - Підрядник, позивач) та
Виробничо-торгівельне об'єднання
"Будівельник" (далі за текстом -
Замовник, відповідач) було укладено
договір на виконання монтажних робіт
№0192.12 від 21.06.2012 (далі за текстом -
Договір), відповідно до умов якого
Замовник (відповідач) доручає, а
Підрядник (позивач) приймає на себе
зобов'язання з проведення насту4пних
робіт: монтаж автоматичної установки
пожежної сигналізації,
автоматики,протипожежних дверей на
об'єкті »Реконструкція обласного
туберкулезного диспансеру в сел.
Трьохізбенка Славяносербського району
лікувальний корпус. (п.1.1 Договору).

За виконану роботу згідно Договору
Замовник сплачує Підряднику 178 239 грн. 60
коп., ПДВ- 29706 грн. 60 коп. (рп.2.1 Договору).

Відповідно до умов п. 2.2 Договору оплата
за виконані роботи проводиться на
протязі 5(п'яти) банківських днів після
підписання актів виконаних робіт.

Позивач зазначає, що ним були виконані
роботи на загальну суму 136 521 грн. 60 коп.,
що підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 20112 року, який підписаний
сторонами за договором та скріплений
печатками їх підприємств.

Відповідач свої зобов'язання за
договором виконав не в повному обсязі,
провів 30.11.2012 часткову оплату за
виконані роботи на загальну суму 55460
грн. 86 коп., тому залишок заборгованості
за виконані будівельні роботи складає
81060 грн. 74 коп.

Також, між позивачем та відповідачем
була укладені додаткова угода від
05.09.2013 до договору на виконання
монтажних робіт №0192.12 від 21.06.2012, якою
пункт 2.2 Договору викладений у
наступній редакції « Станом на момент
укладання цієї угоди заборгованість
Замовника складає 81060 грн. 74 коп.
Сторони дійшли до згоди, що кінцевий
розрахунок проводиться Замовником не
пізніше 30.12.2013 згідно наступного
графіку: до 31.03.2014 сума 40000 грн. 00 коп., до
30.04.2014 сума 41060 грн. 74 коп.».

В порушення зазначених домовленостей
відповідач станом на 31.03.2014 черговий
платіж у сумі 40 000 грн. коп.. не здійснив.

Оскільки відповідач грошові кошти за
виконані роботи за вищевказаним
Договором у повному обсязі не сплатив,
позивач звернувся до господарського
суду з вимогами про стягнення з
відповідача заборгованості за
виконані роботи за договором на
виконання монтажних робіт №0192.12 від
21.06.2012 та додаткової угоди від 05.09.2013 на
загальну суму 40 000 грн. 00 коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги,
посилаючись на умови договору на
виконання монтажних робіт №0192.12 від
21.06.2012 та додаткової угоди від 05.09.2013, та
положення ст. ст. 526, 549, 612, 629 Цивільного
кодексу України, ст.. 193 ГК України.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, у судове засідання не прибув.

Оцінивши доводи представника позивача,
суд вважає позов обґрунтованим та
таким, що підлягає до задоволення
повністю з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За приписами статті 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку, а саме: виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено,
що одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо строк /термін/ виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Пожавтоматика " (далі за текстом -
Підрядник, позивач) та
Виробничо-торгівельне об'єднання
"Будівельник" (далі за текстом -
Замовник, відповідач) було укладено
договір на виконання монтажних робіт
№0192.12 від 21.06.2012 (далі за текстом -
Договір), відповідно до умов якого
Замовник (відповідач) доручає, а
Підрядник (позивач) приймає на себе
зобов'язання з проведення насту4пних
робіт: монтаж автоматичної установки
пожежної сигналізації,
автоматики,протипожежних дверей на
об'єкті »Реконструкція обласного
туберкулезного диспансеру в сел.
Трьохізбенка Славяносербського району
лікувальний корпус. (п.1.1 Договору).

За своєю правовою природою договір на
виконання монтажних робіт №0192.12 від
21.06.2012 є договором підряду.

Стаття 837 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заяви про них підряднику.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписань
акта визнані судом обґрунтованими.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Замовник має право
відмовитися від прийняття робіт у разі
виявлення недоліків, які виключають
можливість використання об'єкта для
вказаної в договорі мети та не можуть
бути усунені підрядником, замовником
або третьою особою.

Так, відповідач як Замовник прийняв
відповідні роботи та підписав акт, але
оплату вартості виконаних підрядних
робіт не здійснив.

Наведеними вище обставинами та
матеріалами справи підтверджено та
визнано, відповідачем, що позивачем
було виконано підрядних робіт на
загальну суму 150996 грн. 00 і вказана сума
відповідачем не оплачена.

За виконану роботу згідно Договору
Замовник сплачує Підряднику 178 239 грн. 60
коп., ПДВ- 29706 грн. 60 коп. (рп.2.1 Договору).

Відповідно до умов п. 2.2 Договору оплата
за виконані роботи проводиться на
протязі 5(п'яти) банківських днів після
підписання актів виконаних робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем виконані підрядні роботи на
загальну суму 136 521 грн. 60 коп., що
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 20112 року, який підписаний
сторонами за договором, без доповнень
та зауважень та скріплений печатками
їх підприємств (а.с.22-29).

Відповідач свої зобов'язання за
договором виконав не в повному обсязі,
провів 30.11.2012 часткову оплату за
виконані роботи на загальну суму 55460
грн. 86 коп., тому залишок заборгованості
за виконані будівельні роботи складає
81060 грн. 74 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та відповідачем була
укладені додаткова угода від 05.09.2013 до
договору на виконання монтажних робіт
№0192.12 від 21.06.2012, якою пункт 2.2 Договору
викладений у наступній редакції «
Станом на момент укладання цієї угоди
заборгованість Замовника складає 81060
грн. 74 коп. Сторони дійшли до згоди, що
кінцевий розрахунок проводиться
Замовником не пізніше 30.12.2013 згідно
наступного графіку: до 31.03.2014 сума 40000
грн. 00 коп., до 30.04.2014 сума 41060 грн. 74 коп.».

Однак, як свідчать матеріали справи,
відповідач суму в порушення
зазначених домовленостей відповідач
станом на 31.03.2014 черговий платіж у сумі
40 000 грн. коп.. не здійснив.

Як було встановлено при розгляді
справи, станом на день її слухання
заборгованість відповідача не
змінилась. Розмір суми боргу
відповідачем не оспорюється.

На підставі викладеного, позовні
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за виконані роботи за
договором на виконання монтажних
робіт №0192.12 від 21.06.2012 .та додаткової
угоди від 05.09.2013, у сумі 40 000 грн. 00 коп, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки вони підтверджені
матеріалами справи.

У судовому засіданні 19.05.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у сумі
1827 грн. 00 коп. покладаються на
відповідача.

Відповідно до пункту 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №
3674-VI (із змінами, внесеними згідно із
Законом № 3828-VI (3828-17) від 06.10.2011) надміру
перерахований згідно платіжних
доручень №2402 від 03.04.2014 та № 2397 від
02.04.2014 судовий збір у розмірі 437 грн. 97
коп. за подання позову слід повернути
позивачу із Державного бюджету
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Пожавтоматика" до
Виробничо-торгівельне об'єднання
"Будівельник" про стягнення 40000 грн. 00
коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виробничо-торгівельне
об'єднання "Будівельник", вул. Леніна,
38/6, м. Луганськ, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Пожавтоматика", вул. Фрунзе,67, м.
Луганськ, ,
заборгованість за виконані роботи в
сумі 40000 грн. 00 коп., витрати зі сплати
судового збору у сумі 1827 грн. 00 коп., на
виконання рішення видати позивачу
наказ після набрання рішенням законної
сили.

3. Повернути Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича компанія
"Пожавтоматика", вул. Фрунзе,67, м.
Луганськ, , з Державного
бюджету України надміру перерахований
судовий збір у розмірі 437 грн. 97 коп.
згідно платіжних доручень №2402 від
03.04.2014 та № 2397 від 02.04.2014.

Підставою для повернення судового
збору є дане рішення, засвідчене
печаткою суду.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
20.05.2014.

Суддя
Г.М.Старкова