м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4691/14 15.05.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Каштан"

про стягнення 30 396,42 грн.

за участю представників:

від позивача :Макєєв В.М. - представник
за довіреністю № 0113-377 від 27.12.2013р. від
відповідача:не з'явився ВСТАНОВИВ

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська страхова група" з позовом
до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Каштан" про
компенсацію страхового відшкодування
в розмірі 30 396,42 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 25.07.2013 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Хонда, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, автомобіля Сітроен,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3, автомобіля
Інфініті, державний реєстраційний
номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля Мерседес, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4, під
керуванням ОСОБА_5 внаслідок чого було
пошкоджено автомобіль Хонда, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група".

06.08.2013 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування на користь
страхувальника у сумі 30 396,42 грн.

Постановою Подільського районного
суду міста Києва від 13.08.2013 р. у справі
№ 758/10043/13-п ОСОБА_5 визнано
винним у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон) у
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Каштан" (Поліс №
АЕ/0198557).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди,
завданої внаслідок ДТП, яка мала місце
25.07.2013 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська страхова група" просить суд
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Каштан"
суму страхового відшкодування у
розмірі 30 396,42 грн. в порядку
регресу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав через
канцелярію суду відзив, в якому
зазначив, що у позивача не виникло
права на отримання страхового
відшкодування, так як не пройшов
90-денний строк звернення з дня
звернення до нього з вимогою про
страхове відшкодування, а, отже, між
сторонами не виникло спору, а також
вказав, що сума страхового
відшкодування має бути зменшена із
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу транспортного засобу, франшизи
та висновку спеціаліста про оцінку
шкоди спричиненої власнику автомобіля
через дорожньо-транспортну пригоду.
Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору страхування
засобів наземних транспортних засобів
№ 25-2840-13-00008 від 11.06.2013 р., укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Українська
страхова група" та ОСОБА_2, застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з експлуатацією наземного
транспортного засобу, а саме -
автомобіля марки Хонда, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

25.07.2013 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Хонда, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, автомобіля Сітроен,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3,
автомобіля Інфініті, державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4 та автомобіля
Мерседес, державний реєстраційний
номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Хонда, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група".

Постановою Подільського районного
суду міста Києва від 13.08.2013 р. у справі
№ 758/10043/13-п ОСОБА_5 визнано
винним у скоєнні ДТП у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та застосовано до нього
адміністративне стягнення у виді шрафу
у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до рахунку СТО № 511131/260720131
від 26.07.2013 р. розмір матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу Хонда, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП склав 32 152,42 грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
26.07.2013 р., страхового акту № ДККА-29484 від
02.08.2013 р., розрахунку суми страхового
відшкодування від 02.08.2013 р. Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Українська страхова група"
перерахувало страхове відшкодування
на користь страхувальника у сумі 30
396,42 грн.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5, винного у
вчиненні ДТП, застрахована у
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Каштан" згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № № АЕ/0198557 (ліміт
відповідальності - 50 000,00
грн., франшиза - 1 000,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України,
ст. 27 Закону України "Про страхування"
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм, до
позивача у межах фактичних витрат і
суми страхового відшкодування
потерпілій особі перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за цими вимогами, а
отже, розмір регресного відшкодування,
право на отримання якого виникло у
позивача, обмежений лише фактичними
витратами (платежами) страховика
(позивача), здійсненими на користь
страхувальника, чим спростовується
твердження заявника про необхідність
зменшення заявленої позивачем до
стягнення суми регресного
відшкодування з врахуванням зносу
транспортного засобу, пошкодженого
внаслідок ДТП.

Суд відхиляє твердження Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Каштан" про необхідність
виплати страхового відшкодування із
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу також з огляду на таке.

Пунктом 6 договору страхування засобів
наземних транспортних засобів №
25-2840-13-00008 від 11.06.2013 р., укладеного
позивачем з ОСОБА_2, сторони
передбачили, що виплата страхового
відшкодування здійснюється без
врахування зносу.

Відповідно до п. 12.1 вказаного договору
добровільного страхування розмір
страхового відшкодування
визначається, виходячи з прямого
розміру збитків, завданих
страхувальнику в результаті
страхового випадку, на підставі даних
огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО,
документів, зазначених у розділі 11
частин 2 договору.

Згідно з ч. 1 ст. 14 та ст. 204 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Якщо договір не визнано недійсним в
судовому порядку, він має такі ж
правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається та
судом не встановлено визнання
недійсною умови договору страхування
засобів наземних транспортних засобів
№ 25-2840-13-00008 від 11.06.2013 р. в частині
обов'язку позивача в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхувальнику страхового
відшкодування без врахування зносу.

Наведеним спростовується помилкове
твердження відповідача про здійснення
позивачем виплати страхового
відшкодування в завищеному розмірі
внаслідок неврахування зносу
автомобіля, пошкодженого в ДТП.

Як встановлено судом, позивач,
виконуючи свої зобов'язання перед
страхувальником за договором
страхування засобів наземних
транспортних засобів № 25-2840-13-00008 від
11.06.2013 р. виплатив потерпілій особі суму
страхового відшкодування в розмірі
30 396,42 грн. (без урахування
зносу), що підтверджується платіжним
дорученням № 13655 від 06.08.2013 р.

Про таку позицію вказує Вищий
господарський суд України у постановах
від 15.01.2013 р. по справі № 5011-45/7316-2012, від
19.08.2013 р. по справі № 910/5734/13 та від
18.10.2011 р. по справі № 28/381.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що норми законодавства про
страхування не покладають на
страховика за договором добровільного
страхування обов'язок доводити розмір
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", а згідно ч. 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

При цьому ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", яка визначає випадки, коли
проведення оцінки майна є обов'язковим,
такого обов'язку щодо оцінки на
страховика, що уклав договір
добровільного страхування, також не
покладає.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи
розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Із преамбули Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що він регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

В той же час, позивач при виплаті
страхового відшкодування керувався
договором страхування засобів
наземних транспортних засобів №
25-2840-13-00008 від 11.06.2013 р., страховим актом
№ ДККА-29484 від 02.08.2013 р., розрахунком
суми страхового відшкодування від
02.08.2013 р.

Крім того, суд відхиляє твердження
відповідача про те, що позивач не
повідомив Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "Каштан"
про проведення огляду пошкодженого
транспортного засобу, не подав йому
необхідних документів для визначення
суми страхового відшкодування,
посилаючись на ст.ст. 35, 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Cуд зазначає, що норми законодавства
про страхування не покладають на
позивача (страховика за договором
добровільного страхування) обов'язок
звертатися до іншого страховика
(відповідача) із заявою про виплату
страхового відшкодування в порядку
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Відповідач хибно посилається на
положення вказаного Закону (ст. 35-37),
зокрема, й щодо 90-денного строку виплат,
оскільки в даному випадку між
сторонами виникли інші відносини -
регресні, а не відносини, що виникають
між страховиком та страхувальником на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, а тому ні 90-денний
строк, ні порядок визначення суми
страхового відшкодування, ні порядок
виплати цього відшкодування за
вказаним законом у регресних
відносинах не застосовується.

Вирішуючи питання про суму стягнення в
порядку регресу, суд враховує
положення п. 6 ст. 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", відповідно до яких
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Полісом № АЕ/0198557, яким застрахована
цивільно - правова відповідальність
винної особи, передбачено, що ліміт
відповідальності страховика перед
страхувальником становить 50 000,00 грн., а
франшиза 1 000,00 грн.

Отже, відповідальність ПАТ "Страхова
компанія "Каштан" в даному випадку
обмежується сумою в 50 000,00 грн. та
франшизою - 1 000,00 грн.

За таких обставин, сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем, складає 29 396,42 грн. (30 396,42
грн. - 1 000,00 грн.).

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що наявність заборгованості
відповідача перед позивачем в частині
виплати збитку в порядку регресу
підтверджується матеріалами справи,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Каштан" про
компенсацію страхового відшкодування
в розмірі 30 396,42 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Каштан"
(03151, м. Київ, вул. Волинська, 48/50,
ідентифікаційний код 32071894) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана
Федорова, 32-А, ідентифікаційний код
30859524) страхове відшкодування в сумі 29 396
(двадцять дев'ять тисяч триста
дев'яносто шість) грн. 42 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Каштан"
(03151, м. Київ, вул. Волинська, 48/50,
ідентифікаційний код 32071894) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана
Федорова, 32-А, ідентифікаційний код
30859524) страхове відшкодування в сумі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 15 травня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 20
травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна

.