ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.05.14р. Справа № 20/5005/746/2012

За позовом Приватного
науково-виробничого підприємства
фірми "Алтей",

м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Відділу державної
виконавчої служби Індустріального
району Дніпропетровського міського
управління юстиції, м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Товарної біржі "Біржа
нерухомості" ДААТ", м. Дніпропетровськ

до відповідача-3: Товариства з
обмеженою відповідальністю
Спеціалізованого підприємства
"Укрспецторг", м. Дніпропетровськ

до відповідача-4: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

Третя особа-1: ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ

Третя особа-2: Публічне акціонерне
товариство "Альфа банк", м. Київ

про визнання недійсними договорів про
реалізацію нерухомого майна

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4- директор;

від відповідача-1: не з'явився ;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: ОСОБА_5, дов. 10.082012
року №2658

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

24.01.2012 Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання недійсними
договорів про реалізацію арештованого
нерухомого майна на прилюдних торгах
від 03.12.2002 та від 15.01.2003 № 4-17/210,
укладених між відділом ДВС
Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції та, відповідно,
товарною біржею "Біржа нерухомості
ДААТ", ТОВ "Спеціалізоване підприємство
"Укрспецторг". Окрім того, Позивач
просив суд визнати недійсним протокол
№1 проведення прилюдних торгів з
продажу арештованого майна товарною
біржею "Біржа нерухомості ДААТ" від
19.12.2002, акт від 19.12.2002, складений
відділом ДВС Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна, протокол про
проведення прилюдних торгів №1 від
31.01.2003, акт прилюдних торгів від 31.01.2003.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на ті підстави, що
конкуренти з участю державної
виконавчої служби позбавили шляхом
злочину директора та засновника ПНВП
фірми "Алтей" права власності, щодо
господарського використання свого
майна та права участі в управлінні
приватним підприємством. Під час
виконання рішення господарського суду
Дніпропетровської області про
стягнення боргу з підприємства на
користь кредитора у сумі п'ятдесят
тисяч гривень, державним виконавцем
було допущено порушення і дії
державного виконавця були оскаржені
до Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська. В цілях
забезпечення позову судом був
накладений арешт на все майно
підприємства, та заборону його
реалізації, не дивлячись на арешт та
заборону державний виконавець
реалізував майно яке зазначено в
позовних вимогах, майно реалізовано
шляхом виставлення на прилюдні торги,
про проведення торгів позивач не був
повідомлений. 20.10.2008 Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська
постановив вирок, яким визнав винним
державного виконавця Біленко Ю.В. у
вчиненні злочину передбаченого ст. 365 ч.
3 КК України, а саме встановлено, що в
наслідок незаконних дій державного
виконавця, незаконно відчужено
статутний фонд ПНВП фірми "Алтей"
ОСОБА_3, та в наслідок незаконного
поновлення виконавчого провадження
реалізована частина майна належного
ПНВП фірмі "Алтей", а саме 03.12.2002 року
реалізовано на прилюдних торгах
виробниче приміщення по вул.. Бажова, 53,
а 15.01.2003 року сарай-Б, сарай-Ж, ангар-В,
огорожа-4, що знаходяться по вул.
Бажова, 53 .

Після набрання вироку законної сили,
Позивач звернувся з позовом про
відшкодування майнової шкоди завданої
злочином, про визнання прилюдних
торгів та договорів купівлі-продажу
недійсними до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду, 30.06.2010 позовні вимоги були
задоволені в повному обсязі. 03.02.2011
Апеляційний суд Дніпропетровської
області скасував рішення суду і закрив
провадження у справі в зв'язку з тим , що
судом порушений процес, справа
належить до розгляду у господарському
суді, в зв'язку з чим позивач і
звернувся до господарського суду.

Свої вимоги обґрунтовує нормами
частини 1-2 статті 20, частиною 3 статті 47 ,
частиною 2 статті 147 Господарського
кодексу України, частиною 3 статті 388,
1174,1177,1192 ЦК України.

Справа розглядалася господарськими
судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.06.13
(суддя Суховаров А.В.), залишеним без
змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.10.2013 (головуючий -Сизько І.А., судді -
Герасименко І.М., Кузнєцова І.Л.), в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.02.2014 року рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.06.2013 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.10.2013 року у
справі за №20/5005/746/2012 скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі
суду.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №20/5005/746/2012
передано на розгляд судді Ліпинському
О.В.

Ухвалою суду від 12.03.2014 року справу
прийнято до провадження.

Відповідач-1 витребуваних доказів не
надав, подав клопотання, в якому
повідомляє про неможливість надання
матеріалів виконавчого провадження, у
зв'язку з їх вилученням та приєднанням
до матеріалів карної справи. Крім того,
Відповідач-1 просить суд розглядати
справу без участі представника ДВС.

Відповідачі 2,3 явку уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили, витребуваних доказів не
надали.

Представник відповідача-4, в судовому
засіданні проти позову заперечував.
Окрім того, під час попереднього
розгляду справи, відповідачем-4 було
заявлено про застосування позовної
давності.

Третя особа-2 в письмових поясненнях
проти позовних вимог заперечує та
просить суд в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_2,
як власник спірного майна мала законне
право на розпорядження своїм майном, в
тому числі надавати його заставу. Крім
того, Третя особа-2 зазначає, що заява
подана позивачем до господарського
суду Дніпропетровської області після
спливу позовної давності. Право
позивача було порушено ВДВС
Індустріального районного управління
юстиції 03.12.2012, право позивача на
корпоративні права було поновлено
рішенням Верховного суду України від
05.04.2006, просить застосувати строки
позовної давності.

Третя особа-1 явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечила, витребуваних доказів не
надала.

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами.

В порядку ст. 69 ГПК України ухвалою суду
від 12.05.2014 року продовжено строк
розгляду справи до 27.05.2014 року.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в
судовому засіданні 27.05.2014 року
оголошено перерву до 16:00 год. 27.05.2014.

В судовому засіданні 27.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно зі ст.
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача-4, дослідивши подані
докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи,
Приватне науково-виробниче
підприємство фірма "Алтей", було
зареєстровано 14.02.1993, засновником та
керівником фірми є ОСОБА_4.

Рішенням Верховного Суду України
(судова палата у цивільних справах) від
05.04.06 касаційна скарга ОСОБА_4
задоволена частково, а саме: позов
ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби
Індустріального районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, ВАТ
"Алеко-Сервіс", ОСОБА_6 про звільнення
майна з-під арешту, визнання договору
про реалізацію статутного фонду
недійсним задоволено частково.
Виключено з акту опису й арешту від
01.02.2002 року, складеного державним
виконавцем Індустріального районного
управління юстиції м. Дніпропетровська
статутний фонд Приватного
науково-виробничого підприємства
фірма "Алтей", та визнано недійсним
договір про реалізацію арештованого
майна від 11.02.2002 року, укладеного ВАТ
"Алеко-Сервіс " і ОСОБА_6

Таким чином відповідно до наведеного
рішення Верховного суду України
відновлені корпоративні права ОСОБА_4
засновника - Приватного
науково-виробничого підприємства
фірми "Алтей".

Згідно реєстраційного посвідчення на
об'єкти нерухомого майна які належать
юридичним особам, яке видано 01.04.1999 БТІ
м. Дніпропетровська за Приватним
науково-виробничим підприємством
фірма "Алтей" було зареєстровано
виробничі будівлі літ А-2 з підвалом,
сараї літ Б,Ж. за адресою - м.
Дніпропетровськ, вул. Бажова, 53.

В грудні 2002 року - січні 2003 року
вищезазначене майно було реалізовано з
прилюдних торгів в рамках зведеного
виконавчого провадження з виконання, ,
в тому числі наказів господарського
суду Дніпропетровської області у
справі № 14/117, та № 6/643.

Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська встановлено, що
внаслідок незаконних дій державного
виконавця, відчужено статутний фонд
ПНВП фірми "Алтей" ОСОБА_3, та внаслідок
незаконного поновлення виконавчого
провадження реалізована частина майна,
належного ПНВП фірмі "Алтей", а саме
03.12.2002 року та 15.01.2003 року на прилюдних
торгах реалізовано наступні об'єкти:
виробниче приміщення, сарай-Б, сарай-Ж,
ангар-В, огорожа-4, що знаходяться по
вул. Бажова, 53 у м. Дніпропетровську.

За викладених обставин, 20.10.2008 року
Індустріальним районним судом
м. Дніпропетровська
постановлено вирок, яким визнано
винним державного виконавця ДВС
Індустріального районного управління
юстиції м. Дніпропетровська - ОСОБА_7 у
вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.
365 Кримінального кодексу України.

Відповідно до Інформаційної довідки
№15649 від 03.12.08, виданої
КП "Дніпропетровське міжміське
бюро технічної інвентаризації",
власником виробничої будівлі літ А-2 з
підвалом, сараї літ Б,Ж, що знаходяться
за адресою м. Дніпропетровськ, вул.
Бажова,53, є ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі - продажу /ВЕО №580905 реєстр
4107/27.04.2007р./, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_8;
рішення суду (б/н) від 26.10.2007р.
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська. 26.05.2003р.
спірне майно було зареєстровано за
ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів/ВАС № 623685, реєстр № 6036 від
24.12.2002р./, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9

Приватне науково-виробниче
підприємство фірма "Алтей" та ОСОБА_4
звернулись до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
ДВС Індустріального районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, ТОВ "Спеціалізоване
підприємство "Укрспецторг", Товарної
біржі "Нове століття", Товарної біржі
"Біржа нерухомості ДААТ" Товарної біржі
"Слов'янська Універсальна біржа"
ОСОБА_1, ОСОБА_2, Приватних нотаріусів
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_9
ВАТ Алеко-сервіс", ОСОБА_11, ОСОБА_12,
Універсальної товарної біржі
"Контрактова", за участю третьої особи
КП "Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації та Інспекції
держтехнагляду Дніпропетровської
обласної адміністрації про
відшкодування шкоди, встановлення
наслідків нікчемності правочинів та
витребування майна із чужого
незаконного володіння. Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 30.06.2010
позов задоволено частково. Рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 03.02.2011 скасовано рішення
районного суду в частині визнання
недійсними:

- Договору від 03.12.2002, між Відділом
державної виконавчої служби
Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції та Товарною біржею
"Біржа нерухомості ДААТ" про реалізацію
нерухомого майна на прилюдних торгах
-виробничого приміщення по вулиці
Бажова, буд. 53 у м. Дніпропетровську ;

- Протоколу №1 проведення прилюдних
торгів про продажу арештованого майна
Товарною біржею "Біржа нерухомості
ДААТ" від 19.12.2002 року, виробничого
приміщення літера А-2 , площа 1193 кв.м.
площа настройки 709,09 кв.м.;

- Акту від 19.12.2002 року складеного
Відділом державної виконавчої служби
Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна;

- Договору № 4-17/210 від 15.01.2003 укладеного
між Відділом державної виконавчої
служби Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Спеціалізоване підприємство
"Укрспецторг", про реалізацію сараю-Б,
сараю-Ж, ангару-В, огорожі-4, що
знаходяться по вул. Бажова, 53, м.
Дніпропетровськ,

- Протоколу №1 від 31.01.2003 про проведення
прилюдних торгів сараю-Б, сараю-Ж,
ангару-В, огорожі-4, що знаходяться по
вул. Бажова, 53, м. Дніпропетровськ,

- Акту прилюдних торгів від 31.01.2003 року
затвердженого Відділом ДВС
Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції по реалізації
сараю-Б, сараю-Ж, ангару-В, огорожі-4, що
знаходяться по вул. Бажова, 53, м.
Дніпропетровськ.

Провадження у цій частині вимог
закрито, оскільки спір не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, у зв'язку з чим Приватне
НВП фірма "Алтей" звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Реалізація майна на прилюдних торгах,
за своїм змістом є продажем майна,
тобто забезпеченням переходу права
власності на майно боржника, на яке
звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, складання
за результатами їх проведення акта та
протоколу про проведення прилюдних
торгів є оформленням договірних
відносин купівлі-продажу майна на
публічних торгах, а відтак є
правочином.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначені загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, в тому числі про те, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Підставами визнання прилюдних торгів
недійсними є порушення приписів
нормативно-правових актів, якими
встановлюється порядок реалізації
арештованого майна. Тобто, до підстав
визнання торгів недійсним відносяться,
зокрема, порушення проведення
прилюдних торгів, порушення вимог з
організації, безпосереднього
проведення та оформлення результатів
прилюдних торгів.

В свою чергу, державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна, організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Таким чином, підставами для визнання
недійсними результатів прилюдних
торгів, є безпосередньо порушення
спеціалізованою організацією під час
їх організації та проведення вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року № 68/5, при цьому, такі порушення
мають бути суттєвими, тобто такими, що
вплинули на формування результатів
торгів, та відповідно призвели до
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів суб'єктів оскарження.

З огляду на викладене, позов про
визнання недійсними результатів
проведення прилюдних торгів, може бути
заявлено лише з мотивів порушення
порядку проведення торгів, що
стосується інших порушень, зокрема, під
час вчинення державним виконавцем
підготовчих дій з метою проведення
прилюдних торгів, то вони мають
самостійний спосіб оскарження й не
можуть бути підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними.

Звертаючись з даним позовом до суду, в
якості підстав для визнання недійсними
результатів проведення прилюдних
торгів, Позивач вказує не незаконність
дій державного виконавця щодо
поновлення виконавчого провадження, в
рамках якого було проведено
оскаржувані торги, та як наслідок на
незаконність самих торгів.

Однак, з урахуванням наведених вище
обставин, зазначені доводи не можуть
бути підставою для визнання торгів
недійсними, оскільки такі дії свідчити
про порушення вимог Закону України
„Про виконавче провадження", які мали
місце під час проведення виконавчих
дій державним виконавцем, а не про
порушення саме процедури проведення
прилюдних торгів.

Відносно доводів Позивача щодо
порушення під час проведення спірних
торгів вимог п. 3.11., та п. 3.17.
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, слід зазначає наступне.

Згідно вимог п. 3.11., 3.17. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, в
редакції, яка була чинна на час
виникнення спірних правовідносин,
спеціалізована організація письмово
повідомляє державного виконавця,
стягувача та боржника про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна.
На прилюдних торгах можуть бути
присутні інші особи за умови сплати
вхідної плати, розмір якої
визначається спеціалізованою
організацією. Державний виконавець,
стягувач, боржник (законні
представники стягувача, боржника)
можуть бути присутні на прилюдних
торгах безоплатно. Державний
виконавець має право бути присутнім
на прилюдних торгах, але не може бути
їх учасником.

Як свідчать матеріали зведеного
виконавчого провадження, в рамках
якого було проведено оскаржувані торги
(досліджені в судовому засіданні
27.05.2014), вимоги Тимчасового положення
щодо повідомлення державного
виконавця про дату, час, місце
проведення торгів із зазначенням
початкової ціни продажу,
спеціалізованими торгуючими
організаціями були дотримані.

Щодо здійснення передбаченого п. 3.11.
Тимчасового положення повідомлення на
адресу стягувача та боржника,
матеріали виконавчого провадження
доказів не містять, однак відсутність
таких доказів, так само як і
відсутність відповідних повідомлень
взагалі, не є суттєвим порушенням, яке
впливає на формування результатів
торгів, а отже, жодним чином не вказує
на порушення прав та охоронюваних
законом інтересів позивача.

На підставі викладеного з урахуванням
встановлених обставин, заявлені
позовні вимоги щодо визнання
недійсними протоколу №1 проведення
прилюдних торгів з продажу
арештованого майна від 19.12.2002, акта від
19.12.2002, а також протоколу про проведення
прилюдних торгів №1 від 31.01.2003, та акта
прилюдних торгів від 31.01.2003, підлягають
відхиленню.

Так само, в зв'язку з недоведеністю
факту порушення прав Позивача, не
підлягають задоволенню вимоги в
частині визнання недійсними договорів
про реалізацію арештованого
нерухомого майна від 03.12.2002 та від 15.01.2003
№ 4-17/210, укладених між відділом ДВС
Індустріального району
Дніпропетровського міського
управління юстиції та, відповідно,
товарною біржею "Біржа нерухомості
ДААТ", і ТОВ "Спеціалізоване
підприємство "Укрспецторг".

З урахуванням наведених вище обставин,
суд дійшов висновку, що заявлені
Позивачем вимоги, підлягають
відхиленню в повному обсязі.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позову через необґрунтованість
заявлених вимог, обставини щодо
пропуску Позивачем строку позовної
давності судом не досліджуються.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України,
судові витрати у справі покладаються
на Позивача.

Керуючись, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити в повному обсязі.

Суддя О.В. Ліпинський

Повне рішення складено 30.05.2014