м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5492/14 19.05.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс"
до відповідача Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним та скасування
рішення

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Гомза В.В. за
довіреністю б/н від 25.09.2013 р.

від відповідача: Клюсова Т.М. за
довіреністю № 13 від 13.03.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс" (позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до
Антимонопольного комітету України
Київського міського територіального
відділення про визнання недійсним та
скасування рішення Антимонопольного
комітету України Київського міського
територіального відділення № 89/03-П від
27.12.2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/5492/14 та
призначено розгляд справи на 14.04.2014 р. о
12:30 год.

11.04.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача надійшов
супровідний лист № 26-06/1129 від 08.04.2014 р.
на виконання вимог ухвали суду від
01.04.2014 р. з власним письмовим
підтвердженням про відсутність
аналогічного спору. В якості додатків
до зазначеного листа відповідач надав
суду копію свідоцтва № 452903 про
державну реєстрацію юридичної особи
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України; копію довідки № 693871 Головного
управління статистики у м. Києві про
включення відповідача до ЄДРПОУ, копію
листа Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
20.01.2014 р. № 26-03/190 про направлення копії
рішення ТОВ "Адвентіс", копію
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.

14.04.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву, відповідно до
якого відповідач просив суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. На підтвердження
правової позиції, викладеної у відзиві,
відповідач надав суду для долучення до
матеріалів справи копію спірного
рішення від 27.12.2013 р. № 89/03-П; копію
протоколу надання пояснень від 05.12.2013
р.; копію наказу про призначення
комісії з перевірки; копію плану
проведення перевірки та копію акту "Про
створення перешкод у проведенні
перевірки" від 05.12.2013 р. № 389.

В судове засідання, призначене на 14.04.2014
р., представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 14.04.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, вимоги ухвали суду
від 01.04.2014 р. не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на
14.04.2014 р., представник відповідача надав
пояснення по суті заявлених позовних
вимог та просив суд відмовити позивачу
в задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у відзиві, який вони подали
14.04.2014 р. через відділ діловодства суду.

Враховуючи неявку позивача в судове
засідання та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77
ГПК України, суд дійшов висновку про
неможливість вирішення справи по суті
в судовому засіданні, призначеному
на 07.04.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 р. розгляд справи був
відкладений на 19.05.2014 об 11:10 год.

В судове засідання, призначене на 19.05.2014
р., з'явились представники позивача та
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 19.05.2014 р.,
подав клопотання про долучення
документів до матеріалів справи, а
саме: витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців стосовно позивача
станом на 16.05.2014 р., листа Південного
поштамту Київської міської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" № 38-06-Х-837
від 06.05.2014 р. у відповідь на запит
позивача щодо порядку надходження та
вручення реєстрованого поштового
відправлення. Клопотання представника
позивача задоволено та передано до
відділу діловодства суду для
реєстрації.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 19.05.2014 р.,
надав усні пояснення щодо відповідача
та позовних вимог за поданим ним
позовом. Зокрема, вказав, що оскільки
оскаржуване ним рішення було фактично
прийняте Адміністративною колегією
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, то відповідачем за поданим ним
позовом є юридична особа - Київське
міське територіальне відділення
Антимонопольного комітету України, а
відповідно позовні вимоги, які позивач
підтримав в повному обсязі - визнати
недійсним та скасувати рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
89/03-П від 27.12.2013 р. "Про визнання вчинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" у справі № 162-03/12.13. Суд прийняв
до розгляду надані позивачем
пояснення.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 19.05.2014 р.,
надав усні пояснення по суті спору,
зазначивши, що проведення позапланової
перевірки ТОВ "Адвентіс" 05.12.2013 р.
членами комісії відповідача було
здійснено формально, так як комісія
відповідача не мала плану проведення
перевірки, а питання, що мали бути
з'ясовані під час перевірки, членам
комісії не були відомі. При цьому
позивач вважає, що викладені в
оскаржуваному рішенні висновки про
начебто створення перешкод
працівникам відповідача при
проведенні перевірки є
необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи, у зв'язку з чим оскаржуване
рішення є недійсним та підлягає
скасуванню.

Представник відповідача в судовому
засіданні, призначеному на 19.05.2014 р.,
надав усні заперечення щодо позовних
вимог з підстав, викладених у відзиві
на позовну заяву, поданому через відділ
діловодства суду 14.04.2014 р. Відповідач
вважає оскаржуване рішення законним,
обґрунтованим та таким, що повністю
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а тому в
задоволенні позовних вимог позивача
просив відмовити повністю.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у
судовому засіданні 19.05.2014 р. було
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення та повідомлено, що
повне рішення буде складено у термін,
передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у матеріалах
справи докази, оглянувши в судових
засіданнях оригінали документів, копії
яких знаходяться в матеріалах справи,
суд

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 р. Адміністративною колегією
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України було прийнято рішення № 89/03-П
"Про визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу" у
справі № 162-03/12.13, яким визнано дії
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс", які
полягали у створенні перешкод
працівникам Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України під
час проведення позапланової перевірки,
що здійснювалась згідно з Наказом
Голови Відділення від 04.12.2013 № 65,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, яке
передбачене пунктом 16 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді створення
перешкод працівникам територіального
відділення Антимонопольного комітету
України при проведенні перевірки; за
визначене порушення на Товариство з
обмеженою відповідальністю "Адвентіс"
накладено штраф у розмірі 68000 гривень
(надалі - Рішення).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс" (позивач)
вважає, що проведення Перевірки ТОВ
"Адвентіс" 05.12.2013 р. членами Комісії було
здійснено формально, а викладений у
Рішенні висновок про начебто створення
позивачем перешкод працівникам
територіального відділення
Антимонопольного комітету України при
проведенні перевірки необґрунтованим
та таким, що не відповідає дійсним
обставинам справи, а тому просить суд
визнати дане рішення недійсним та
скасувати дане рішення.

Київське міське територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України (відповідач) проти позовних
вимог заперечує з підстав їх
необґрунтованості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
приходить до висновку про те, що вимоги
позову задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Правовідносини, пов'язані з обмеженням
монополізму та захистом суб'єктів
господарювання від недобросовісної
конкуренції, є предметом регулювання
господарського законодавства, у тому
числі й Господарського кодексу України
(далі - ГК України), і відтак -
господарськими, а тому справи, що
виникають з відповідних правовідносин,
згідно з частиною третьою статті 21
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" розглядаються господарськими
судами.

До того ж відповідно до частини першої
статті 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" заявник,
відповідач, третя особа мають право
оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду. З огляду на зміст
наведеної норми, статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення,
справи зі спорів про оскарження рішень
(розпоряджень) органів
Антимонопольного комітету України
підвідомчі господарським судам і
підлягають розглядові за правилами
Господарського процесуального кодексу
України (п. 1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011,
№ 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" (надалі - Постанова
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15)).

Отже, спір у даній справі відноситься
до підвідомчості господарських судів і
підлягає вирішенню за правилами
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 6 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України" Антимонопольний комітет
України утворюється у складі Голови та
восьми державних уповноважених;
Антимонопольний комітет України,
адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Приписами ст. 4 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що Антимонопольний комітет
України будує свою діяльність на
принципах: законності; гласності;
захисту конкуренції на засадах
рівності фізичних та юридичних осіб
перед законом та пріоритету прав
споживачів.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції",
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що у сфері здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження, в тому числі:

- розглядати заяви і справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та проводити
розслідування за цими заявами і
справами;

- приймати передбачені законодавством
про захист економічної конкуренції
розпорядження та рішення за заявами і
справами, перевіряти та переглядати
рішення у справах, надавати висновки
щодо кваліфікації дій відповідно до
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- перевіряти суб'єкти господарювання,
об'єднання, органи влади, органи
місцевого самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, проведенні
перевірки та в інших передбачених
законом випадках вимагати від
суб'єктів господарювання, об'єднань,
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом; призначати
експертизу та експерта з числа осіб,
які володіють необхідними знаннями для
надання експертного висновку; тощо.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначено, що за результатами розгляду
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення.

По матеріалам справи судом
встановлено, що позивач звернувся до
господарського суду з позовом про
визнання недійсним та скасування
рішення Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 89/03-П від 27.12.2013 р. "Про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу" у
справі № 162-03/12.13 в межах строку,
встановленого ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
для оскарження рішень органів
Антимонопольного комітету України.

Як встановлено судом, копія Рішення
була направлена відповідачем позивачу
листом від 20.01.2014 р. № 26-03/190 та отримана
останнім 27.01.2014 р., що підтверджується
листом Південного поштамту Київської
міської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" № 38-06-Х-837 від 06.05.2014 р.
у відповідь на запит позивача щодо
порядку надходження та вручення
реєстрованого поштового відправлення
№ 993 та копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 993, які наявні в
матеріалах справи. З позовом про
визнання недійсним та скасування
Рішення позивач звернувся до
Господарського суду міста Києва 28.03.2014
р., що підтверджується реєстраційним
штампом Господарського суду міста
Києва про одержання даного позову за
вх. № 5492/14 від 28.03.2014 р.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначені підстави для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України, а саме:

неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи;

недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими;

невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Відтак, розглядаючи позов про визнання
недійсним рішення Адміністративної
колегії Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, суд
зобов'язаний перевірити наявність чи
відсутність визначених законом
підстав для визнання рішення органу
Антимонопольного комітету України
недійсним.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, 27.12.2013 р. Адміністративна
колегія Київського міського
територіального відділені
Антимонопольного комітету України,
розглянувши подання Третього відділу
досліджень і розслідувань з
попередніми висновками у справі №
162-03/12.13 та матеріали зазначеної справи,
розпочатої за ознаками вчинення
Товариством обмеженою
відповідальністю "Адвентіс" (надалі -
ТОВ "Адвентіс", Товариство) порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, яке передбачене пунктом 16
статті 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
створення перешкод працівникам
територіального відділення
Антимонопольного комітету України при
проведені перевірки, прийняла рішення
№ 89/03-П, яке оскаржується позивачем.

Відповідно до пункту 16 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції є
створення перешкод працівникам
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення у
проведенні перевірок, огляду,
вилученні чи накладенні арешту на
майно, документи, предмети чи інші
носії інформації.

Судом по наявним в матеріалах справи
доказам досліджено, що у зв'язку із
здійсненням державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
від недобросовісної конкуренції
суб'єктами господарювання, зокрема, які
здійснюють реалізацію продовольчої та
непродовольчої продукції в м. Києві, у
відповідності до статей 12, 17 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", Положення про територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, затвердженого розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
23 лютого 2001 року № 32-р, зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 30
березня 2001 року за № 291/5482 (із змінами),
пункту 8 Положення про порядок
проведення перевірок додержання
законодавства про захист економічної
конкуренції, затвердженого
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 25 грудня 2001 року №
182-р, зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 13 лютого 2002 року за №
139/6427 (зі змінами) (надалі - Положення про
порядок проведення перевірок) та на
підставі наказу голови Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
призначення комісії з перевірки" від
04.12.2013 року № 65 (далі - Наказ), службових
доручень від 04.12.2013 р. № 471, № 472, № 473
працівниками Відділення проводилась
позапланова виїзна перевірка ТОВ
"Адвентіс" на предмет дотримання вимог
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції (далі -
Перевірка).

Для проведення Перевірки ТОВ "Адвентіс"
відповідно до вищенаведеного Наказу
голови Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
була призначена Комісія у складі:

голови Комісії - Руденко Тетяни
Василівни - начальника Третього
відділу досліджень та розслідувань;

члена Комісії - Вансович Олени
Володимирівни - начальника Другого
відділу досліджень та розслідувань;

члена Комісії - Савчук Наталії
Олександрівни - головного експерта
Другого відділу досліджень та
розслідувань.

Відповідно до службових доручень від
04.12.2013 р. № 471, № 472, № 473 голова Комісії
та члени Комісії на підставі статті 17
Закону України "Про Антимонопольний
комітет України", а також Положення про
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
були уповноважені головою Відділення
здійснювати, зокрема, такі
повноваження:

1. Безперешкодно входити до приміщень,
де розташоване ТОВ "Адвентіс" під час
проведення перевірки, за умови
пред'явлення службового посвідчення і
документів, що підтверджують
проведення перевірки.

2. Під час проведення перевірки ТОВ
"Адвентіс" мати безперешкодний доступ
до місць зберігання інформації, в тому
числі до документів, комп'ютерів,
магнітних носіїв ТОВ "Адвентіс" тощо,
отримувати копії інформації,
документів та інших матеріалів,
потрібних для проведення перевірки.

3. Вимагати усних або письмових
пояснень у посадових осіб і
працівників ТОВ "Адвентіс", інших
громадян з питань, що стосуються
завдань перевірки.

4. Вимагати від посадових осіб та
працівників ТОВ "Адвентіс", інших
суб'єктів господарювання, об'єднань,
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб та працівників, фізичних та
юридичних осіб необхідні документи та
іншу інформацію з питань, що стосуються
завдань перевірки, у тому числі з
обмеженим доступом, таку, що є
комерційною таємницею.

5. Вимагати, у разі потреби, належним
чином завірені копії (ксерокопії)
документів (виписки з документів),
довідки, а також письмові пояснення,
завірені підписом керівника, його
заступника або керівників відповідних
служб ТОВ "Адвентіс".

П'ятого грудня 2013 року об 11 год. 20 хв.
Комісія у вищезазначеному складі
прибула за адресою м. Київ, вул. Лугова,
12 для проведення Перевірки ТОВ
"Адвентіс".

В приміщенні ТОВ "Адвентіс" Комісія
зустрілась з адміністратором ТОВ
"Адвентіс" Біденко Н.В. та запропонувала
викликати керівника ТОВ "Адвентіс" або
осіб, які уповноважені його заміщувати
та надати дозвільні документи на
продукцію (сертифікати якості,
накладні тощо), які потрібні для
проведення перевірки. Адміністратор
повідомив, що головний офіс ТОВ
"Адвентіс" знаходиться за адресою
Кудряшова, 20А, м. Київ. Всі дозвільні
документи на продукцію знаходяться на
складі магазину "Караван" (м. Київ, вул.
Лугова, 12). Таким чином, ТОВ "Адвентіс"
фактично здійснює свою діяльність за
адресою м. Київ, вул. Лугова, 12, а також
повідомив, що уповноваженою особою на
представлення інтересів ТОВ "Адвентіс"
є юрист - Гомза В.В. Наведені обставини,
встановлені оскаржуваним Рішенням,
підтверджуються протоколом надання
пояснень від 05.12.2013 р., який містить
підписи голови Комісії Руденко Т.В. та
члена Комісії Савчук Н.О., від
пояснення та підписання протоколу
адміністратором ТОВ "Адвентіс" Біденко
Н.В. відмовився (копія протоколу
надання пояснень від 05.12.2013 р. наявна в
матеріалах справи).

Голова Комісії Руденко Т.В., відповідно
до пункту 37 Положення про порядок
проведення перевірок додержання
законодавства про захист економічної
конкуренції, повідомила юриста ТОВ
"Адвентіс" Гомзу В.В. за довіреністю ТОВ
"Адвентіс" від 25.09.2013 (паспорт НОМЕР_1,
виданий Сєвєродонецьким MB УМВС України
в Луганській області 23.10.2000) про мету і
термін Перевірки, надала Наказ,
службові доручення і службові
посвідчення всіх членів Комісії та
план проведення Перевірки Товариства,
затверджений Наказом, з переліком
питань, що підлягають з'ясуванню (копії
Наказу та Плану проведення Перевірки
наявні в матеріалах справи).

Зі змісту оскаржуваного Рішення
вбачається, що ТОВ "Адвентіс" в особі
представника за довіреністю Гомзи В.В.
було попереджено про відповідальність
у разі створення перешкод у проведенні
перевірки згідно зі статтями 50, 52
Закону України "Про захист економічної
конкуренції".

В оскаржуваному Рішенні встановлено,
що на прохання членів Комісії
забезпечити належні умови для
проведення Перевірки юрист ТОВ
"Адвентіс" Гомза В.В. не вживав ніяких
заходів та не надав жодної інформації.
Також юрист Гомза В.В. не допустив
Комісію з Перевірки до місць
зберігання інформації, відмовився
надавати будь-які документи, які
стосуються плану Перевірки,
посилаючись на те, що вказані документи
будуть надані на запит Відділення,
зазначивши, що план Перевірки не
вважається належним документом
Перевірки. Таким чином, у доступі до
приміщень та кабінетів, де
безпосередньо зберігається інформація
та документи ТОВ "Адвентіс", членам
Комісії було відмовлено.

Факт не допуску до місць зберігання
інформації Товариства було
зафіксовано в акті "Про створення
перешкод у проведенні перевірки" від
05.12.2013 № 389, який було складено у
присутності юриста ТОВ "Адвентіс" Гомзи
В.В. та підписано останнім та членами
Комісії (копія вказаного акту наявна в
матеріалах справи).

Враховуючи наведене, в оскаржуваному
Рішенні відповідач прийшов до висновку
про те, що з огляду на ненадання Комісії
доступу до місць зберігання інформації
ТОВ "Адвентіс" було унеможливлено
отримання необхідних документів та
іншої інформації, що було передбачено
Планом проведення Перевірки.

Таким чином, відповідач встановив, що
дії ТОВ "Адвентіс", які полягають у
створенні перешкод працівниками
Відділення під час проведення
позапланової перевірки, що
здійснювалась згідно з Наказом, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, яке
передбачене пунктом 16 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді створення
перешкод працівникам територіального
відділення Антимонопольного комітету
України у проведенні перевірки.

Позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи Комітету,
відділення і може проводитися без
попереднього письмового повідомлення.
Позапланова перевірка проводиться
відповідно до наказу Голови Комітету,
голови відділення, розпорядження
органу Комітету за місцезнаходженням
об'єкта перевірки або за
місцезнаходженням його відокремленого
структурного підрозділу
уповноваженими працівниками Комітету,
відділення, виходячи з їхніх
функціональних повноважень, за
наявності хоча б однієї з обставин,
зазначених в п. 8.1 - 8.12 Положення про
порядок проведення перевірок.

Відповідно до пункту 45 Положення про
порядок проведення перевірок, члени
комісії мають право на безперешкодний
доступ до місць зберігання інформації,
у тому числі й до комп'ютерів об'єкта
перевірки, магнітних носіїв тощо,
отримувати копії такої інформації.

Позивач стверджує, що проведення
Перевірки ТОВ "Адвентіс" 05.12.2013 р.
членами Комісії було здійснено
формально, а викладений у Рішенні
висновок про начебто створення ним
перешкод працівникам територіального
відділення Антимонопольного комітету
України при проведенні перевірки є
необґрунтованим та таким, що не
відповідає дійсним обставинам справи.

З метою перевірки дійсності таких
тверджень позивача, судом було
досліджено наявні в матеріалах даної
справи докази, зокрема, наказ голови
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України "Про призначення комісії з
перевірки" від 04.12.2013 року № 65, протокол
надання пояснень від 05.12.2013 р., План
проведення Перевірки ТОВ "Адвентіс",
акт про створення перешкод у
проведенні перевірки від 05.12.2013 р.

Як передбачено п. 31.2 п. 32 Положення про
порядок проведення перевірок, для
проведення перевірки потрібен План
проведення перевірки, який складається
головою Комісії і затверджується
органом, посадовою особою, що видав(ла)
наказ (розпорядження) про проведення
перевірки та створення Комісії, і має
містити в собі: визначення завдань
перевірки, визначення кола питань, які
потрібно з'ясувати в ході перевірки,
строки перевірки.

Судом досліджено, що План проведення
Перевірки ТОВ "Адвентіс", копія якого
наявна в матеріалах справи, складений
Головою Комісії з перевірки Т.Руденко
та затверджений наказом голови
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України С.Толчиним 04.12.2013 р. Даний План
проведення Перевірки фактично містить
визначення завдань перевірки,
визначення кола питань, які потрібно
з'ясувати в ході перевірки, визначення
строків перевірки, а отже повністю
відповідає наведеним приписам п. 31.2 п. 32
Положення про порядок проведення
перевірок.

Судом також було досліджено, що акт про
створення перешкод у проведенні
перевірки від 05.12.2013 р., хоча і був
підписаний представником ТОВ
"Адвентіс" Гомзою В.В., втім останній при
підписанні даного акту зробив письмові
зауваження, зокрема, про те, що від
допуску до проведення перевірки не
відмовлявся, що перевіряючими не був
наданий план перевірки, не були надані
конкретні питання перевірки,
перевіряючі вимагали доступу до
приміщень, які не є власністю ТОВ
"Адвентіс", а в приміщенні ТОВ "Адвентіс"
- відмовились проводити перевірку,
перевіряючі відмовились надати
перелік документів, які необхідно
надати, а також представник ТОВ
"Адвентіс" Гомза В.В вказав, що
документи будуть надані при наданні їх
"чіткого" переліку.

Разом з тим, суд не бере до уваги
вищевказані зауваження представника
ТОВ "Адвентіс" Гомзи В.В., які також
викладені у позовній заяві в якості
обставин, що підтверджують, на думку
позивача, невідповідність висновків
оскаржуваного Рішення дійсним
обставинам справи та є підставою для
визнання недійсним та скасування
Рішення, з огляду на наступне.

Позивачем не надано жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
вищезазначених обставин.

Зокрема, План проведення Перевірки був
складений Головою Комісії та
затверджений Головою Відділення 04.12.2013
р., містив визначення завдань
перевірки, визначення кола питань, які
потрібно з'ясувати в ході перевірки,
визначення строків проведення
перевірки.

У Плані проведення Перевірки чітко
зазначено перелік необхідних для
отримання від ТОВ "Адвентіс" копій
документів, питань для з'ясування,
перелік пояснень, які необхідно
відібрати у ТОВ "Адвентіс".

Таким чином, твердження позивача про
ненадання представнику ТОВ "Адвентіс"
Гомзі В.В. плану проведення перевірки
та конкретних питань, документів для
перевірки є повністю безпідставними, в
т.ч. і з огляду на те, що позапланова
перевірка як раз і проводилась з метою
отримання певних документів та
пояснень з подальшою їх оцінкою на
предмет дотримання ТОВ "Адвентіс"
законодавства про захист від
недобросовісної конкуренції.

Більш того, суд звертає увагу, що
оскільки позивач був обізнаний про
строк проведення Перевірки, (з 05.12.2013 р.
по 12.12.2013 р.), про що безпосередньо
зазначається останнім в абз 7 стор. 3
позовної заяви, а такий строк
проведення перевірки був визначений у
Плані проведення Перевірки, то тим
самим позивач сам спростовує свої
доводи про ненадання йому Плану
проведення Перевірки та свою
необізнаність з цим Планом проведення
Перевірки.

Також суд вважає необгрунованими і
доводи позивача про те, що члени
Комісії вимагали доступу до приміщень,
які не є власністю ТОВ "Адвентіс", так як
будь-які докази того, що певні
приміщення є власністю (чи, навпаки, не
є власністю) ТОВ "Адвентіс", позивачем
суду не названі та до матеріалів справи
не залучені.

Зауваження позивача стосовно того, що
негайно надати всі документи (які
зберігаються в різних регіонах
України) щодо діяльності ТОВ "Адвентіс"
неможливо, що перевірка мала бути
проведена у період з 05.12.2013 р. по 12.12.2013
р., тоді як фактично в інші дні, окрім
05.12..2013 р. (з 11 год 20 хв. До 13 год. 22 хв. ), не
проводилась, суд також не бере до уваги
як безпідставні та вважає їх такими, що
мали на меті знайти виправдання
фактичній бездіяльності представника
ТОВ "Адвентіс" при здійсненні Перевірки
та не сприянню останнім її проведенню.
При цьому матеріалами справи
підтверджується, що представником ТОВ
"Адвентіс" Гомзою В.В. не було надано
членам Комісії взагалі жодних
документів та пояснень приводу
Перевірки, що проводилась.

До того ж, матеріали справи Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
162-03/12.13 не містять жодних клопотань
позивача до відповідача про надання
певного часу для підготовки
витребуваних документів, інформації,
пояснень, не містять матеріали №
162-03/12.13 також і пояснень позивача щодо
поважності причин невиконання ним
вимог про надання документів,
інформації, пояснень, які б
підтверджувались належними доказами.
Відповідні клопотання (пояснення),
датовані часом проведення Перевірки,
позивач фактично суду не назвав та до
матеріалів справи не залучив.

Таким чином, вищевказані зауваження
представника ТОВ "Адвентіс" Гомзи В.В.
(які викладені в акті про створення
перешкод у проведенні перевірки від
05.12.2013 р. та у позовній заяві в якості
обставин, що підтверджують, на думку
позивача, невідповідність висновків
оскаржуваного Рішення дійсним
обставинам справи та є підставою для
визнання недійсним та скасування
Рішення) повністю спростовуються
матеріалами справи Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
162-03/12.13.

Відповідно до ч. 1 статті 22 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", вимоги органу
Антимонопольного комітету України,
вимоги уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки.

Невиконання розпоряджень, рішень та
вимог органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність (ч. 2 ст. 22 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України").

Відповідно до статті 22-1 наведеного
Закону суб'єкти господарювання,
об'єднання, органи влади, органи
місцевого самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю, інші юридичні
особи, їх структурні підрозділи, філії,
представництва, їх посадові особи та
працівники, фізичні особи зобов'язані
на вимогу органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення
подавати документи, предмети чи інші
носії інформації, пояснення, іншу
інформацію, в тому числі з обмеженим
доступом та банківську таємницю,
необхідну для виконання
Антимонопольним комітетом України,
його територіальними відділеннями
завдань, передбачених законодавством
про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 75 Положення про
порядок проведення перевірок
створення перешкод працівникам
територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
проведенні перевірки спричиняє
відповідальність згідно з пунктом 16
статті 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

Згідно з пунктом 16 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" створення перешкод
працівникам Антимонопольного комітету
України, його територіальному
відділенню у проведенні перевірок, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач в оскаржуваному рішенні
зробив обґрунтований та підставний
висновок про те, що дії ТОВ "Адвентіс",
які полягають у створенні перешкод
працівниками Відділення під час
проведення позапланової перевірки, що
здійснювалась згідно з Наказом, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, яке
передбачене пунктом 16 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді створення
перешкод працівникам територіального
відділення Антимонопольного комітету
України у проведенні перевірки.

Судом були проаналізовані й інші
зауваження та заперечення, наведені
позивачем у якості обґрунтувань
позовних вимог про визнання недійсним
та скасування оскаржуваного Рішення,
проте суд прийшов до висновку, що жодне
з них не спростовує обставин,
встановлених відповідачем в
оскаржуваному рішенні, за сукупності
яких відповідач довів вчинення ТОВ
"Адвентіс" порушення, передбаченого
пунктом 16 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді створення перешкод
працівникам територіального
відділення Антимонопольного комітету
України у проведенні перевірки.

Перевіривши юридичну оцінку
вищенаведених обставин та повноту їх
встановлення, зокрема, в оскаржуваному
Рішенні, суд дійшов висновку про те, що
відповідачем дотримано вимог
Конституції України, Законів України
"Про Антимонопольний комітет України",
"Про захист економічної конкуренції",
Правил розгляду справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції (затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19.04.1994 р. № 5) (із
змінами), Положення про порядок
проведення перевірок додержання
законодавства про захист економічної
конкуренції, затвердженого
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 25.12.2001 р. № 182-р
(зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.02.2002 р. за № 139/6427 (із
змінами), у зв'язку з чим всебічно, повно
і об'єктивно розглянуто обставини
справи № 162-03/12.13, досліджено подані
документи, належним чином
проаналізовано відносини сторін.

Викладені в оскаржуваному Рішенні
висновки відповідача відповідають
фактичним обставинам справи № 162-03/12.13,
нормам матеріального права, є
законними та обґрунтованими.
Натомість, доводи позивача, не знайшли
свого підтвердження в ході розгляду по
суті справи № 162-03/12.13.

Як визначено частиною 1 ст. 59 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
При цьому стаття 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" не
передбачає можливості одночасного
визнання рішення недійсним та
скасування його.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

З огляду на наведене, підстави для
визнання недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
89/03-П від 27.12.2013 р. "Про визнання вчинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" у справі № 162-03/12.13 відсутні, а
тому вимоги позивача про визнання
недійсним та скасування вказаного
рішення є необгрунтованими,
матеріалами справи не підтверджуються
та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки в задоволенні позовних
вимог позивачу відмовлено повністю,
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 35, 43, 46, 49, 68, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.05.2014 р.

Суддя
Гумега О.В.