Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" травня 2014 р.
Справа № 906/440/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат, дов. від
24.07.2012р., договір №10/2014 від 04.03.2014р.,

від відповідача-1: Філіпович В.В. - дов.
від 25.04.2014р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Лідер - Продукт" (м. Житомир)

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс" (м. Київ)

2) Приватного підприємства "Анна" (м.
Житомир)

про стягнення 36756,86 грн.

Позивач подав позов про стягнення
заборгованості з відповідачів в сумі
36756,86 грн., із яких:

- 500,00грн. з ТОВ "Адвентіс" та ТОВ "Анна"
в солідарному порядку;

- 34654,21грн. боргу, 1302,15грн. пені, 300,50грн. 3
% річних з ТОВ "Адвентіс".

Ухвалою господарського суду від
08.04.2014р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 28.04.2014р.

Ухвалою господарського суду від
28.04.2014р. відкладено розгляд справи на
20.05.2014р.

До суду 20.05.2014р. від позивача надійшла
заява про припинення провадження у
справі у зв'яку зі сплатою ТОВ
"Адвентіс" заборгованості, яка є
предметом спору в розмірі 35154,64грн.
згідно платіжного доручення №22289 від
05.05.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав подану заяву про
припинення провадження у справі в
частині стягнення основного боргу та
просить стягнути з відповідача-1 пеню в
розмірі 1302,15грн. та 300,50грн. 3 % річних.
Пояснив, що позивачем помилково в
позовній заяві вказано суму накладної
№Р25-044912 від 27.08.2013р. замість 2300,28грн.
вказано 2300,80грн.

Відповідач-1 повідомив, що основний
борг погашений у повному обсязі.

Відповідач-2 повноважного представника
в судове засідання не направив, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2012р. між ТОВ "Торгова компанія "Лідер
- Продукт" та ТОВ "Адвентіс" укладено
договір поставки №100587 (а.с. 15-21),
відповідно до п. 1.1. постачальник
зобов'язується доставляти і передавати
на умовах та у встановлені договором
строки продовольчу та (або)
непродовольчу продукцію (надалі -
товар) у власність покупця, а покупець
зобов'язується приймати товар у
власність і оплачувати його на умовах
даного договору.

10.09.2013р. між ПП "Анна"
(поручитель/відповідач-2) та ТОВ
"Торгова компанія "Лідер-Продукт"
(кредитор/позивач) укладено договір
поруки №10/09/2013, відповідно до п. 1.1.
якого у поручитель поручається перед
кредитором за виконання зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс"
(боржник/відповідач-1), по частковій
оплаті товару, поставленого кредитором
боржнику, на підставі договору
поставки №100587 від 01.03.2012р. (основний
договір), у сумі 500,00грн.

На виконання умов договору поставки,
позивачем поставлено відповідачу
товар у період з 18.07.2013р. по 03.10.2013р. на
загальну суму 37118,14грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с. 23-44).

Відповідно п. 6.7. договору поставки
покупець зобов'язується оплачувати
кожну конкретну партію товару в строк,
що не перевищує 50 календарних днів з
дня виконання постачальником
зобов'язань з поставки товару згідно п.
2.14. даного договору.

Відповідач поставлений товар оплатив
частково на 1963,93грн., зокрема:

- банківською випискою від 18.09.2013р. на
загальну суму 1546,44грн., із яких 480,73грн.
зараховано в рахунок заборгованості,
яка є предметом спору та 1065,71грн. в
рахунок погашення раніше поставленого
товару;

- банківською випискою від 23.09.2013р. на
загальну суму 1483,20грн.

У зв'язку з невиконанням ТОВ "Адвентіс"
взятих на себе зобов'язань по оплаті
поставленого товару, позивач звернувся
до суду з позовом про стягнення з ТОВ
"Адвентіс" 34654,21грн. та про стягнення в
солідарному порядку з ТОВ "Адвентіс" та
ПП "Анна" заборгованості в сумі 500,00 грн.
за поставлений товар.

Після порушення провадження у справі,
відповідачем погашено заборгованість
в розмірі 35154,64грн., що підтверджується
платіжним дорученням №22289 від 05.05.2014р.

Отже, станом на час вирішення спору
відповідачем 1 заборгованість погашена
у повному обсязі.

Пунктом 7.2. договору поставки сторони
погодили, що у випадку несвоєчасної
оплати поставленого товару покупець на
вимогу постачальника сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховувалася пеня, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

На виконання п. 7.2. договору поставки
позивачем нараховано відповідачу-1
пеню за період з 23.11.2013р. по 06.03.2014р. в
розмірі 1302,15грн.

У відповідності до положень ст. 625 ЦК
України відповідачу 1 нараховано 3 %
річних за період з 23.11.2013р. по 06.03.2014р. в
розмірі 300,50грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та пояснення учасника судового
процесу, господарський суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі договору поставки.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, а за відсутності
таких вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Так, матеріалами справи
підтверджується факт поставки
відповідачу 1 товару, а також факт
неналежного виконання зобов'язання
щодо своєчасної оплати отриманого
товару.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи, що зобов'язання щодо оплати
отриманого товару виконано після
порушення провадження у справі,
провадження у справі в частині
стягнення 35154,21грн. заборгованості
підлягає припиненню на підставі п. 1-1
ст. 80 ГПК України.

Стаття 611 ЦК України визначає правові
наслідки порушення зобов'язання,
зокрема, сплату неустойки.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки з боку відповідача-1 має місце
порушення строків проведення
розрахунків щодо сплати основного
боргу, позивачем правомірно заявлено
до стягнення пеню та 3% річних.

Перевіривши розрахунок пені і 3% річних,
суд встановив, що їх нараховано
арифметично вірно, відповідно до умов
договору та норм чинного
законодавства.

З огляду на викладене, задоволенню
підлягають позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача-1 1302,15грн. пені
та 300,50грн. 3 % річних.

Судові витрати, в частині сплати
судового збору суд вважає за необхідне
розподілити між відповідачами
пропорційно розміру заявлених до них
вимог, а саме 12,43 грн. покласти на ПП
"Анна", оскільки останнє взяло на себе
зобов'язання щодо погашення боргу в
сумі 500,00 грн. в солідарному порядку,
1814,57 грн. - на ТОВ "Адвентіс".

Розглядаючи вимоги позивача про
стягнення 3500,00грн. витрат на оплату
послуг адвоката, господарський суд
враховує наступне.

Відповідно ч.1 ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми, судові витрати
за участь адвоката при розгляді справи
підлягають сплаті лише в тому випадку,
якщо вони сплачені адвокату стороною,
котрій такі послуги надавались, та їх
сплата підтверджується відповідними
фінансовими документами.

Відповідно ч. 3 ст. 48 ГПК України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку встановленому Законом України
"Про адвокатуру"

Обґрунтовуючи вимогу про
відшкодування витрат по оплаті послуг
адвоката, позивач надав договір про
надання адвокатських послуг №10/2014 від
04.03.2014р. укладений між ТОВ "Торгова
компанія "Лідер-Продукт" та ТОВ
"Міжнародний правовий консалтинг" (а.с.
55-57), довіреність від 24.07.2012р., видану
ТОВ "Міжнародний правовий консалтинг"
адвокату ОСОБА_1 на представництво
інтересів (а.с. 65), Свідоцтво про право
на зайняття адвокатською діяльністю,
видане 10.03.2011р.(а.с. 66), посвідчення
адвоката (а.с. 66), платіжне доручення №552
від 06.03.2014р. на суму 3500,00грн. з
призначенням платежу: "передплата за
договором про надання адвокатських
послуг №10/2014 від 04.03.2014р." (а.с. 54).

При цьому, судом враховується, що в п. 1.2.
договору №10/2014 від 04.03.2014р. сторони
погодили, що ТОВ "Лідер-Продукт" надає
свою згоду на те, що послуги за даним
договором від імені ТОВ "Міжнародний
правовий консалтинг" будуть надаватися
адвокатом - ОСОБА_1, на умовах
передоручення. Адвокат буде діяти на
підставі довіреності від 24.07.2012р.
виданої на його ім'я ТОВ "Міжнародний
правовий консалтинг".

Відповідно до ст.49 ГПК України суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Проте, суд вважає, що витрати, пов'язані
з оплатою послуг адвоката у суді першої
інстанції в сумі 3500,00грн. є завищеними,
тому зменшує їх розмір до 2500,00грн.

При цьому суд враховує час, який міг
витратити адвокат на підготовку
матеріалів, час, витрачений адвокатом у
засіданнях суду, складність справи та
відсутність послуг, включених до
вартості наданих послуг, зокрема,
представництво інтересів позивача у
судах апеляційної та касаційної
інстанції, яке може бути вчинене лише в
майбутньому і лише в разі незгоди з
прийнятим рішенням судом першої
інстанції.

Розподіл витрат на послуги адвоката
суд здійснює між відповідачами за
принципом, застосованим судом при
розподілі судового збору, а саме
пропорційно розміру заявлених до них
вимог, а саме: 17,00 грн. - на ПП "Анна", 2483,00
грн. - на ТОВ "Адвентіс".

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адвентіс" (04074, м.
Київ, вул. Лугова, 12, ідентифікаційний
код 35275230)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Лідер - Продукт" (10001, м.Житомир, вул.
Ватутіна, 188, ідентифікаційний код 33644213)

- 1302,15 грн. пені;

- 300,50 грн. 3 % річних;

- 2483,00 грн. витрат на послуги адвоката;

- 1814,57 грн. судового збору.

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Анна" (10001, м.Житомир, вул. Ватутіна, 188,
ідентифікаційний код 30617826)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова компанія
"Лідер - Продукт" (10001, м.Житомир, сул.
Ватутіна, 188, ідентифікаційний код 33644213)

- 17,00 грн. витрат на послуги адвоката;

- 12,43 грн. судового збору.

4. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 35154,21грн.
заборгованості.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.05.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу;

2 - відповідачу-2 ПП "Анна" (рек. з пов.)