ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р.
Справа № 914/4360/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - С.М. Бойко

- Т.Б. Бонк

Розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ
«Ринок Наш»

на рішення господарського суду
Львівської області від 17.02.2014 року.

у справі № 914/4360/13

за позовом: ТзОВ «Ринок Наш»

до 1: Львівської міської ради

до 2: Відділу Держземагентства у м.
Львові Львівської області

до 3: Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції

до 4: ТзОВ «Наш ринок»

до 5: ПП «Наш ринок»

про: визнання права; переведення прав
орендаря; зобов'язання не чинити
перешкод

за участю представників:

від позивача - Різник О.Ю. - представник

від відповідача 1 - Кубай Ю.Г. -
представник (довіреність №1.7 вих-6 від
09.01.2014р.)

від відповідача 2,3 - не з'явилися.

від відповідача 4 - Ломага Ю.Т. -
представник

від відповідача 5 - Зошій Ю.Й. -
представник (довіреність №75 від
21.08.2013р.)

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду
Львівської області від 17.02.2014р.,
головуючий суддя Артимович В.М., судді
Щигельська О.І., Король М.Р., у
задоволенні позову ТзОВ «Ринок Наш»
було відмовлено повністю. Стягнуто з
ТзОВ «Ринок Наш» в дохід державного
бюджету України 7455,50 грн. судового
збору.

З даним рішенням не погодився позивач -
ТзОВ «Ринок Наш» і оскаржив його в
апеляційному порядку, оскільки вважає,
що судом порушено норми матеріального
та процесуального права.

Розгляд справи відкладався за
клопотанням Львівської міської ради.
Сторони були повідомлені належним
чином про час та місце судового
розгляду, що підтверджується списком
згрупованих рекомендованих
відправлень Львівського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014р.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
02.06.2014р. суддів Кравчук Н.М. та Гнатюк
Г.М. у зв'язку з відпусткою було
замінено на суддів Бойко С.М та Бонк Т.Б.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Львівської
області від 17.02.2014р. у справі №914/4360/13 -
без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.05.2007 р. між ТзОВ "Наш Ринок" (орендар) та
Львівською міською радою
(орендодавець) був укладений договір
оренди земельної ділянки у м. Львів,
вул. Рапопорта, 8, кадастровий номер
:01:001:0042 загальною площею 0,4276 га
для обслуговування ринку, на якій
розташовано 2-поверхову кам'яну
нежитлову будівлю, 1-поверхову кам'яну
не житлову будівлю та 50 тимчасових
металевих павільйонів.

Відповідно до п. 8 договору, він
укладений на три роки до 10.05.2010 р. Після
закінчення строку договору, орендар
має переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 90 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

У передбачений договором оренди землі
термін позивач звернувся із заявою до
міського голови м. Львова про
продовження терміну дії договору
оренди, яка Львівською міськрадою
залишена без відповіді, що і стало
підставою для звернення ТОВ "Наш Ринок"
з позовом до суду.

24.12.2010 р. між Приватним підприємством
"Наш Ринок" (орендар) та Львівською
міською радою (орендодавець) був
укладений договір оренди земельної
ділянки у м. Львів, вул. Рапопорта, 8,
кадастровий номер :01:001:0058
загальною площею 0,4138 га для
обслуговування ринку, на якій
розташовано об'єкти нерухомого майна -
металеві споруди.

Як вбачається з ухвали Вищого
адміністративного суду у справі №
К/9991/40314/11 земельна ділянка з
кадастровим номером :01:001:0042
тотожна земельній ділянці з
кадастровим номером :01:001:0058.

Відповідно до п. 8 договору він
укладений на три роки до 16.12.2013 р. Після
закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 90 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Підставою укладення даного договору
була ухвала Львівської міської ради №86
від 16.12.2010 р. "Про користування ПП "Наш
Ринок" земельною ділянкою на вул.
Раппопорта, 8". Рішенням Галицького
районного суду м. Львова від 21.02.2011 р.
вищевказану ухвалу скасовано. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 15.11.2011р. постанову Галицького
районного суду м. Львова від 21.02.2011 р. у
справі № 2а-319/2011 залишено в силі.

Одним із засновників позивача - ТзОВ
"Ринок Наш" згідно ст. 2 статуту є ТзОВ
"Наш Ринок". Для забезпечення
діяльності новоствореного товариства
створений статутний капітал з
вартості вкладів його учасників.
Відповідно до ст. 7 статуту учасником -
ТзОВ "Наш Ринок" вноситься до
статутного фонду товариства (як вклад в
статутний капітал ТзОВ "Ринок Наш")
право користування земельною ділянкою
за адресою: м. Львів, вул. Раппопорта, 8,
загальною площею 0,4138, в т.ч. 0,0468 в межах
червоних ліній, кадастровий номер
земельної ділянки :01:001:0058. Дана
земельна ділянка була предметом
договору оренди від 22.05.2007 р.,
укладеного між ТзОВ "Наш Ринок"
(орендар) та Львівською міською радою
(орендодавець).

На підтвердження вищевикладеного
позивачем долучено до матеріалів
справи протокол №1 загальних зборів
учасників ТОВ „Ринок Наш" від 24.07.2013
року, акт прийому - передачі
негрошового внеску у статутний капітал
від 24.07.2013 року та протокол №15 від 24.07.2013
року зборів учасників ТзОВ „Наш Ринок".

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ринок Наш"
звернулося до господарського суду з
позовом до Львівської міської ради,
Відділу Держземагентства у м. Львові
Львівської області, Реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції, до ТзОВ "Наш Ринок",
ПП "Наш Ринок" про визнання за ТзОВ
"Ринок Наш" права на оренду земельної
ділянки за адресою: м. Львів, вул.
Раппопорта, 8, як правонаступника ТзОВ
"Наш Ринок"; переведення з ТзОВ "Наш
Ринок" на ТзОВ "Ринок Наш" права наймача
(орендаря) земельної ділянки згідно
договору оренди від 22.05.2007р.;
переведення з ПП "Наш Ринок" на ТзОВ
"Ринок Наш" права наймача (орендаря)
земельної ділянки згідно договору
оренди від 24.12.2010р.; встановлення
терміну дії договору оренди земельної
ділянки від 24.12.2010р. до 16.12.2016р.;
зобов'язання Львівської міської ради
не чинити перешкод ТзОВ "Ринок Наш" у
користуванні земельною ділянкою за
адресою: м. Львові по вул. Раппопорта, 8;
зобов'язання ПП "Наш Ринок" не чинити
перешкод ТзОВ "Ринок Наш" у
користуванні земельною ділянкою за м.
Львові по вул. Раппопорта, 8;
зобов'язання Держземагентства у м.
Львові внести відповідні зміни в
договір оренди від 24.12.2010р.;
зобов'язання Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції внести зміни у відповідному
розділі Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; зобов'язання
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції внести
зміни у частині встановлення терміну
дії договору оренди земельної ділянки
від 24.12.2010р. до 16.12.2016р. у відповідному
розділі Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 8-1 Закону України „Про
оренду землі" право на оренду земельної
ділянки державної або комунальної
власності не може бути відчужено її
орендарем іншим особам, внесено до
статутного капіталу, передано у
заставу, крім передбачених частиною
другою цієї статті випадків.

А тому судом першої інстанції вірно
зазначено, що внесення ТзОВ „Наш Ринок"
в статутний капітал ТзОВ „Ринок Наш"
земельної ділянки у м. Львові по вул.
Раппопорта, 8, кадастровий номер
:01:001:0058 вчинено з порушенням
закону, оскільки зазначена земельна
ділянка є комунальною власністю та
належить громаді міста.

Згідно ст. 13 Конституції України земля
є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядуваня в
межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до п. 34 ст. 24 Закону України
"Про місцеве самоврядування" до
виключної компетенції міської ради
належить вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин, які розглядаються виключно
на пленарному засіданні ради - сесії.

За змістом ст. 16 Закону України "Про
оренду землі" сторони укладають
договір оренди землі лише у разі згоди
орендодавця передати земельну ділянку
в оренду.

Відповідно до п. 2.16 постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України від
17.05.2011 №6 „Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" необхідною
умовою укладення договору оренди
земельної ділянки, яка перебуває у
державній або в комунальній власності,
є наявність рішення відповідного
органу про надання земельної ділянки.
Водночас зобов'язання цього органу в
судовому порядку укласти такий договір
або ж продовжити дію договору за
відсутності зазначеного рішення є
неможливим (крім випадку,
передбаченого статтею 120 ЗК України та
статтею 377 ЦК України), оскільки це
порушувало б його передбачену
Конституцією України виключну
компетенцію.

Відповідно до п. 2.17 зазначеної вище
постанови у вирішенні спорів,
пов'язаних з поновленням (пролонгацією)
договорів оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", який набрав
чинності з 12.03.2011). Частиною шостою
зазначеної статті передбачено, що
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.
Відтак, господарським судам у
вирішенні відповідних спорів
необхідно з'ясовувати, зокрема, чи
повідомляв орендар орендодавця у
встановленому порядку про намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк та чи заперечував
орендодавець у строк, визначений
законом, проти поновлення договору.

Відтак, поновлення договору оренди
земельної ділянки в період до 12.03.2011р.
можливе було лише за наявності рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування про передачу в оренду
земельної ділянки. Тобто, договір
оренди земельної ділянки між ТзОВ "Наш
Ринок" (орендар) та Львівською міською
радою (орендодавець), що закінчився
10.05.2010р., не був поновлений.

Відповідно до п. 2.9 постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України від
17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" з урахуванням
положень статті 3 Земельного кодексу
України правове регулювання відносин,
пов'язаних з орендою земельних ділянок,
здійснюється спеціальним земельним
законодавством, а договір оренди землі
не є тотожним зобов'язанням найму,
визначеним у Цивільному кодексі
України. Суб'єкт господарювання має
право на визнання за ним права на
оренду земельної ділянки лише за умов
дотримання вимог статті 124 Земельного
кодексу України і статті 16 Закону
України "Про оренду землі". Суди мають
враховувати, що способи захисту прав
юридичних та фізичних осіб на земельні
ділянки визначені статтею 152
Земельного кодексу України, положення
якої у відповідних правовідносинах
підлягають переважному застосуванню
перед нормами Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 152
Земельного кодексу України, обраний
позивачем-апелянтом спосіб захисту
права такий як переведення права
наймача (орендаря) земельної ділянки
згідно договору оренди та встановлення
терміну дії договору оренди земельної
ділянки не є належним способом захисту
права юридичної особи на земельну
ділянку.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого права у
випадку його порушення, невизнання або
оспорювання. Частина 2 ст. 16 ЦК України
передбачає перелік способів захисту
прав та інтересів особи. Інші, ніж
передбачені у вказаному переліку
способи захисту можуть бути
застосовані судом лише у тому випадку,
коли вони передбачені законом або
договором.

Відповідно до ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи, що позивачем-апелянтом
невірно обрано способи захисту
порушених прав, не надано ним належних
і допустимих доказів на підтвердження
заявлених позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та не підлягають
задоволенню. Щодо вимог позивача про
зобов'язання Відділу Держземагентства
у м. Львові Львівської області внести
відповідні зміни в договір оренди від
24.12.2010р.; зобов'язання Реєстраційної
служби Львівського міського
управління юстиції внести зміни у
відповідному розділі Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
зобов'язання Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції внести зміни у частині
встановлення терміну дії договору
оренди земельної ділянки від 24.12.2010р. до
16.12.2016р. у відповідному розділі
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, то, беручи до уваги
відмову судом у задоволенні зазначених
вище позовних вимог, такі також не
підлягають задоволенню.

За таких обставин справи апеляційний
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Львівської
області від 17.02.2014р. по справі №914/4360/13
винесене з дотриманням норм
матеріального права, а тому відсутні
правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

Рішення господарського суду
Львівської області від 17.02.2014 року у
справі №914/4360/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ТзОВ «Ринок Наш» -
без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в
господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді:
С.М. Бойко

Т.Б. Бонк

«Повний текст постанови виготовлено
03.06.2014р.»