ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2014 р.Справа № 924/373/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Управління Державної служби
охорони при УМВС України в
Тернопільській області, м. Тернопіль

до Державного підприємства
„Селекційно-генетичний центр по
рибництву „Поділля", м. Хмельницький

про стягнення 384 149,11 грн.
заборгованості, в тому числі 370 502,40 грн.
основного боргу, 7 217,99 грн. пені, 3 331,39
грн. 3% річних, 3 097,33 грн. інфляційних
витрат

За участю представників сторін:

від позивача: Ганущин О.Б. - за
довіреністю №17/1-2-352 від 20.03.2014р.

від відповідача: не прибув.

В засіданні суду 22.05.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК
України.

Суть спору: Позивач звернувся до
суду із позовом про стягнення із
відповідача 384 149,11 грн. заборгованості,
в тому числі 370 502,40 грн. основного
боргу, 7 217,99 грн. пені, 3 331,39 грн. 3%
річних, 3 097,33 грн. інфляційних витрат за
договорами №027311 від 01.11.2013 р., №027330 від
11.11.2013 р., №027351 від 21.11.2013 р., №027371 від
01.12.2013 р. та №027383 від 11.12.2013 р. на охорону
громадського порядку підрозділом
Державної служби охорони при УМВС
України в Тернопільській області.

Представник позивача в засідання суду
22.05.2014р. прибув, позовні вимоги
підтримав, з підстав викладених у
позові, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач своїм процесуальними
правами не скористався, повноважного
представника в засідання суду не
направив, поважні причини неявки не
повідомив, витребуваного судом
письмового відзиву на позов, хоча про
слухання справи повідомлявся із
направленням ухвал від 24.03.2014р., від
08.04.2014р., від 13.05.2014р. на адресу
відповідача із відміткою про їх
отримання 18.04.2014р., 06.05.2014р., 19.05.2014р.
згідно повідомлень про вручення
поштового відправлення.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що неявка в судове засідання
господарського суду представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті та не тягне за собою
відкладення справи на іншу дату.

Тому, для уникнення зловживання
процесуальними правами з боку
учасників судового розгляду,
враховуючи, що судом вжито всіх
необхідних заходів щодо належного їх
повідомлення про слухання справи в
суді, суд вважає за доцільне розглянути
дану справу по суті, на підставі до ст. 75
ГПК України за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Між відділом Державної служби охорони
при УМВС України в Тернопільській
області (виконавець), відділом
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Хмельницькій області (замовник) та
Державним підприємством
„Селекційно-генетичний центр по
рибництву „Поділля" м. Хмельницький
(зацікавлена особа) було укладено
наступні договори на охорону
громадського порядку підрозділом
державної служби охорони при УМВС
України в Тернопільській області (далі
- договори), а саме: №027311 від 01.11.2013р.,
№027330 від 11.11.2013р., №027351 від 21.11.2013р.,
№027371 від 01.12.2013р., №027383 від 11.12.2013р.

Згідно п.1.1 договорів сторони
перебачили, що замовник доручає, а
виконавець приймає на себе
зобов'язання з охорони громадського
порядку у частині припинення
правопорушень відносно фізичних осіб,
що перебувають на об'єктах замовника,
приміщеннях, що належать ДП „СГЦР
Поділля" (надалі - заходи), що зазначені
у Дислокації (додаток №1 до договору).
Оплату послуг виконавця здійснює
зацікавлена особа.

Відповідно до п.п.1.2 вказаних договорів
було передбачено, що заходи
здійснюються у дні і години, вказані у
Дислокації, що додається до договору
(додаток №1). Система заходів та
дислокація постів визначається
замовником і узгоджується з
виконавцем. Обов'язковою умовою на час
укладення та здійснення договору є
наявність у "Замовника" повноважень на
його володіння (користування) об'єктом,
або права, яке підлягає або може бути
забезпечено укладенням такого
договору. Надання послуг здійснюється
постами фізичної охорони УДСО при УМВС
України в Хмельницькій області.

Вказаними договорами сторони
передбачили, що сума оплати за одну
годину заходів за цим договором
визначається на підставі узгодженої
протоколом сторін договірної ціни
(додаток №3) та розрахунку (додаток №2).
Вартість охоронних послуг по договору
на кожний окремий місяць
розраховується виконавцем на підставі
Дислокації, Розрахунку та Протоколу
узгодження договірної ціни (додатки №1,
№2, №3 до договору), відповідно до
кількості годин надання цих послуг в
кожному окремому місяці та їх вартості.
Оплата за послуги виконавця
здійснюється зацікавленою особою на
умовах 100% попередньої оплати шляхом
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок не пізніше одного
дня до початку надання послуг, а в
подальшому щомісячно не пізніше 2-х
календарних днів до початку наступного
місяця у розмірі, визначеному згідно
пункту 2.2 договору.(п.2.1, 2.2, 2.3 договорів).

Згідно п.п.6.1, 6.2 договору
передбачено, що за неналежне виконання
своїх обов'язків за цим договором
сторони несуть відповідальність в
порядку, встановленому чинним
законодавством України. У випадку
несвоєчасної (неповної) оплати послуг
зацікавлена особа сплачує виконавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня, від суми
простроченої оплати за кожний день
прострочення платежів.

У відповідності до п.2.1 договорів,
сторонами узгоджено та підписано
відповідні Дислокації, а саме: Додаток
№1 до договору №027311 від 01.11.2013р.,
Додаток №1 до договору №027330 від
11.11.2013р., Додаток №1 до договору №027351
від 21.11.2013р., Додаток №1 до договору
№027371 від 01.12.2013р., Додаток №1 до
договору №027383 від 11.12.2013р. та Додатки №3
до вказаних договорів (протокол
узгодженої договірної ціни, підписані
представниками сторін.

На виконання вказаних договорів
позивачем надавались послуги з охорони
на суму 370 502,40 грн., що підтверджено
актами прийому-здачі виконання
робіт/послуг №ТМЗ-000119 за листопад 2013р.,
№ТМЗ-000118 за листопад 2013р., №ТМЗ-000121 за
листопад 2013р., №ТиТ-000148 за грудень 2013р.,
№ТиТ-000146 за грудень 2013р., актом звірки
розрахунки за період з 01.10.2013р. по
23.12.2013р., який підписаний
представниками сторін.

Відповідач заборгованість в сумі 370
502,40 грн. не сплатив, тому позивач
направив на адресу відповідача
претензію від 20.01.2014р. №17/1-2-97 (із
відміткою про її отримання
відповідачем 03.02.2014р.), згідно якої
вимагав у тижневий термін із дати
отримання претензії погасити вказану
суму боргу.

Оскільки відповідач
заборгованість не сплатив, позивач
звернувся із позовом про стягнення із
відповідача 384 149,11 грн. заборгованості,
в тому числі 370 502,40 грн. основного
боргу, 7 217,99 грн. пені, 3 331,39 грн. 3%
річних, 3 097,33 грн. інфляційних витрат
згідно поданих розрахунків.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності,
суд прийшов до висновку про таке:

Згідно ч.2 п.1 ст.175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України
та 174 Господарського кодексу України
унормовано, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Нормами ст.627 ЦК України встановлено
свободу договору, тобто, відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається із матеріалів справи, між
сторонами було укладено договори на
охорону громадського порядку
підрозділом державної служби охорони
при УМВС України в Тернопільській
області №027311 від 01.11.2013р., №027330 від
11.11.2013р., №027351 від 21.11.2013р., №027371 від
01.12.2013р., №027383 від 11.12.2013р., які за
правовою природою є договорами про
надання послуг.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний платити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов вищевказаних договорів
та додатків до них позивачем
надавались послуги із охорони об'єктів
відповідача на суму 370 502,40 грн., що
підтверджено наявними в матеріалах
справи актами прийому-здачі виконання
робіт/послуг №ТМЗ-000119 за листопад 2013р.,
№ТМЗ-000118 за листопад 2013р., №ТМЗ-000121 за
листопад 2013р., №ТиТ-000148 за грудень 2013р.,
№ТиТ-000146 за грудень 2013р., актом звірки
розрахунки за період з 01.10.2013р. по
23.12.2013р., які підписані представниками
сторін.

Натомість, в порушення умов договорів
відповідач не провів повного
розрахунку з позивачем, в результаті
чого за ним утворилась заборгованість
у сумі 370 502,40 грн. Докази про погашення
суми боргу повністю або частково суду
не було подано.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином і
в установлений строк. Відповідно до
ст.193 ГК України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускається.

Статтею 530 ЦК України передбачено - якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Із врахуванням вищенаведеного, суд
вважає правомірною вимогу про
стягнення із відповідача основного
боргу в сумі 370 502,40 грн.

Із матеріалів справи сліду, що крім
основного боргу, позивач заявив до
стягнення також 7 217,99 грн. грн. пені за
період прострочення по кожному
договору згідно наявного у справі
розрахунку.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності зі ст.ст.1, 3 Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно наявних у справі
розрахунків суми пені, судом
приймається до уваги, що останні
проведені у відповідності до
вищевикладених норм чинного
законодавства, фактичних обставин
справи та розраховані правильно.

Відповідно, нарахування 7 217,99 грн. пені
суд вважає правомірним та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем також заявлено до
стягнення 3 331,39 грн. 3% річних та 3 097,33
грн. інфляційних витрат згідно наявних
у справі розрахунків, які судом
перевірено та приймаються до уваги як
такі, що заявлені правомірно та
підлягають стягненню із відповідача.

З огляду на вищенаведене, враховуючи
приписи ст.33 ГПК України, в силу яких
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення із відповідача 370 502,40 грн.
основного боргу, 7 217,99 грн. пені, 3 331,39
грн. 3% річних, 3 097,33 грн. інфляційних
витрат заявлені правомірно, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору,
згідно ст.49 ГПК України, належить
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 44, 49,
82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Управління Державної
служби охорони при УМВС України в
Тернопільській області, м. Тернопіль до
Державного підприємства
„Селекційно-генетичний центр по
рибництву „Поділля", м. Хмельницький
про стягнення 384 149,11 грн.
заборгованості, в тому числі 370 502,40 грн.
основного боргу, 7 217,99 грн. пені, 3 331,39
грн. 3% річних, 3 097,33 грн. інфляційних
витрат задовольнити.

Стягнути із Державного
підприємства „Селекційно-генетичний
центр по рибництву „Поділля", м.
Хмельницький, вул. Курчатова, 1В () на користь Управління
Державної служби охорони при УМВС
України в Тернопільській області, м.
Тернопіль, вул. Петрушевича,5 () 370 502,40 грн. (триста
сімдесят тисяч п'ятсот дві гривні 40
коп.) основного боргу, 7 217,99 грн. (сім
тисяч двісті сімнадцять гривень 99 коп.)
пені, 3 331,39 грн. (три тисячі триста
тридцять одна гривня 39 коп.) 3% річних, 3
097,33 грн. (три тисячі дев'яносто сім
гривень 33 коп.) інфляційних витрат, 7
682,98 грн. (сім тисяч шістсот вісімдесят
дві гривні 98 коп.) витрат по оплаті
судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 26.05.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Петрушевича, 5, м.
Тернопіль, 46002) - згідно заяви

3 - відповідачу (вул. Курчатова, 1В, м.
Хмельницький, 29000) - рекоменд кореспонд.