ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.
Справа № 922/4935/13

Колегія суддів у складі:
головуючого судді Бородіної Л.І., судді
Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В.

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників:

від апелянта - Мельникової М.М. - за
довіреністю від 20.06.2013р. №9742/34-07;

від кредиторів - не з'явились;

від боржника - не з'явився;

ліквідатор - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова, м.
Харків (вх.№1151Х/2)

на ухвалу господарського суду
Харківської області від 10.04.2014р.

у справі № 922/4935/13

за заявою Акціонерного товариства
«Спецбудмеханізація», м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.04.2014р. у
справі №922/4935/13 (суддя Кононова О.В.)
відмовлено в задоволенні заяви
Управління Пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова з
поточними грошовими вимогами до
Акціонерного товариства
«Спецбудмеханізація» на суму 24800,44 грн.
Оскаржувана ухвала місцевого
господарського суду мотивована тим, що
постанова про визнання боржника
банкрутом прийнята 19.12.2013р., а отже у
банкрута в силу вимог ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не виникло і
не могло виникнути додаткових
зобов'язань перед УПФУ у Фрунзенському
районі м. Харкова за січень 2014року
(а.с.5,6 матеріалів оскарження ухвали).

Управління Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м. Харкова з
ухвалою суду першої інстанції не
погодилось та звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 10.04.2014 р. у
справі №922/4935/13 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву
Управління Пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова про
визнання грошових вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник зазначає, що Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування " та
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
Правління Пенсійного Фонду України від
19.12.2003 р. №21-1, встановлено, що недоїмка
зі сплати страхових внесків не
підлягає списанню, крім випадків
повної ліквідації юридичної особи. До
дати внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про припинення
юридичної особи підприємство не
звільняється від покладених на нього
обов'язків щодо відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій його
працівникам (а.с.11,12 т.1, матеріалів
оскарження ухвали).

Представник скаржника в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги з підстав,
зазначених в апеляційні скарзі, та
просив ухвалу господарського суду
Харківської області від 10.04.2014р. у
справі 922/4935/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким визнати грошові
вимоги УПФУ в Фрунзенському районі м.
Харкова в сумі 24800,44грн.

Ліквідатор та боржник належним чином
були повідомлені про час та місце
розгляду справи, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень, проте не скористалися
своїм правом на участь у судовому
засіданні.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутністю представників сторін за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
скаржника, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Постановою господарського суду
Харківської області від 19.12.2013р. у
справі №922/4935/13 визнано Акціонерне
товариство "Спецбудмеханізація"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру; призначено ліквідатором
Акціонерного товариства
"Спецбудмеханізація" арбітражного
керуючого Денисова М.С.; встановлено, що
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо, строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав, у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, припиняється
нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
за всіма видами заборгованості
банкрута, відомості про фінансове
становище банкрута перестають бути
конфіденційними чи становити
комерційну таємницю, продаж майна
банкрута допускається в порядку,
передбаченому цим Законом,
скасовується арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника; заборонено
накладення нових арештів або інших
обмежень щодо розпорядження майном
банкрута (а.с.7,11, т.2 матеріалів
оскарження ухвали).

31.01.2014р. Управління Пенсійного фонду
України в Фрунзенському районі м.
Харкова звернулось до місцевого
господарського суду з заявою про
визнання кредиторських вимог та
включення їх до реєстру вимог
кредиторів. Свої вимоги обґрунтовує
надісланням повідомлення боржнику від
17.01.2014р. №24 на суму 24800,44грн.

У повідомленні від 17.01.2014р. №24 УПФУ в
Фрунзенському районі м. Харкова
зазначено, що АТ «Спецбудмеханізація»
згідно пункту 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного Фонду України від
19.12.2003 р. №21-1 зобов'язано перерахувати
до ПФУ суми платежів на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та пунктів «б»-«з» статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за січень 2014року у сумі
24800,44грн. (а.с.2 матеріалів оскарження
ухвали).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.04.2014р. у
справі №922/4935/13 відмовлено у
задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України в
Фрунзенському районі м.Харкова до
боржника АТ «Спецбудмеханізація» про
визнання поточних кредиторських вимог
з підстав, зазначених вище (а.с.5,6, т.1
матеріалів оскарження ухвали).

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування місцевим господарським
судом норм законодавства, апеляційний
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

За приписами пункту 1-1 Розділу X
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», викладеного
у новій редакції згідно з Законом
України від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав
чинності 18.01.2013р., положення цього
Закону, що регулюють ліквідаційну
процедуру, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою місцевого господарського
суду від 19.12.2013р. визнано банкрутом
Акціонерне товариство
«Спецбудмеханізація» банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

Враховуючи вимоги перехідних положень
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 22.12.2011р., до спірних правовідносин
слід застосовувати Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011р. N 4212-VI, який
набрав чинності 18.01.2013р. (далі - Закон
про банкрутство).

За приписами статті 2 Закону про
банкрутство провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Цей Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до статті 1 Закон про
банкрутство кредитор - юридична або
фізична особа, а також органи доходів і
зборів та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Частиною 1 статті 38 Закону про
банкрутство встановлено, що з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо; строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що в ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута можуть
виникнути виключно у випадках, прямо
передбачених у цьому Законі, і порядок
їх виконання визначений спеціальним
Законом про банкрутство.

Нормами Закону про банкрутство
встановлено, що в ліквідаційній
процедурі у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань, крім тих, які у
вигляді конкурсних вимог включені до
реєстру вимог кредиторів в порядку
статті 38 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 8 статті 41 Закону
про банкрутство кошти, які надходять
при проведенні ліквідаційної
процедури, зараховуються на основний
рахунок боржника. З основного рахунка
здійснюються виплати кредиторам у
порядку черговості, визначеному цим
Законом. З основного рахунка банкрута
проводяться виплати кредиторам,
виплати поточних платежів та витрат,
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

За приписами частини 2 статті 41
вказаного Закону ліквідатор з дня
свого призначення здійснює, зокрема,
такі повноваження: з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.

В пункті 29 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
28.03.2013р. N 01-06/606/2013 «Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011р. N
4212-VI)» визначено, що статтею 38 Закону
передбачено наслідки визнання
боржника банкрутом. Зокрема, з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у останнього не може
виникати додаткових зобов'язань, у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), крім витрат,
які безпосередньо пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав.

У зв'язку з цим здійснюється
капіталізація платежів за заподіяння
шкоди життю та здоров'ю громадян
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 № 765 "Про
реалізацію статей 45 і 92 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Що ж до витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, то їх
капіталізація чинним законодавством
не передбачена. У ліквідаційній
процедурі в установлений Законом строк
можуть бути заявлені лише ті вимоги
щодо витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають.

Після оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом поточні
вимоги (грошові вимоги, що виникли під
час проведення процедур банкрутства),
стають конкурсними вимогами та можуть
бути заявлені згідно з частиною першою
статті 38 Закону.

З наведених норм вбачається, що
поточні кредитори можуть звернутися в
ліквідаційну процедуру з грошовими
вимогами до банкрута, які виникли за
період після порушення провадження у
справі і до дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом.

З матеріалів справи вбачається,
що АТ «Спецбудмеханізація» визнано
банкрутом 19.12.2013р., а отже
заборгованість боржника з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій за списком
№2 за січень 2014року виникла після
порушення провадження у справі та
після визнання боржника банкрутом.

Однак вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства можуть пред'являтись
тільки до прийняття постанови про
визнання боржника банкрутом. Під час
ліквідаційної процедури не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку статті 23 Закону
про банкрутство.

Аналогічна правова позиція
викладена в постановах Вищого
господарського суду від 23.10.2013р. у
справі №5021/1639/2011, від 28.05.2013р. у справі №
11/Б-1042(377/7-10) та від 18.09.2013р. у справі №
6/108-09, від 15.01.2014р. у справі №6/156-06.

З огляду на викладене, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування ухвали суду першої
інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
при апеляційному перегляді справи та
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваної ухвали у даній
справі, у зв'язку з чим ухвалу
господарського суду Харківської
області від 10.04.2014р. у справі №922/4935/13
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103,
ст.ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Фрунзенському районі м. Харкова
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Харківської області від 10.04.2014р. у
справі № 922/4935/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
до Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
19.05.2014р.

Головуючий суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Лакіза В.В.