ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.Справа № 922/1258/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Міністерства охорони
здоров'я України, м. Київ до
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", м. Харків
про розірвання договору, стягнення
коштів за участю представників сторін:

від позивача: Лемента Я.О. (дов. №
01.05.20-01/304 від 16.04.2014 року);

від відповідача: Коваленко О.О. (дов. № 53
від 07.11.2013 року).

ВСТАНОВИВ:

Міністерство охорони здоров'я України
(позивач) звернулось до господарського
суду Харківської області із позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік" (відповідача) про
розірвання договору № 34/21-24 від 04.05.2012
року та стягнення коштів у розмірі - 639
701 грн. 13 коп. та судові витрати

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором № 34/21-24 від 04.05.2012 року

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.04.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 24.04.2014 року.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, витребувані
судом документи не надав, але 22.04.2014
року через канцелярію суду надав заяву
у якій просить суд відкласти розгляд
справи на іншу дату.

24.04.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав додаткові
пояснення та документи для долучення
до матеріалів справи.

12.05.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав додаткові
пояснення та документи для долучення
до матеріалів справи.

14.05.2014 року представник відповідача
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік" через канцелярію
господарського суду Харківської
області надало зустрічну позовну заяву
вх. № 15645 від 14.05.2014 року , у якій просить
суд зобов'язати Міністерство охорони
здоров'я України прийняти виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 02.12.2013 року у
справі № 922/4700/13, шляхом здійснення
Публічним акціонерним товариством
"Фармстандарт-Біолік" поставки за
договором № 34/21-24 про закупівлю товарів
за державні кошти від 04.05.2012 року
лікарського засобу: АДП-Біолік,
суспензія для ін'єкцій по 1 мл. (2 дози) в
ампулах № 10 у кількості 402 711 дох,
загальною вартістю 604 066 грн. 50 коп. на
користь Міністерство охорони здоров'я
України та просить стягнути з
Міністерства охорони здоров'я України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік"
витрати по оплаті судового збору у
розмірі 1 218 грн. 00 коп. Також просить
вирішити питання про повернення
Публічному акціонерному товариству
"Фармстандарт-Біолік" суму зайво
сплаченого судового збору у розмірі 6 847
грн. 93 коп.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.05.2014 року
було повернуто зустрічну позовну заяву
вх. № 15645 від 14.05.2014 року Публічному
акціонерному товариству
"Фармстандарт-Біолік" без розгляду та
повернуто судовий збір у розмірі 8 065
грн. 93 коп.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи відкладався з
24.04.2014 року на 15.05.2014 року.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 15.05.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне:

Статтею 2 Закону України "Про
здійснення державних закупівель"
визначено, що його дія застосовується
до всіх замовників та закупівель
товарів, робіт та послуг, які повністю
або частково здійснюються за рахунок
державних коштів, за умови, що вартість
предмета закупівлі товару, послуги
дорівнює або перевищує 100 тисяч
гривень, а робіт 1 мільйон гривень.

Відповідно до статті 40 Закону України
"Про здійснення державних закупівель"
зобов'язує учасників договору про
закупівлю укладати такий договір у
письмовій формі відповідно до положень
Цивільного кодексу та Господарського
кодексу України з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом.

На підставі проведених конкурсних
торгів, 4 травня 2012 року між
Міністерством охорони здоров'я України
(Позивачем, довірителем) та Державним
підприємством "Укрвакцина" (повіреним)
було укладено договір-доручення №30/21-24.

Пунктом 6.1 договору, сторони узгодили
що, договір-доручення набирає чинності
з моменту його підписання сторонами та
діє до повного виконання сторонами
зобов'язання за договором. В частині
забезпечення організації поставки
товару до закладів охорони здоров'я -
договір - доручення діє до повного
виконання зобов'язань з такої поставки.

Відповідно до 6.2 цей договір-доручення
припиняється внаслідок:

6.2.1 скасування його довірителем у
випадку, якщо відпала необхідність
закупівлі даного товару або у разі
припинення фінансування бюджетної
програми.

6.2.2 інших підстав, встановлених чинним
законодавством (а.с. 25-26).

Відповідно до пункту 1.1.
договору-доручення довіритель доручає,
а повірений зобов'язується виконати
від імені довірителя певні дії, а саме:
(а.с 24).

Підпунктом 1.1.1 договору-доручення,
приймання лікарських засобів, виробів
медичного призначення та інших
товарів, робіт та послуг, що
централізовано закуповуються
довірителем у постачальника,
(далі-товар) та організація постачання
товару до закладів охорони здоров'я
відповідно до розподілу товару за
номенклатурною у кількісному і
вартісному виразі та у розрізі
адміністративно - територіальних
одиниць, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'я України
(далі - розподіл).

Підпунктом 1.1.2 договору-доручення
здійснення відповідних дій для
належного приймання, зберігання та
доставки товару до закладів охорони
здоров'я.

Підпунктом 1.1.3 договору-доручення
здійснення контролю за виконанням умов
договорів про закупівлю, укладених
довірителем з постачальниками (далі -
договір про закупівлю) за бюджетною
програмою, закріпленою наказом МОЗ
України від 03.05.2012 року № 235 «Деякі
питання організації виконання
державних цільових приграм і
комплексних заходів з охорони
здоров'я», за повіреним.

Підпунктом 1.1.4 договору-доручення
участь у претензійній та позовній
роботі за договорами про закупівлю.

04.05.2012 року між Міністерством охорони
здоров'я України (замовник) та
Публічним акціонерним товариством
"Фармстандарт-Біолік" (постачальник)
укладено договір № 34/21-24 про закупівлю
товарів за державні кошти.

Пунктом 10.1 сторони узгодили що договір
набирає чинності з моменту його
підписанні сторонами та діє до 31 грудня
2012 року, але у будь якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Відповідно до пункту 1.1. договору
постачальник зобов'язується у 2012 року
поставити препарати імунобіологічні,
зазначені в специфікації (додаток № 1),
(далі-товар), а замовник оплатити товар
на умовах договору. Закупівля
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету за бюджетною
програмою КПКВК 2301400 "Забезпечення
медичних заходів окремих державних
програм та комплексних заходів
програмного характеру" за напрямком
"Програми і централізовані заходи з
імунопрофілактики". Товар постачається
уповноваженому підприємству замовника
Державному підприємству "Укрвакцина"
(далі - уповноважене підприємство), з
метою подальшої його поставки до
закладів охорони здоров'я. (а.с. 15).

Пунктом 1.2. сторони узгодили що
найменування товару: 24.42.2 препарати
фармацевтичні різні (препарати
імунобіологічні) найменування товару:
лот 7 - анатоксин або вакцина для
профілактики дифтерії та правця (АДП),
відповідно до додатку. Кількість
товару: 402 711 доз. (а.с. 15, 21).

Відповідно до пункту 3.1. договору,
сторони прийшли до згоди що валютою
договору є гривня України. Сума
договору становить 640 066 грн. 50 коп. без
ПДВ (а.с. 16).

Пунктом 4.1. договору визначено що
розрахунки за товар здійснюються
шляхом перерахування коштів на рахунок
постачальника, наведений в реквізитах
постачальника, на підставі видаткової
накладної.

Відповідно до пункту 4.2. договору,
оплата здійснюється замовником
протягом семи робочих днів після
поставки товару на склад
уповноваженого підприємства, за
повідомленням уповноваженого
підприємства про таку поставку, у разі
відсутності фінансування - після
поставки товару, по мірі надходження
фінансування з Державного бюджету
України. Замовник має право
передбачити попередню оплату, яка
здійснюється відповідно до постанови
Кабінету міністрів України від 09.10.2006
року № 1404 у термін до 90 днів з моменту
оплати у розмірі до 100% від ціни
договору на підставі рахунку,
вставленого постачальником.
Постачальник протягом трьох місяців з
дня надходження коштів, як попередньої
оплати, підтверджує їх використання за
призначенням згідно з актом про
поставку (передачу) товару про
використання коштів за призначенням
(а.с. 16-17).

Пунктом 5.1. договору сторони узгодили
що постачальник забезпечує поставку
товару, на умовах поставки DDP - м. Обухів
(у значення міжнародних правим
Інкотермс -2000) на склад уповноваженого
підприємства за адресою: Київської
область, м. Обухів, вул. Каштанова, 66-а, у
відповідності до узгодженого графіку
поставки (додаток 2) (а.с.17,22).

Позивачем здійснено попередню оплату
за товар шляхом перерахування на
рахунок відповідача коштів у розмірі 604
066 грн. 50 коп. що підтверджується
платіжним дорученням № 1991 від 18.12.2012
року (а.с.30).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач порушив умови укладеного
між сторонами договору та не поставив
товар у строк вказаний у графіку
поставки.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню із наступних підстав.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж;
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 693
Цивільного кодексу України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України та частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пунктом 4.2. договору передбачено право
замовника здійснити попередню оплату,
яка здійснюється відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 09.10.2006 р. №1404 у термін до 90 днів з
моменту оплати у розмірі до 100% від ціни
договору на підставі рахунку,
виставленого постачальником.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання за договором виконав
належним чином, у відповідності до
пункту 4.2. договору перерахував на
рахунок відповідача 100% попередньої
оплати за товар, про що свідчить
платіжне доручення № 1991 від 18.12.2012 р. на
суму 604 066 грн. 50 коп. (а.с. 30).

Відповідно до змісту узгодженого
сторонами графіку поставки вбачається,
що відповідач повинен був здійснити
поставку товару: лот 7-анатоксин або
вакцина для профілактики дифтерії та
правця (АДП); АДП -Біолік суспензія для
ін'єкцій по 1 мл (2 дози) в ампулах № 10
Публічного акціонерного товариства
"Фармстандарт-Біолік", Україна, 61070, м.
Харків, Помірки - у кількості 402 711 доз
на загальну суму 604 066 грн. 50 коп. - до
31.12.2012 р. (а.с. 22).

Відповідно до статті 663 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Відповідач попередню оплату за товар у
розмірі - 604 066 грн. 50 коп. отримав, але у
визначений договором строк до 31.12.2012
року товар позивачеві не поставив.

Факт не поставки відповідачем товару
за договором про закупівлю товарів за
державні кошти № 34/21-24 від 04.05.2012 року
встановлено також рішенням
господарського суду Харківської
області від 02.12.2013 року у справі №
922/4700/13 за позовом Міністерства охорони
здоров'я України, м. Київ в особі
Державного підприємства "Укрвакцина",
м. Київ до Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт-Біолік", м.
Харків. Дане судове рішення набрало
законної сили (а.с. 72-77).

Відповідач у судове засідання з'явився,
доказів на спростування факту не
поставки товару у передбачений
договором строк та/або доказів на
підтвердження зміни графіку поставки
товару до матеріалів справи не надав.

Відповідач не виконав свої
зобов'язання щодо поставки продукції,
чим суттєво порушив умови укладеного
між сторонами договору, суд дійшов
висновку про те, що позовна вимога
позивача щодо стягнення із відповідача
попередньої оплати у розмірі - 604 066 грн.
50 грн., які було перераховано
відповідачу обґрунтована, тому
підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 3 % річних у
розмірі - 22 345 грн. 17 коп., інфляційних
втрат у розмірі 13 289 грн. 46 коп від суми
попередньої оплати.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Проте, суд не вбачає підстав для
застосування частини другої статті 625
Цивільного кодексу України щодо
стягнення з відповідача суми трьох
процентів річних, оскільки за такі дії
відповідач несе відповідальність,
передбачену частиною третьою статті 693
Цивільного кодексу України, коли на
суму попередньої оплати
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути переданий, до дня
фактичного передання товару покупцеві
або повернення йому суми попередньої
оплати. Договором може бути
встановлений обов'язок продавця
сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Дана правова позиція викладена
Верховним Судом України у постанові
від 15.10.2013 року у справі № 5011-42/13539-2012 та
відповідно до вимог статті 111-28
Господарського процесуального кодексу
України є обов'язковою для всіх судів
України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
заявленої до стягнення із відповідача
розміру 3% річних у сумі - 22 345 грн. 17 коп.,
у зв'язку із чим відмовляє в їх
задоволенні.

Щодо стягнення із відповідача
нарахованих інфляційних втрат на суму
попередньої оплати у розмірі - 13 289 грн.
46 коп., суд зазначає наступне.

Сторони пунктом 7.2 договору
передбачили що у випадку затримки
поставки товару понад термін,
встановлений пунктом 5.1. цього
договору, постачальник сплачує
замовнику пеню у розмірі 0,1 % від
вартості непоставленого товару за
кожний день прострочення поставки
товару, а за прострочення понад 30
календарних днів з постачальника
додатково стягується штраф в розмірі 7%
від вартості непоставленого
(неприйнятого) товару, а у разі
здійснення попередньої оплати
постачальник, крім сплати зазначених
штрафних санкцій, повертає замовнику
кошти з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем обґрунтовано на
раховані відповідачу інфляційні
витрати на суму попередньої оплати,
оскільки така відповідальність була
передбачена пункту 7.2 укладеного між
сторонами договору.

Судом було здійснено перерахунок суми
інфляційних витрат та встановлено, що
розрахунок позивача є помилковим.

За результатами проведеного судом
перерахунку суд визначив, що сума
інфляційних втрат за період з січня 2013
року по лютий 2014 року що підлягає
задоволенню становить суму у розмірі - 7
852 грн. 86 коп. у решті позовної вимоги
про стягнення із відповідача 5 436 грн. 60
коп. інфляційних слід відмовити як
зайво нарахованої.

Позивач у позовній заяві також просить
суд розірвати договір № 34/21-24 від
04.05.2012 року про закупівлю товарів за
державні кошти.

Пунктом 10.1 договору визначено, що даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до
31.12.2012 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся до суду із позовом
про розірвання договору від 04.05.2012 року
року № 34/21-24 про закупівлю товарів за
державні кошти 01.04.2014 року, про що
свідчить штамп канцелярії на позовній
заяві (01.04.2014 року, вх. № 1258/14).

В обґрунтування заявлених вимог про
розірвання договору позивач послався
на той факт, що з метою припинення
договірних зобов'язань позивач
надіслав на адресу відповідача
пропозицію від 05.02.2013 року №01.05.20-05/123
від 05.02.2014 року щодо розірвання
договору № 34/21-24 від 04.05.2012 року про
закупівлю товарів за державні кошти та
додаткову угоду № 3 до договору про
розірвання зазначеного договору. Але
відповіді на пропозицію щодо
розірвання спірного договору
відповідач не надіслав (а.с.49-50).

Проаналізувавши дані позовні вимоги,
суд вважає за необхідне відмовити в їх
задоволенні з огляду на таке.

Позивач також зазначає, що в пункті 10.1.
договору сторонами було визначено, що
договір діє до повного виконання
відповідачем умов договору, а саме
здійснення поставки (до 31.12.2012 року), а
також зазначив, що з аналізу пункту 7.15.
договору вбачається, що договір
фактично діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цим
договором.

Відповідно до статті 180 Господарського
кодексу України господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому раз
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Згідно зі статтею 654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

В пункті 10.1. сторони чітко передбачили,
що договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до 31
грудня 2012 року.

При цьому будь-яких доказів зміни
сторонами строку дії договору
(пролонгації) в розумінні чинного
законодавства позивач до матеріалів
справи не надав.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що на час звернення позивача до
суду з даним позовом договір № 34/21-24 від
04.05.2012 року про закупівлю товарів за
державні кошти є припиненим у зв'язку
зі спливом строку його дії, тому
правові підстави для розірвання цього
договору відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в частині розірвання договору № 34/21-24
про закупівлю товарів за державні
кошти від 04.05.2012 року.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог у розмірі 12
238 грн. 39 коп.

Керуючись статтями 22, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82 - 85,
115-117Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Фармстандарт - Біолік" (, 61070, м. Харків, Дзержинський
район, Помірки, р/р 5448 у відділенні
ПУМБ РЦ у м. Харкові, МФО 334851) на користь
Міністерства охорони здоров`я України
(, 01601, м. Київ, вул.
Грушевського, 7, р/р 0021 в ДКСУ, МФО
820172) - 604 066 грн. 50 коп. суми попередньої
оплати за договором № 34/21-24 від 04.05.2012
року; 7 852 грн. 86 коп. - суми інфляційних
витрат, 12 238 грн. 39 коп. витрат зі сплати
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У задоволенні позовних вимог у частині
розірвання договору № 34/21-24 від 04.05.2012
року, укладеного між Міністерством
охорони здоров`я України та Публічним
акціонерним товариством "Фармстандарт
- Біолік" про закупівлю товарів за
державні кошти - відмовити.

У задоволенні позовних вимог у частині
стягнення інфляційних витрат у сумі 5
436 грн. 60 коп. та 3% річних у сумі 22 345 грн.
17 коп. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 19.05.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова