ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 р.
Справа № 917/621/14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_2)

про стягнення 30909,87 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 30909,87 грн., у тому числі 25289,68
грн. основного боргу за товар,
поставлений згідно договору
постачання товару № 01/10 від 21.10.2011р.,
3845,06 грн. пені, 1775,13 грн. - 3% річних.

Відповідач відзив на позов не надав.
Судові ухвали, надіслані відповідачу
на адресу: АДРЕСА_2, повернулися до
суду з відміткою поштового відділення
про закінчення терміну зберігання
(а.с.20-21, 31-33).

За даними спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
07.04.2014р. № 18478798 Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27).

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі
ненадання сторонами інформації щодо їх
поштової адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місце
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Отже, відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні 22.05.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення на підставі ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

21 жовтня 2011р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем)
та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2
(відповідачем) був укладений договір
постачання товару № 01/10 (далі -Договір);
(а.с.11-14).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач
(постачальник) зобов'язався передати у
власність відповідачу (покупцю) товар
(парфумерну продукції) в асортименті,
кількості і по ціні згідно накладних і
рахунків-фактур, а покупець
зобов'язався прийняти цей товар та
оплатити його.

За п.5.2, п.4.7. Договору зобов'язання
постачальника щодо термінів поставки,
дотримання асортименту, кількості і
якості товару вважаються виконаними з
моменту одержання покупцем товару і
підписання товарно-транспортної
накладної (акт прийому-передачі чи
інших документів) представниками
постачальника і покупця. Право
власності на товар переходить до
покупця з моменту підписання
товаротранспортної накладної (акта
прийому - передачі, тощо).

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна
одиниці товару (партії) визначається на
підставі прайс-листів постачальника і
зазначається в накладних, які є
невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п.7.1 Договору термін дії
договору встановлено до 31.12.2012 року, а в
частині взаєморозрахунків - до їх
повного і належного виконання
(здійснення).

На виконання Договору позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму
25289,68 грн. Зазначене підтверджується
двостороннє підписаною та посвідченою
печатками видатковою накладною № 11 від
24.10.2011 р. на суму 25289,68 грн. та
двостороннє підписаним актом звірки
взаємних розрахунків за період з 24.10.2011
по 24.10.2011р. (а.с.15, 16).

29.10.2012р. позивач направив відповідачу
претензію від 24.10.2012р. за № 01/10 з вимогою
оплати боргу (а.с.17).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що
покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику за поставлений товар (за
окрему партію) суму в повному обсязі
згідно зі специфікацією,
рахунком-фактурою тощо не пізніше 30
календарних днів з моменту отримання
цієї партії у власність.

Тобто, кінцевою датою платежу за товар
є 23.11.2011р. Відповідач за одержаний
товар оплати в сумі 25289,68 грн. не
здійснив.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу
України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені
строки (строк) другій стороні -
покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар (товари) і сплатити за нього
певну грошову суму.

У відповідності до ст. 265
Господарського кодексу України до
відносин поставки, не врегульованих
цим кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договори
купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором не встановлено
інший строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається. Зазначені положення
викладені і в ст. 193 Господарського
кодексу України.

Відповідач в порушення договірних
зобов'язань заборгованість в сумі 25289,68
грн. не сплатив. Зазначене також
підтверджується письмовими
поясненнями позивача від 12.05.2014р. (а.с.35).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування
вищевикладеного чи інших заперечень по
суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 25289,68 грн. основного боргу є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до ч.
1 ст. 456 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою.

Пунктом 7.5. Договору зазначено, що у
випадку прострочення сплати за
поставлений товар покупець
зобов'язаний сплатити на користь
постачальника пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на момент прострочення, від
несплаченої вчасно суми за кожен день
такого прострочення.

На підставі вказаних положень
позивачем заявлено до стягнення 3845,06
грн. пені за період з 25.11.2011р. по 24.11.2012р.

При цьому позивачем не враховано, що
відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування пені
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Отже, кінцевим терміном нарахування
пені повинно бути 24.05.2012 р.

За період з 25.11.2011р. по 24.05.2012 р. сума пені
становить 1930,97 грн. Вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення 1914,09
грн. пені слід відхилити як
безпідставні.

За ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За період з 25.11.2011р. по 28.03.2014р. позивачем
правомірно нараховано 1775,13грн. - 3%
річних. Правильність розрахунку
перевірена судом. Вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення
суду до відкриття виконавчого
провадження відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з заявою про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, на
підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В
:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) 25289грн. 68
грн. основного боргу, 1930 грн. 97 коп.
пені, 1775 грн. 13 коп. річних, 1827 грн. 00 коп.
витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано:
27.05.2014р.

Суддя
Безрук Т.М.