РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.
Справа № 924/145/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак
А.В.

судді
Сініцина Л.М. ,

судді
Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

за участю представників сторін:

позивача - Яманкіна О.М., довіреність в
справі

відповідача - Лісовський В.О.,
довіреність в справі

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Малого приватного
підприємства "Ірен"

на рішення господарського суду
Хмельницької області від 26.03.14 р.

у справі № 924/145/14

за позовом Малого приватного
підприємства "Ірен", м. Нетішин

до Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
Відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна , м. Нетішин

про стягнення 277997,51 грн., з яких 43481,03
грн. 3% річних, 234516,48 грн. інфляційних
втрат

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 21.05.14р. по 28.05.14р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 26.03.2014 року по
справі №924/145/14 позов Малого приватного
підприємства «Ірен» до Державного
підприємства «Національна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Хмельницька атомна електростанція»
про стягнення 277997,51 грн., з яких 43481,03
грн. 3% річних, 234516,48 грн. інфляційних
втрат відмовлено.

Рішення місцевого господарського
суду мотивоване тим, що п.п. 3.4, 4.3
Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. №14
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань до вимог про
стягнення суми боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції та до
вимог про стягнення сум процентів,
передбачених статтею 625 ЦК України
застосовується загальна позовна
давність (стаття 257 ЦК України). Суд
встановив, що відповідач у відповіді
(лист від 24.03.2004р.) на претензію №2 від
23.02.2004р. визнав суму боргу в розмірі
159535, 36 грн. Тобто, після отримання
відповіді на претензію у позивача
виникло право на стягнення в судовому
порядку визнаної в претензії суми
боргу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом 30.01.2014р. (вх. №
0508/235/14) відправлено позов 27.01.2014 р. Отже,
за приписами ст. ст. 257, 261 ЦК України,
позивачем пропущено строк позовної
давності щодо стягнення 3% річних та
інфляційних втрат, зазначених в даному
позові.

Окрім того, суд не вбачає, а позивачем
не доведено, що заборгованість за
договорами стосується неповних
розрахунків за енергоносії, тому дія
Закону №2711 не регулює правовідносини
стосовно погашення такої
заборгованості .

Також, суд першої інстанції вважає, що
доводи позивача щодо переривання
строку позовної давності з посиланням
на листи, якими відповідач визнав
заборгованість на суму 159535, 36 грн., які
наявні в матеріалах справи, є не
переконливими та безпідставними,
оскільки переривання перебігу
позовної давності може мати місце лише
в межах строку давності, а не після його
спливу, про що зазначено в п. 4.4. 1 (ч.1)
постанови пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013р.
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Мале приватне підприємство «Ірен»
звернулося до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
відновити строк на апеляційне
оскарження, скасувати рішення
господарського суду та прийняти нове
рішення, яким стягнути з ДП
«Національна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі відокремленого
підрозділу «Хмельницька атомна
електрична станція» на користь Малого
приватного підприємства «Ірен» 3%
річних в розмірі 43 481,03 грн., інфляційні
втрати в сумі 234 516,48 грн., всього 277 997,51
грн., судовий збір та витрати на правову
допомогу в розмірі 3600 грн..

На думку скаржника, рішення суду першої
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків, викладених
у рішенні, фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що
відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Окрім того,
переривання строків позовної давності
передбачене Постановою Вищого
господарського суду «Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішення господарських
спорів» №10 від 29.05.2013 р. Доказами
переривання строків позовної давності
є наявні в матеріалах справи документи.

Скаржник також зазначає, що з часу
відповіді на претензію Відокремленого
підрозділу Хмельницької атомної
електростанції від №45-1640/5748 від 29.08.2005
р. до направленої МПП «Ірен»
претензією №22/1 від 22.01.2008 р.,
бухгалтерською довідкою відповідача
від 01.03.2008 р. трьохрічний строк не минув.

У письмовому відзиві на апеляційну
скаргу №45-730/4250 від 20.05.2014 р. відповідач
заперечив проти її доводів, вважаючи
оскаржене рішення суду першої
інстанції законним та таким, що
відповідає дійсним обставинам справи,
з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні 21.05.2014 р.
оголошувалась перерва до 28.05.2014 р. для
надання позивачем належним чином
завіреної копії договору, укладеного
між ПП "Анніса" та МПП "Ірен", про уступку
права вимоги №1 від 02.02.2002р.;
відповідачем ухвали господарського
суду Хмельницької області про
результати розгляду скарги на дії
державного виконавця щодо стягнення
заборгованості в сумі 159 535,36 грн..

Представник позивача в судовому
засіданні 28.05.2014 р. підтримав доводи
апеляційної скарги та надав пояснення
на обґрунтування своєї позиції. Вважає,
що рішення суду першої інстанції від
26.03.2014р. є незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм чинного законодавства,
а тому просить його скасувати, а
апеляційну скаргу - задоволити.

Крім того, представник позивача в
судовому засіданні пояснив, що
договору, укладеного між ПП "Анніса" та
МПП "Ірен", про уступку права вимоги №1
від 02.08.2002р. в бухгалтерії МПП "Ірен"
відсутній. Однак, сторони не
заперечують факт укладення такого
договору (а.с.20-21,т.2).

Представник відповідача в судовому
засіданні 28.05.2014 р. заперечив проти
доводів апеляційної скарги та надав
пояснення на обґрунтування своєї
позиції. Вважає, що рішення суду
першої інстанції від 28.03.2014р. є законним
та обґрунтованим, таким, що прийняте з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну
скаргу, дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскарженого
рішення, оцінивши висновки суду першої
інстанції на відповідність дійсним
обставинам справи, судова колегія
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Хмельницької
області від 26.03.2014 р. у справі №924/145/14
слід залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.04.1998 р. між Державним підприємством
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" відокремленого
підрозділу "Хмельницька атомна
електростанція" (комітент) та малим
приватним підприємством "Ірен"
(комісіонер) 28.04.1998 р. було укладено
Договір комісії № ХМ-126/1 (далі - Договір)
(а.с.10,т.1).

Відповідно до п.1.1. договору комісіонер
бере на себе зобов'язання здійснювати
від свого імені в інтересах та за
рахунок комітента угоди, зміст яких
передбачений вказівками комітента,
обумовленими в додатковій угоді, або в
цьому договорі.

Пунктом 1.2. договору комітент бере на
себе зобов'язання сплатити комісійну
винагороду, визначеною ст. 4 договору
комісію.

Згідно п.2.1. договору угоди, які
здійснює, комісіонер в силу даного
договору повинні бути направлені на
купівлю товарів, встановлених в
специфікації №1, яка є невід'ємною
частиною даного договору.

У відповідності до п.4.1. договору оплата
витрат і комісійної винагороди
здійснюється в національній валюті
України шляхом взаємозаліку на суму 251
188,04 грн. (а.с.10,т.1).

Відповідно до п. 10.1. договору
комісіонер приймає на себе
зобов'язання виконати доручення
комітента протягом 30 календарних днів,
починаючи з наступного дня після
оформлення взаємозаліку. Наступний
пункт договору передбачає, що днем
виконання доручення вважається день
передачі придбаної по даному договору
продукції комітенту, про що
складається акт прийому-передачі.

Згідно п.11.1. договору у випадку
порушення сторонами зобов'язань, винна
сторона, відшкодовує іншій стороні
збитки, пов'язані з невиконанням своїх
зобов'язань відповідно до чинного
законодавства.

Пунктом 13.1. передбачено, що договір
вступає в силу з моменту його
підписання та діє до виконання
сторонами прийнятих на себе
зобов'язань (а.с.11,т1).

Додаткова угода до договору комісії
№ХМ-126/1 від 28.04.1998 р. передбачає, що
комісіонер зобов'язується придбати
комплект запасних частин до системи
відео спостереження відповідно до
специфікації на загальну суму 251188,04
грн. В якості передоплати за продукцію,
яка буде придбана, "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електростанція"
забезпечує проведення зарахувань по
погашенню заборгованості за
електроенергію підприємствам,
вказаним в заявці МПП "Ірен" (а.с.119,т1).

12.06.1998р. між сторонами було підписано
додаткову угоду до договору комісії №
ХМ-126/1 від 28.04.1998р. в якій погодили, що у
випадку прибуття вантажу
безпосередньо на адресу комітенту,
останній бере на себе обов'язки по його
розмитненню, після надання
комісіонером всіх необхідних
документів та крім того, визначили, що
сума договору комісії № ХМ-126/1 від
28.04.1998р. складає 255716, 15 грн. (а.с.123,т1).

Відповідно до акту приймання-передачі
обладнання від 27.07.1998р. "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Хмельницька атомна
електростанція" отримало від МПП "Ірен"
як передбачено договором комісії №
ХМ-126/1 від 28.04.1998р. товар на суму 255716,15
грн. (а.с.122,т1).

Відповідно до акту звірки №844,
складеного ДП "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електростанція" та
МПП "Ірен", сальдо на користь МПП "Ірен"
складало 622963, 21 грн., проведено
взаємозалік по договору №ХМ -126/1 на
суму 168678, 59 грн., і станом на 01.01.2000р.
сальдо на користь МПП "Ірен" склало 454284,
62 грн. (а.с.157,т.1).

Між сторонами ДП "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електростанція" та
МПП "Ірен" було складено та підписано
акт № 5/12 звірки взаєморозрахунків
станом на 01.12.2000р. в якому зазначено, що
сальдо на користь МПП "Ірен" склало 454284,
62 грн., в тому числі по блоку №1 - 87037, 57
грн. та по блоку №2 - 367247, 05 грн.
(а.с.153,т.1).

05.12.2000 р. МПП «Ірен» надіслало на адресу
ВП ХАЕС претензію вих.№4 (отримана
05.12.2000р.) в якій повідомляє, що між
сторонами укладено угоди поставки
№114-10/ХД від 19.03.1998р. на блок №2 і
договору комісії №ХМ-126/л від 28.04.1998р.
на блок №1. Відповідно до акту звірки на
01.12.2000р. сальдо на користь МП "Ірен" по
блоку №1 складає - 87037,57 грн., по блоку №2
- 367247,05 грн., всього 454284 грн.62 коп.
Зазначено, що претензії від 04.08.1999р.
№04/08 та від 03.08.2000р. №-3/08 залишені без
відповіді та задоволення. Просить
провести розрахунок за продукцію на
протязі місяця з дня отримання
претензії (а.с. 146-147,т.1).

У відповідь на дану претензію листом
від 05.01.2001р. №002-20/50 ВП Хмельницька ХАЕС,
визнала претензію щодо зазначеної
заборгованості обґрунтованою та
враховуючи умови договору поставки
№114-10/ХД від 19.03.1998р. і договору комісії
№ХМ-126/1 від 28.04.1998р., в яких відсутній
порядок розрахунків та запропонувала
укласти додаткову угоду до зазначених
договорів (а.с.148,т1).

27.02.2001 р. МПП "Ірен" звертається до ВП
ХАЕС з вимогою сплатити до кінця
березня 2001 р. заборгованість по блоку
№2 за договором №114-10/ХД від 19.03.1998 р. в
сумі 367 247,05 грн. та по блоку №1 за
договором комісії №ХМ -126/1 від 28.04.1998 р.
в сумі 87 037,57 грн. (а.с.116,т1).

05.04.2001 р. між ДП НАЕК «Енергоатом» та МПП
«Ірен» підписано договір про погашення
заборгованості за договором №ХМ-126/1
від 28.04.1998 р. Даним договором
встановлено, що на 01.03.2001 р.
заборгованість ВП ХАЕС перед МПП
«Ірен» за договором №ХМ-126/1 від 28.04.1998 р.
становить 87 037,57 грн. Пунктом 2
передбачено, що погашення
заборгованості в сумі 60 926,30 грн. буде
проводитися шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
продавця (МПП «Ірен») до 01.05.2011 р.
Пунктом 3 передбачено, що погашення
заборгованості в сумі 26 111,27 грн. буде
здійснено шляхом передачі ТМЦ в
кількості, переліку та цінам, які
будуть узгоджені сторонами додатково.

Відповідно до п.1 цієї угоди на 01.03.2001р.
заборгованість ОП Хмельницька АЕС
перед МПП "Ірен" по договору комісії
№ХМ-126/1 від 28.04.1998 р. складала 87037,57 грн.

У п. п. 2, 3 угоди сторони погодили, що
погашення існуючої заборгованості в
сумі 60926, 30 грн. ВП " Хмельницька АЕС"
буде проводити шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок МПП "Ірен" (продавця) до 01.05.2001р.,
а погашення залишку заборгованості на
суму 26111,27 грн. буде проведено шляхом
передачі ТМЦ в кількості, переліку і
цінам, погодженим сторонами додатково.

Відповідно до п. 4 дана угода є
невід'ємною частиною договору №ХМ-126/1
від 28.04.1998 р., і набирає чинності з дати
підписання її сторонами (а.с.95,т.1).

Договір купівлі-продажу №166-12/87 від
19.11.1999 р., укладений між ДП НАЕК
«Енергоатом» в особі ВП ХАЕС (покупець)
та ПП «Анніса» (продавець) щодо купівлі
товару, визначеного в специфікації на
суму 188 380,08 грн.(а.с.159,т1).

Додатковою угодою №1 від 01.10.2001 р. до
договору купівлі-продажу від 19.11.1999 р.
сторони визначили, що розрахунки за
поставлену продукцію здійснюються в
наступному порядку: шляхом
перерахування грошових коштів в сумі 30
189 грн. до 21.12.2001 р., шляхом передачі ТМЦ
на суму 110 692,85 грн. в строк до 20.02.2002
р.(а.с.162).

15.08.2002 р. МПП «Ірен» звернулося до ВП
ХАЕС з листом вих. №15/8 (отримано 15.08.2002
р.), у якому повідомило, що згідно
договору комісії №ХМ - 126/1 від 28.04.1998
року та угоди про погашення
заборгованості до даного договору від
05.04.2001р. ВП Хмельницька АЕС
зобов'язалась погасити заборгованість
перед МПП "Ірен" до 01.05.2001р. шляхом
перерахування суми 60926,30 грн. на
розрахунковий рахунок МПП "Ірен" й
погашення заборгованості на суму 26111,27
грн. шляхом передачі ТМЦ. ВП
Хмельницька АЕС частково погасила
заборгованість на суму 15000,00 грн. та
просить відповідача виконати
зобов'язання протягом 10 днів (а.с.115,т1).

07.10.2002 р. МПП «Ірен» (фірма) та ТОВ
«Корал» (підприємство) уклали угоду №1
про уступку права на вимогу. Відповідно
до п.1. угоди фірма передає, а
підприємство одержує право вимоги
першого і стає кредитором по договору
№ХМ 126/1 від 28.04.1998 р., та додаткової
угоди від 05.04.2001 між фірмою та ДП НАЕК
«Енергоатом» ВП Хмельницька АЕС
(надалі боржником) в сумі 3384,06
грн.(а.с.68,т1).

Згідно п. 2. підприємство одержує
замість фірми вимагати від боржника
належного виконання наступних
зобов'язань: отримання від боржника
заборгованості за поставку
товарно-матеріальних цінностей згідно
договору та додаткової угоди (п.1 даної
угоди) в сумі 3384,06, а також на
відшкодування збитків нанесених
боржником з врахуванням пені та
коефіцієнту інфляції (а.с. 68,т1).

Листом від 31.10.2002 р. №31/10 МПП «Ірен»
повідомило ВП «Хмельницька АЕС» про
те, що між МПП «Ірен» та ТОВ «Корал»
укладено Угоду №1 від 07.10.2002 р. про
уступку права вимоги боргу в сумі 3384,06
ВП «Хмельницька АЕС» перед МПП «Ірен»
за договором №ХМ-126/1 від 28.04.1998 р. та
просило розрахунок боргу в сумі 3384,06
грн. по вказаному договору провести з
ТОВ "Корал". При цьому зазначено, що до
листа долучено копію угоди №1 від
07.10.2002р.(а.с.69,т1).

13.08.2002р. на адресу ДП НАЕК "Енергоатом"
ВП Хмельницька АЕС" надійшов лист ПП
"Анніса" №14 від 09.08.2002р. (повідомлення
про уступку вимоги) в якому зазначено,
що ПП "Анніса"(фірма) та МПП "Ірен"
(підприємство) 02.08.2002 р. укладено угоду
про уступку права вимоги №1 відповідно
до якої підприємство прийняло від
фірми право вимоги за договором №166-126/87
від 19.11.1999р. та додаткової угоди №1 від
01.10.2001р., укладених між фірмою та ВП
Хмельницька АЕС щодо стягнення
заборгованості в сумі 1408881, 85 грн. та
відшкодування збитків, пені,
інфляційних нарахувань (а.с.156,т1).

Між МПП "Ірен" та ВП Хмельницька АЕС
складено акт звірки взаєморозрахунків
№300 станом на 01.11.2002р., в якому
зазначено, що сальдо на 01.01.2000р. на
користь МПП "Ірен" склало 454 284, 62 грн.. ВП
Хмельницька ХАЕС згідно платіжного
доручення №4762 від 15.10.2001р. було
сплачено 15000 грн., відповідно до
договору уступки права вимоги,
укладеного з ПП "Анніса" кредиторські
зобов'язання ВПА Хмельницька АЕС
склали 140881, 85 грн. Борг на 01.11.2002р. ВП
Хмельницька АЕС склав 580166,47 грн.,
зокрема по блоку №1 - 212919,42 грн. та по
блоку №2 - 367247,05 грн.(а.с.85,т.1).

Відповідно до виписки з банківського
рахунку від 17.01.2003р. ВП Хмельницька АЕС
перерахувала МПП "Ірен" 50000 грн.
заборгованості за запчастини згідно
договору №ХМ 126/1 від 28.04.1998р. (а.с.67,т1).

МПП "Ірен" направило ВП Хмельницька АЕС
лист (претензію) №02 від
23.02.2004р.(отримано 25.02.2004р. вх. №1544) в якій
зазначено, що на підставі угоди №ХМ-126/1,
укладеної між між Державним
підприємством "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електростанція"
(комітент) та малим приватним
підприємством "Ірен" (комісіонер), та
угоди про передачу права вимоги №1
(08/2002) від 02.08.2002 р., укладеної між ПП
"Анніса" та МПП "Ірен", станом на 01.11.2002
року (акт звірки №300 від 1.11.2002 р.) борг ВП
ХАЕС перед МПП "Ірен" по блоку №1
складав 212919,42 грн. Із вказаної суми
боргу 31.10.2002 року МПП "Ірен" передало
право вимоги боргу з ВП ХАЕС для ТОВ
"Корал" на суму 3384,06 грн. В 2003 році ВП
ХАЕС для МПП "Ірен" перерахував 50000 грн.;
на момент звернення з претензією сума
боргу ВП ХАЕС перед МПП "Ірен" складала
159535,36 грн. Просить провести повний
розрахунок з МПП "Ірен" в сумі 159535,36 грн.
та надіслати для МПП "'Ірен" акт
взаєморозрахунків на дату отримання
даної претензії (а.с.38,т.1).

У відповідь на претензію №2 ВП
Хмельницька АЕС повідомила листом
вих.№45-680-2439 від 24.03.2004 р. повідомила що
не заперечує проти наявності суми
заборгованості, в сумі 159 535,36 грн. Однак,
не може здійснити її погашення по
причині відсутності вільних обігових
коштів (а.с.39,т.1).

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 03.12.2004 р. по
справі №2-1769-04 за скаргою МПП «Ірен» на
дії державного виконавця зобов'язано
відділ Державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції прийняти до провадження як
виконавчий документ, надану МПП «Ірен»
претензію №2 від 23.02.2004 р. та відкрити
виконавче провадження примусового
виконання цієї претензії (а.с.40,т.1).

07.02.2005 р. державним виконавцем
Державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання претензії №2 від 16.02.2004, ,
визнаної ВП ХАЕС. ВП Хмельницька АЕС
зобов'язана добровільно виконати
претензію в строк до 14.02.2005 р. (а.с.41,т.1).

26.07.2005 р. МПП «Ірен» звернулося до ВП
ХАЕС з претензією вих.№26/07 (отримано
27.07.2005 р.), в якій просить відповідача
визнати претензію на загальну суму 244
232,95 грн. та перерахувати вказану суму
на розрахунковий рахунок МПП «Ірен». В
даній претензії, крім іншого зазначає,
що ВП ХАЕС у відповіді від 24.03.2004 р. на
претензію МПП "Ірен" №2 від 16.02.2004р.
визнано борг 159535,36 грн., із цієї суми
боргу згідно актів звірки №300 від
01.11.2002р. та №41п/51 від 23.11.2004р. є
заборгованість в сумі 140881, 85 грн., по
угоді про уступку права вимоги №1 між
МПП "Ірен" та фірмою ПП "Анніса" від 02.08.02,
претензія перебуває на виконанні у
відділі ДВС, борг не погашений. Тому
просить визнати претензію на загальну
суму 244 232,95 грн. та сплатити кошти.
(а.с.149-151,т.1).

У відповідь на дану претензію, листом
від 29.08.2005 р. вих.№45-1640/5748 ВП ХАЕС
відхилила претензію повністю.
Зазначено, що відповідач визнав
претензію №2 від 16.02.2004 р. в сумі 159 535,56
грн. Окрім того, повідомляється, що
07.02.2003 р. порушено провадження у справі
про визнання ДП НАЕК «Енергоатом»
банкрутом та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, який
поширюється на вимоги щодо сплати
неустойки (пені, штрафу), суми завданих
збитків (а.с.152,т.1).

Листом від 23.10.2006 р. №45-1645/7017 ДП «НАЕК»
«Енергоатом» просить МПП «Ірен»
розглянути можливість погашення
заборгованості перед останнім за
механізмом, визначеним Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» від 23.06.2005 р. №2711-IV (а.с.75,т.1).

Листом-відповіддю від 23.10.2008 р. вих.
№49-1340 ВП Хмельницька АЕС повідомляє
Державну виконавчу службу
Нетішинського міського управління
юстиції на лист №4593 від 16.10.2008 р., що
станом на 01.10.2008 р. рахується
кредиторська заборгованість,
відповідно до рішень суду, перед МПП
«Ірен» за виказаною претензією №2 від
23.02.2004 р. в сумі 159 535,36 грн. (а.с.16,т.1).

Листом від 26.04.2010р. вих. № 86-786/3607 ДП
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електростанція"
щодо заяви про зарахування зустрічних
однорідних вимог, повідомило МПП "Ірен"
про те, що відповідно до бухгалтерських
даних ВП ХАЕС, станом на 01.04.2010р.
рахується кредиторська заборгованість
перед МПП "Ірен" за рішенням суду від
02.01.2001р. по справі №13/2065 - 436607, 86 грн.,
претензії №2 від 23.02.2004 р. - 159535, 36 грн.
(а.с.83,т1).

21.06.2012 р. відділом державної виконавчої
служби Нетішинського міського
управління юстиції Хмельницької
області видано довідку №1268 МПП «Ірен»
про те, що на виконанні відділу
перебувають виконавчі документи: наказ
№3/2065 від 01.07.2002 р. Господарського суду
Хмельницької області про стягнення
коштів з ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «ХАЕС»
на користь МПП «Ірен» та визнана
претензія №2 від 23.02.2004 р. про стягнення
коштів з ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «ХАЕС»
на користь МПП «Ірен». Залишок
несплаченого боргу станом на 21.06.2012 р.
становить 596 143, 22 грн. (а.с.17,т1).

Листом від 05.11.2012 р. №15877/04 ДП НАЕК
«Енергоатом» повідомило МПП «Ірен», що
заборгованість планується погашатись
за ст. 7 ЗУ «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» від 23.06.2005 р. №2711-IV на
підставі підписаного проекту договору
про організацію проведення
взаєморозрахунків. У зв'язку з тим, що
інформації щодо подальшого підписання
іншими учасниками проведення
взаєморозрахунків до ДП «НАЕК»
«Енергоатом» не надходило, то останній
просить повідомити щодо перспектив
погашення відповідної заборгованості
за механізмами передбаченими ст.7
Закону України від 23.06.2005 р. №2711-IV
(а.с.74,т.1).

28.12.2012 р. відділом державної виконавчої
служби Нетішинського управління
юстиції прийнята постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, реєстраційний номер
виконавчого провадження 35844273.
Повернуто виконавчий документ (визнана
претензія №2, видана 24.03.2004 р.)
стягувачеві МПП «Ірен» про стягнення 159
535,36 грн. з ДП НАЕК «Енергоатом» ВП
«ХАЕС» на користь МПП «Ірен» (а.с.20,т.1).

28.12.2012 р. відділом державної виконавчої
служби Нетішинського правління
юстиції прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження,
реєстраційний номер виконавчого
провадження 35844847. Відкрито виконавче
провадження на рішення Нетішинського
міського суду Хмельницької області
№2-1769/04 від 03.12.2004 р. про стягнення 159 535,36
грн. Накладено арешт на кошти боржника
ВП ХАЕС у межах суми звернення
стягнення 159 535,36 грн. Заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ВП ХАЕС
лише в межах суми боргу (а.с.21,т.1).

У відповіді на запит ВП ХАЕС до відділу
державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції від 25.01.2013 р. №45-153/788 зазначено,
що відповідно до системи 1С «Фінансові
потоки» ДП НАЕК «Енергоатом» включено
в платіж на лютий 2013 р. МПП «Ірен»,
згідно визнаної претензії від 23.03.2004 №2
в сумі 159 535,36 грн.(а.с.19,т.1).

Відповідно до акту звіряння №12 від
15.02.2013 р. між ВП Хмельницька АЕС ДП НАЕК
«Енергоатом» та МПП «Ірен» проведено
звірку взаєморозрахунків станом на
01.02.2013 р., сальдо на користь МПП «Ірен» м.
Нетішин станом на 01.02.2013 р. складає 596
143,22 грн., в т.ч. 159 535,36 грн. за визнаною
претензією №2 від 23.02.2004 р. (дог.ХМ-126/1
від 28.04.1998 р.) (а.с.18,т.1).

На заяву щодо надання інформації
відділ державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції листом від 11.10.2013 р. №4059
повідомив МПП «Ірен» про те, що 28.12.2012 р.
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження щодо
примусового стягнення 159 535,36 грн. Кошти
в розмірі 159 535,36 грн. були стягнуті з
боржника на депозитний рахунок відділу
22.04.2013 р. та перераховані на користь
стягувача 24.04.2013 р. (пл.дор.№223 від 24.04.2013
р.) (а.с.22,т.1).

Довідка, надана відповідачем, від 06.02.2014
р. №49-169 про стан взаєморозрахунків ВП
ХАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» та МПП «Ірен»
м. Нетішин за рішенням суду від 21.08.2002 р.
за №13/2065, претензією №2 від 23.02.2004 р.
станом на 01.02.2014 р. встановлює, що сальдо
станом на 01.01.2014 р. становить 0,00 грн.
(нуль грн.) (а.с.45,т.1).

Крім того, відповідачем в матеріали
справи надано акти №49/1 від 28.04.2009р. "Про
виділення до знищення справ, що не
підлягають зберіганню (бухгалтерія) "(
за 1998-2001рр.) та № 4-49 від 18.03.2010р. "Про
вилучення для знищення документів, не
внесених до національного архівного
фонду "(бухгалтерія) (2002-2006 рр.)
(а.с.104-114,т.1).

17.05.2013 р. на підставі п.8 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження з примусового виконання
рішення №2-1769/04 від 03.12.2004 р. про
стягнення 159 535,36 грн. закінчено
(а.с.44,т.1).

Позивачем нараховано відповідачу та
заявлено до стягнення за період 25.03.2004р.
по 22.04.2013р. 277997,51 грн., з яких 43481,03 грн. 3%
річних, 234516,48 грн. інфляційних втрат
нарахованих на борг в сумі 159535,36 грн..

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, тобто метою такого
майнового захисту є компенсація втрат
за увесь період користування чужими
грошовими коштами, оскільки саме такий
період прямо передбачений нормами ст.
625 Цивільного кодексу України.

За приписами п. 5.1 постанови пленуму
ВГСУ від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", кредитор вправі
вимагати, в тому числі в судовому
порядку, сплати боржником сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних як разом зі сплатою основного
боргу, так і окремо від неї.

Позивачем нараховано відповідачу та
заявлено до стягнення за період 25.03.2004р.
по 22.04.2013р. 277997,51 грн., з яких 43481,03 грн. 3%
річних, 234516,48 грн. інфляційних втрат
нарахованих на борг в сумі 159535,36 грн.,
який, згідно відповіді на претензію
вих.№45-680-2439 від 24.03.2004 р., визнаний
відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем (стороною у справі)
заявлено про застосування строку
позовної давності.

Згідно статті 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За приписами ст.257 ЦК України загальний
строк позовної давності
встановлюється у три роки.

Пунктами 3.4, 4.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" від
17.12.2013р. №14, до вимог про стягнення суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції та до вимог про
стягнення сум процентів, передбачених
статтею 625 ЦК України застосовується
загальна позовна давність (стаття 257 ЦК
України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку (ч. 6 ст. 261 ЦК
України).

Пунктом 5.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" №10 від 29.05.2013р.
визначено, що зі спливом позовної
давності за вимогою про повернення або
сплату коштів спливає й позовна
давність за вимогою про сплату
процентів, передбачених статтями 536, 625
ЦК України, і сум інфляційних
нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК
України (незалежно від періоду часу, за
який обчислено відповідні суми
процентів та інфляційних нарахувань,
оскільки такі суми є складовою
загальної суми боргу).

З матеріалів справи вбачається, що МПП
"Ірен" направило ВП Хмельницька АЕС
лист (претензію) №02 від
23.02.2004р.(отримано 25.02.2004р. вх. №1544) в якій
зазначено, що на підставі угоди №ХМ-126/1,
укладеної між між Державним
підприємством "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
відокремленого підрозділу
"Хмельницька атомна електростанція"
(комітент) та малим приватним
підприємством "Ірен" (комісіонер), та
угоди про передачу права вимоги №1
(08/2002) від 02.08.2002 р., укладеної між ПП
"Анніса" та МПП "Ірен", станом на 01.11.2002
року (акт звірки №300 від 1.11.2002 р.) борг ВП
ХАЕС перед МПП "Ірен" по блоку №1
складав 212919,42 грн. Із вказаної суми
боргу 31.10.2002 року МПП "Ірен" передало
право вимоги боргу з ВП ХАЕС для ТОВ
"Корал" на суму 3384,06 грн. В 2003 році ВП
ХАЕС для МПП "Ірен" перерахував 50000 грн.;
на момент звернення з претензією сума
боргу ВП ХАЕС перед МПП "Ірен" складала
159535,36 грн. Просить провести повний
розрахунок з МПП "Ірен" в сумі 159535,36 грн.
та надіслати для МПП "'Ірен" акт
взаєморозрахунків на дату отримання
даної претензії (а.с.38,т.1).

У відповідь на претензію №2 ВП
Хмельницька АЕС повідомила листом
вих.№45-680-2439 від 24.03.2004 р. повідомила, що
не заперечує проти наявності суми
заборгованості, в сумі 159 535,36 грн. Однак,
не може здійснити її погашення по
причині відсутності вільних обігових
коштів (а.с.39,т.1).

Тобто, після отримання відповіді на
претензію (24.03.2004 р.) у позивача виникло
право на стягнення в судовому порядку
визнаної в претензії суми боргу.

Отже, враховучи, що право на позов про
стягнення заборгованості в сумі 159 535,36
грн. виникло у позивача 24.03.2004 р.,
позовна давність щодо цих вимог сплила
24.03.2007 р..

Таким чином, оскільки зі спливом
позовної давності за вимогою про
повернення або сплату коштів спливає й
позовна давність за вимогою про сплату
процентів, передбачених статтями 536, 625
ЦК України, і сум інфляційних
нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК
України (незалежно від періоду часу, за
який обчислено відповідні суми
процентів та інфляційних нарахувань,
оскільки такі суми є складовою
загальної суми боргу), тому позовна
давність щодо вимог про стягнення 3%
річних та інфляційних в розмірі 277997,51
грн., з яких 43481,03 грн. 3% річних, 234516,48 грн.
інфляційних втрат, які нараховані на
суму боргу в розмірі 159 535,36 грн., також
сплила 24.03.2007 р..

Однак, позивач звернувся до суду із
позовом про стягнення 3% річних та
інфляційних втрат, 30.01.2014р. (вх. №
0508/235/14), тобто поза межами строків
позовної давності.

Зі змісту п.4 ст. 267 ЦК України
вбачається, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у справі, є підставою для
відмови у позові.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
прийшла до висновку, що заява
відповідача про сплив строків позовної
давності обгрунтована і підлягає до
задоволення, що є підставою для відмови
в задоволенні в позовних вимог.

Щодо тверджень скаржника про наявність
підстав для переривання строків
позовної давності, то судова колегія
вважає за необхідне відмітити
наступне.

За приписами ч. 1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Пунктом 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" №10 від 29.05.2013р.
визначено, що у дослідженні обставин,
пов'язаних із вчиненням зобов'язаною
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку
(частина перша статті 264 ЦК України),
господарському суду необхідно у
кожному випадку встановлювати, коли
конкретно вчинені боржником
відповідні дії, маючи на увазі, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу.

Скаржник в обгрунтування підстав для
переривання строків позовної давності
посилається на дії позивача (листи,
якими відповідач визнавав
заборгованість на суму 159535, 36 грн.,
зокрема від 23.10.2006р., 23.10.2008р., 26.04.2010р.,
12.11.2011р., 05.11.2012р., акт звірки від 15.02.2013р.),
які мали місце після спливу 3-х років
загального строку позовної давності
після отримання відповіді на претензію
(24.03.2004р.).

А щодо листа від 23.10.2006р. то судова
колегія звертає увагу, що з останнього
не вбачається про визнання якої саме
заборгованості йдеться у листі, а тому
він не може бути підставою для
переривання строків позовної давності.

Поряд з цим, надані сторонами копії:
ухвали господарського суду
Хмельницької області за скаргою на дії
відділу Державної виконавчої служби по
справі №13/2065 від 06.03.2013 р. за позовом
Малого приватного підприємства „Ірен"
до ДП НАЕК „Енергоатом" в особі
відособленого підрозділу Хмельницька
АЕС про визнання неукладеною
додаткової угоди від 05.04.2001р. по
договору №114-10/ХД та стягнення суми
568694,4грн., з якої 367247,05грн. основного
боргу за передані товарно-матеріальні
цінності, 177504,05грн. заборгованості з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, 5508грн. 3% річних, 18362,3грн.
штрафу та 73грн. пені та зустрічним
позовом ДП НАЕК „Енергоатом" в особі
відособленого підрозділу Хмельницька
АЕС до Малого приватного підприємства
„Ірен" про спонукання до виконання
додаткової угоди від 05.04.2001р. по
договору №114-10/ХД та зобов'язання
узгодити кількість ціни та строк
передачі товарно-матеріальних
цінностей; постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
11.03.2013 р. по справі №822/233/13-а за позовом
Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Хмельницька АЕС" до Відділу
Державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними; ухвали Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2013 р. за скаргою Відділу
Державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
11.03.2013 р. по справі №822/233/13-а, судом до
уваги не приймаються, оскільки останні
не стосуються предмету спору по даній
справі щодо стягнення 43481,03 грн. 3%
річних та 234516,48 грн. інфляційних втрат
(а.с.2-3,а.с.4-6,а.с.23-25,т.2)

Таким чином, посилання скаржника на
переривання строків позовної давності
апеляційним судом до уваги не
приймаються як такі, що не підтверджені
належними доказами.

З урахуванням вищевикладених
встановлених обставин справи та вимог
чинного законодавства, надавши
юридичне обґрунтування доказам по
справі в їх сукупності, апеляційний
господарський суд дійшов до висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, доводи
скаржника, зазначені в апеляційній
скарзі, апеляційним судом не
визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, тому суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і його необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 26.03.2014 року по
справі №924/145/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу позивача - Малого
приватного підприємства "Ірен" - без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

3. Справу повернути до господарського
суду Хмельницької області.

Головуючий суддя
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.

Суддя
Олексюк Г.Є.