м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2694/14 19.05.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт-клуб «Козача
бухта»доОбслуговуючого кооперативу
«Яхт-клуб «Козача бухта нова»за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачаГромадська
організація «Яхт-клуб «Козача
бухта»прознесення об'єкту самочинного
будівництваГоловуючий суддя Босий В.П.
Судді Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:не з'явивсявід
відповідача:не з'явивсявід третьої
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Яхт-клуб «Козача
бухта» (надалі - «Товариство»)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до
Обслуговуючого кооперативу «Яхт-клуб
«Козача бухта нова» (надалі -
«Кооператив») про знесення об'єкту
самочинного будівництва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
будівництво об'єкту нерухомого майна
що знаходиться у західній частині
земельної ділянки кадастровий номер
853640000:04:003:0108 на західному березі
Козачої бухти в м. Севастополь,
здійснюється відповідачем всупереч
умовам інвестиційного договору від
28.08.2010 р., укладеного між Товариством та
Кооперативом, а також без відповідної
погоджувальної документації.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.02.2014 р. порушено провадження
у справі, залучено до участі у справі
Громадську організація «Яхт-клуб
«Козача бухта» в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача,
розгляд справи призначено на 19.03.2014 р.
Разом з позовною заявою позивачем
подано до суду заяву про вжиття заходів
до забезпечення позову, в якій позивач
просив суд накласти арешт на об'єкт
самочинного будівництва в цілому та на
будь-які його частини, що знаходиться у
західній частині земельної ділянки
кадастровий номер 853640000:04:003:0108 на
західному березі Козачої бухти в м.
Севастополь, заборонити Кооперативу та
будь-яким особам вчиняти будь-які дії,
спрямовані на відчуження, передачу в
користування та (або) передачу в
заставу спірного об'єкту самочинного
будівництва, а також заборонити
реєстраційній службі здійснювати
державну реєстрацію прав на такий
Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.
Дослідивши матеріали справи, суд
відмовляє в задоволенні заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову,
оскільки позивачем не надано доказів, з
якими приписи ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
пов'язують можливість вжиття заходів
забезпечення позову.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.03.2014 р. розгляд справи
відкладено до 14.04.2014 р. у зв'язку із
неявкою представників сторін та
третьої особи та неподанням
витребуваних доказів.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 р. вирішено здійснювати
розгляд справи колегіально у складі
трьох суддів.
14.04.2014 р. суддя Босий В.П. звернувся до
в.о. Голови господарського суду міста
Києва із заявою щодо колегіального
розгляду справи № 910/2694/14.
Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
14.04.2014 р. для здійснення колегіального
розгляду справи визначено наступних
суддів: Босий В.П. (головуючий), судді
Стасюк С.В., Підченко Ю.О.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів та
призначено до розгляду на 19.05.2014 р.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, що підтверджується
протоколом судового засідання від
В судове засідання представник
відповідача не зживися, про причини
неявки суд не повідомив, 19.05.2014 р. через
канцелярію суду надав заяву, в якій
позов Товариства визнав у повному
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, витребувані
ухвалами суду докази та відзив на
позовну заяву не подав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час і місце судового засідання був
належним чином повідомлений.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши в попередніх
судових засіданнях пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Севастопольської міської
ради №2334 від 19.10.2004 р. «Про передачу в
оренду земельної ділянки на західному
березі Козачої бухти для будівництва
та обслуговування яхт клубу
(спортивного комплексу) громадській
організації «Яхт-клуб «Козача бухта»»
надано Громадській організації
«Яхт-клуб «Козача бухта» дозвіл на
спеціальне використання земельної
ділянки площею 1,8983 на західному березі
Козачої бухти для будівництва та
обслуговування яхт-клубу (спортивного
комплексу), а також передано вказану
земельну ділянку в оренду строком на 25
років.

Рішенням Севастопольської міської
ради №11081 від 15.09.2010 р. надано дозвіл
Громадській організації «Яхт-клуб
«Козача бухта» на передачу в суборенду
земельної ділянки площею 1,0000 га, що
розташований на західному березі
Козачої бухти для будівництва та
обслуговування яхт-клубу (спортивного
комплексу), без зміни цільового
призначення даної земельної ділянки,
на умовах відповідності укладеного
договору суборенди умовам договору
оренди земельної ділянки від 18.04.2005 р.,
зареєстрованого 23.06.2005 р. під №290,
укладеного між Громадською
організацією «Яхт-клуб «Козача бухта»
та міською радою.

16.09.2010 р. між Громадською організацією
«Яхт-клуб «Козача бухта» (орендар) та
Кооперативом (суборендар) було
укладено договір суборенди земельної
ділянки, за змістом п. 1.1 якого орендар
передає в суборенду суборендарю
земельну ділянку площею 1,0 га, що
розташований на західному березі бухти
Козача міста Севастополя. Ділянка
відноситься до категорії земель
водного фонду та передається в
суборенду з метою будівництва та
подальшого обслуговування яхт-клубу
(спортивно-оздоровчого комплексу).

28.08.2010 р. між Кооперативом (забудовник)
та Товариством (інвестор) було укладено
інвестиційний договір (надалі -
«Інвестиційний договір»), відповідно
до п.п. 2.1 та 2.2 якого забудовник згідно з
розробленою проектно-кошторисною
документацією «Будівництво яхт-клубу
(спортивного комплексу) на західному
березі бухти Козача, 1-а черга, шифр
П-29-06» здійснює будівництво на
земельній ділянці кадастровий номер
:04:003:0108 з метою повної та
всебічної реалізації своїх статутних
цілей та з подальшою передачею у
власність інвестору частини будівель
та споруд (спортивного комплексу) за
вищезазначеною адресою; інвестор
оплачує згідно виставлених замовником
рахунків будівництво спортивного
комплексу та розвиток інфраструктури
західного берегу бухти Козача.

На виконання Інвестиційного договору
позивачем було перераховано на користь
відповідача грошові кошти у розмірі 6 201
096,71 грн., що підтверджується актом
перевірки будівництва яхт-клубу на
західному березі бухт Козача, м.
Севастополь №17.11.11-1 від 17.11.2011 р.

Спір у справі виник у зв'язку із
здійсненням відповідачем, на думку
позивача, будівництва об'єкту
нерухомого майна всупереч умовам
Інвестиційного договору, а також без
відповідної погоджувальної
документації.

Позивач вказує, що всупереч визначеній
меті отримання земельної ділянки та
умовам Інвестиційного договору, на
західному березі бухти Козача
Кооперативом здійснюється будівництво
не спортивного комплексу (яхт-клубу), а
будівництво житлового комплексу.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу
України встановлено, що житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Тобто, під статусом самочинного
законодавець визначає таке майно,
будівництво якого здійснено на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд відзначає, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження того, що на спірній
земельній ділянці відповідачем
здійснюється саме будівництво
житлового комплексу, а не будівництво
яхт-клубу (спортивного комплексу), як це
передбачено умовами договору
суборенди земельної ділянки від 16.09.2010
р. та умовами Інвестиційного договору.

Більш того, у відповідності до ч. 1 ст. 38
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження факту здійснення
перевірки об'єкту спірного нерухомого
майна уповноваженими органами
державного архітектурно-будівельного
контролю, а також факту видачі їх
посадовими особами Кооперативу
приписів про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Таким чином, правові підстави вважати
спірне майно самочинним в розумінні
положень ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу
України відсутні.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 376 Цивільного
кодексу України якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

За змістом п. 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» відповідно до вимог
статті 376 ЦК право на звернення до суду
з позовом про знесення або перебудову
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості мають як органи державної
влади, так і органи місцевого
самоврядування. У випадках порушення
прав інших осіб право на звернення до
суду належить і таким особам за умови,
що вони доведуть наявність порушеного
права (стаття 391 ЦК), а також власнику
(користувачу) земельної ділянки, якщо
він заперечує проти визнання за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
його земельній ділянці, права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно (частина четверта
статті 376 та стаття 391 ЦК).

Тобто, звертаючись до суду із
відповідним позовом, позивач повинен
довести як наявність підстав для
кваліфікації побудованого нерухомого
майна самочинним будівництвом, так і
наявність визначених законом умов для
застосування відповідних правових
наслідків самочинного будівництва
(зокрема, наявність його порушеного
права в порядку ст. 391 Цивільного
кодексу України).

Згідно із ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України до
господарського суду мають право
звертатися підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
визначено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Згідно з приписами статті 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Суд відзначає, що задоволення
негаторного позову можливе за
сукупністю двох підстав:

- наявність у позивача права
вимоги усунення перешкод;

- вчинення перешкод відповідачем.

За відсутністю хоча б однієї з
обставин, підстави для задоволення
негаторного позову відсутні.

Матеріали справи не містять, а
позивачем не надано належних доказів
на підтвердження по-перше, факту
набуття права власності на об'єкти
спірного нерухомого майна, що
знаходиться у західній частині
земельної ділянки кадастровий номер
853640000:04:003:0108 на західному березі
Козачої бухти в м. Севастополь, а
по-друге, вчинення відповідачем
перешкод у користуванні позивачем
таким майном.

Крім того, згідно наявного в матеріалах
справи акту перевірки будівництва
яхт-клубу на західному березі бухт
Козача, м. Севастополь №17.11.11-1 від 17.11.2011
р. комісією Товариства було проведено
перевірку будівництва яхт-клубу на
західному березі бухти Козача, яким не
було встановлено жодних порушень
Кооперативом приписів Інвестиційного
договору в частині проведення
будівництва об'єкту нерухомого майна, а
вказано лише про факт завищення
вартості виконаних робіт підрядною
організацією.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що позивачем належним чином
не доведено існування його порушеного
права, а також не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
наявності правових підстав для
зобов'язання відповідача знести об'єкт
самочинного будівництва, що
знаходиться у західній частині
земельної ділянки кадастровий номер
853640000:04:003:0108 на західному березі
Козачої бухти в м. Севастополь.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб
«Козача бухта» у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхт-клуб «Козача
бухта» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.05.2014 р.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
Ю.О. Підченко

С.В. Стасюк