ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р.
Справа № 914/4798/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів Т.С.

суддів
Марко Р.І.

Орищин Г.В.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Грін МП Інвест'',
с.Дуліби, Стрийський район, Львівська
область б/н від 06.03.14 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 24.02.2014 р.

у справі № 914/4798/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Грін МП Інвест'',
с.Дуліби, Стрийський район, Львівська
область

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "КНП", м.Львів,

про: визнання договору недійсним

За участю представників сторін:

від позивача: Ігнатенко С.С.-
представник на підставі довіреності
б/н від 19.12.13 року;

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Львівської області від 24.02.2014 р. у
справі № 914/4798/13 (суддя Матвіїв
Р.І.) в позові товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Грін МП Інвест'',
с.Дуліби, Стрийський район, Львівська
область до товариства з обмеженою
відповідальністю "КНП", м.Львів про
визнання договору недійсним
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Львівської
області від 24.02.2014 р. у справі № 914/4798/13
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Грін МП Інвест'' -
подав апеляційну скаргу з підстав
неповноти з'ясування місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи.

Апеляційну скаргу апелянт
мотивує тим, що відповідно до п.п. ї) п.
14.2 Статуту ТзОВ «Грін МП Інвест» до
компетенції учасників товариства
належить, зокрема попереднє узгодження
договорів, що укладаються Товариством
і потребують нотаріального
посвідчення або сума яких на момент
укладення у гривневому еквіваленті
перевищує 20000 євро. Крім того,
відповідно до п. 14.6 Статуту ТзОВ «Грін
МП Інвест» Генеральний директор
укладає та підписує від імені
товариства господарські та інші
договори (контракти), виступає
розпорядником його коштів та майна з
врахуванням обмежень встановлених п.
14.2. Статуту Товариства. Однак, як
зазначає апелянт у поданій скарзі,
засновник і єдиний учасник ТзОВ «Грін
МП Інвест» - ВАТ «Мастерпласт»
попередньо не узгоджувало договір №33/12
від 05.12.2012 р. та в подальшому його не
схвалювало. Відповідно до абз. 6 п. 3.3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", припис абзацу першого
частини третьої статті 92 ЦК України
зобов'язує орган або особу, яка
виступає від імені юридичної особи не
перевищувати своїх повноважень. Позов
про визнання недійсним відповідного
правочину може бути задоволений у разі
доведеності юридичною особою
(позивачем) у господарському суді тієї
обставини, що її контрагент знав або
повинен був знати про наявні обмеження
повноважень представника цієї
юридичної особи, але, незважаючи на це,
вчинив з ним оспорюваний правочин (що
не отримав наступного схвалення особи,
яку представляють). Після підписання
Договору №33/12 від 05.12.2012 р. мало місце
перерахування коштів від імені
позивача та часткове прийняття робіт
по договору шляхом підписання актів
виконаних робіт, однак усі ці дії були
вчинені представником позивача який не
мав достатніх повноважень, а саме
колишнім директором ОСОБА_3

З вищивикладеного вбачається, що
жоден уповноважений орган ('посадова
особа") позивача не здійснював дій які б
можна було трактувати як схвалення
оскаржуваного договору. Скаржник також
зазначає, що 05.12.2013 р. ПАТ «Мастерпласт»
як єдиним Учасником ТОВ «Грін МП
Інвест» було прийнято рішення №11 про
відмову у схваленні договорів
укладених колишнім директором ТОВ
«Грін МП Інвест» ОСОБА_3 з перевищенням
повноважень передбачених пунктом 14.2.
Статуту ТОВ «Грін МП Інвест». У своїй
апеляційній скарзі, апелянт наголошує
на тому, що вважає помилковим посилання
суду першої інстанції на рішення
загальних зборів ТОВ «Грін МП Інвест»
від 08.02.2013 року, як на факт схвалення
договору від 05.12.2012 р. №33/12 на
виконання проектних робіт, оскільки у
вказаному рішенні вирішувалось
питання про надання згоди директору
ТОВ «Грін МП Інвест» - ОСОБА_3 на
укладення договору про проведення
ремонтних робіт по реконструкції
виробничої будівлі під завод по
виробництву будівельних матеріалів, що
знаходиться за адресою Львівська обл.,
Стрийський район, с. Дуліби, вул.
Заводська, 27 б., та на підписання усіх
інших документів, необхідних для
вчинення даного правочину. Однак у
даному рішенні не йде мова про
погодження договору на проектні роботи
сумою 720000 грн., проте як вбачається з
інших питань порядку денного, інші
правочини погоджувались із чіткою
сумою договору. Скаржник наголошує
також на тому, що договір на виконання
проектних робіт підписаний ще 05.12.2012
року, а також посилається лише на
часткове виконання договору
відповідачем.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення суду першої інстанції
від 24.02.2014 року скасувати та прийняти
нове, яким позовні вимоги задоволити у
повному обсязі.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 914/4798/13
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Малех І.Б. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
19.03.14 р. подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 01.04.14 р..

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 01.04.14 року, у
зв'язку із перебуванням у відпустці
судді Желіка М.Б., у склад колегії для
розгляду справи № 914/4798/13
господарського суду Львівської
області введено замість судді Желіка
М.Б.- суддю Кузя В.Л..

Ухвалою суду від 01.04.14 року
розгляд справи відкладався з підстав,
викладених у ній.

Згідно розпорядження голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.04.14 року, у
зв'язку із перебуванням судді Малех І.Б.
на лікарняному (через вагітність та
пологи), а судді Кузя у складі іншої
судової колегії, у склад колегії для
розгляду вищизазначеної справи
введено замість суддів Малех І.Б. та
Кузя В.Л.- суддів Марка Р.І. та Орищин
Г.В..

29.04.14 року розгляд справи
відкладався з підстав, наведених у ній.

Представнику роз'яснено його
права згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 13.05.2014 року
представник скаржника з'явився,
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, з підстав викладених у ній, а
також надав усні пояснення по суті
спору.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, проте
апеляційну скаргу заперечив, що
вбачається із поданого ним письмового
відзиву на неї (вх. № 01-04/1789/14 від 27.03.14
року).

Враховуючи, що явка
представників сторін у судове
засідання не була визнана судом
обов'язковою, а також достатність
матеріалів справи для розгляду
апеляційної скарги по суті та з метою
забезпечення дотримання вимог
законодавства в частині додержання
процесуальних строків, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представника
скаржника, дослідивши матеріали справи
та наявні в них докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне:

як правильно встановлено судом першої
інстанції, 05.12.2012 р. між товариством з
обмеженою відповідальністю ,,Грін МП
Інвест'' (за договором- замовник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "КНП"(за договором-
виконавець) укладено договір № 33/12 на
виконання проектних робіт, відповідно
до пункту 1 якого замовник доручив, а
виконавець зобов'язався розробити
відповідно до затвердженого
замовником завдання на проектування:
ескізний проект "Реконструкція
виробничої будівлі під завод по
виробництву будівельних матеріалів
Львівська область, Стрийський район, с.
Дуліби, вул. Заводська, 27б" (п. 1.2
договору) та робочий проект
"Реконструкція виробничої будівлі під
завод по виробництву будівельних
матеріалів Львівська область,
Стрийський район, с. Дуліби, вул.
Заводська, 27б" (п. 1.3 договору) і передати
замовнику у встановлений цим договором
строк, а замовник - оплатити виконану
роботу.

Договором сторони визначили вартість
робіт, порядок здачі та приймання
робіт. Так згідно з п. 2 вищезазначеного
договору сторони дійшли згоди у
наступному: за виконані проектні
роботи, зазначені в п. 1.2 договору,
замовник сплачує виконавцеві 300000 грн.,
за виконані проектні роботи, зазначені
в п. 1.3 договору, замовник сплачує
виконавцеві 300000 грн., за експертний
супровід робочого проект та отримання
позитивних висновків - 120000 грн. Разом
вартість робіт за договором становить
720000 грн.

Відповідно до п. 2.6 договору (відповідно
до змін, внесених договором від 10.12.2012
року) протягом трьох робочих днів після
підписання сторонами даного договору
замовник сплачує виконавцеві
передоплату у розмірі 30 % від загальної
вартості робіт, наступні платежі
здійснюються не пізніше п'яти робочих
днів після підписання сторонами актів
здачі-приймання робіт.

Договором від 10.12.2013 року про внесення
змін до договору від 05.12.2012 року
встановлено кінцеву дату виконання
робіт - 30.09.2013 року. Згідно з п. 3.1
договору по закінченню виконання етапу
або роботи в цілому, виконавець
надсилає замовнику двосторонній акт
здачі-приймання робіт у двох
примірниках, по одному для кожної зі
сторін. У разі, якщо замовник
відмовляється від прийняття проектної
документації, сторонами складається
двосторонній акт з переліком
необхідних доопрацювань і термінів їх
виконання.

Відповідно до п. 7 договору, останній
вступає в силу з дати підписання
сторонами і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цим
договором. Як зазначено у вступній
частині договору та п. 9 договору,
замовником є Товариство з обмеженою
відповідальністю "Грін МП Інвест", що є
платником податку, в особі директора
ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту.

Згідно зі Статутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Грін МП
Інвест", затвердженим 30.05.2012 року,
учасником Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грін МП Інвест" є
Відкрите акціонерне товариство
"Мастерпласт".

Згідно з п. 14.1. Статуту управління
Товариством здійснюється учасником
або призначеним ним генеральним
директором. Генеральний директор
представляє без доручення Товариство у
відносинах зі всіма без виключення
державними органами, підприємствами,
установами, організаціями всіх форм
власності; укладає та підписує від
імені Товариства господарські та інші
договори, виступає розпорядником його
коштів та майна з урахуванням обмежень,
встановлених п. 14.2 Статуту.

Пунктом 14.2 Статуту, а саме пп. ї,
передбачено, що попереднє узгодження
договорів, що укладається Товариством
і потребують нотаріального
посвідчення або сума яких на момент
укладення у гривневому еквіваленті
перевищує 20000 євро.

У поданій апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що цей договір
попередньо узгоджений учасником
товариства не був і в подальшому також
не схвалювався. Однак, відповідач свої
зобов'язання по оспорюваному договору
виконував, що підтверджується
підписаними сторонами актами
здачі-приймання
проектно-вишукувальної,
науково-технічної документації по
договору № 1 за березень 2013 року, № 2 від
02.09.2013 року та № 3 від 02.09.2013 року (копії
знаходяться в матеріалах справи), на
загальну суму 720000 грн..

Суд першої інстанції підставно
зазначив про схвалення договору
позивачем, що підтверджується, зокрема,
фактом підписання зі сторони позивача
вказаних актів приймання-здачі робіт,
що засвідчує повне та безспірне
прийняття ним робіт, виконаних по
оспорюваному договору. Прийняті від
відповідача роботи по оспроюваному
договору також частково оплачені
позивачем декількома платежами,
зокрема, на загальну суму 543000 грн.. Борг
скаржника перед відповідачем по цьому
договору становить 177000 грн., стягнення
якого є предметом судового спору у
справі № 914/4452/13, яка перебуває у
провадженні господарського суду
Львівської області.

По факту здійснення вказаних вище
господарських операції відповідачем
виписано позивачу податкові накладні
від 11.12.2012 року № 556, від 15.01.2013 року №
2, від 25.04.2013 року № 104, від 20.09.2013 року №
385, останні відображенні в податковій
звітності платника податків за
відповідні звітні періоди, що
підтверджується копіями квитанції № 2
від 18.01.2013 року про реєстрацію реєстру
виданих та отриманих ТзОВ "КНП"
податкових накладних за грудень 2012
року, реєстру виданих та отриманих ТзОВ
"КНП" податкових накладних за грудень
2012 року, квитанції № 2 від 18.02.2013 року
про реєстрацію реєстру виданих та
отриманих ТзОВ "КНП" податкових
накладних за січень 2013 року, реєстру
виданих та отриманих ТзОВ "КНП"
податкових накладних за січень 2013 року,
квитанції № 2 від 16.05.2013 року про
реєстрацію реєстру виданих та
отриманих ТзОВ "КНП" податкових
накладних за квітень 2013 року, реєстру
виданих та отриманих ТзОВ "КНП"
податкових накладних за квітень 2013
року, квитанції № 2 від 17.10.2013 року про
реєстрацію реєстру виданих та
отриманих ТзОВ "КНП" податкових
накладних за вересень 2013 року, реєстру
виданих та отриманих ТзОВ "КНП"
податкових накладних за вересень 2013
року.

В світлі наведеного, суд першої
інстанції підставно не прийняв до
уваги той факт, що 05.12.2013 року учасником
Товариства обмеженою відповідальністю
"Грін МП Інвест" прийнято рішення № 11
про відмову у схваленні договорів,
укладених колишнім директором ОСОБА_3 з
перевищенням повноважень,
передбачених п. 14.2 Статуту ТОВ "Грін МП
Інвест", а саме договору № 33/12 на
виконання проектних робіт від 05.12.2012
року, що укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю "КНП"
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Грін МП Інвест"
(замовник); договору № 15 на виконання
ремонтних робіт від 09.01.2013 року, що
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю" "КНП" (виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Грін МП Інвест"
(замовник); додатку № 10/03-10 від 10.04.2013
року на виконання електромонтажних
робіт до договору № 15 від 09.01.2013 року, що
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю" "КНП" (виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Грін МП Інвест"
(замовник), оскільки законодавство не
передбачає можливості відкликання
фактичного схвалення стороною
правочину, вчиненого представником.

У претензії-вимозі № 40 від 24.10.2013 року
скаржник пред'явив відповідачу вимогу
про невідкладне виконання умов
договору № 33/12 від 05.12.2012 року, зокрема,
п. 6.4. договору щодо погодження проекту
органом містобудування та архітектури,
отримання позитивного висновку
комплексної державної експертизи
проекту відповідно до вимог ДБН
А.2.2-3-2012. Крім того, відповіддю № 43 від
06.11.2013 року на претензію відповідача
від 15.10.2013 року № 15/10-1 про виконання
зобов'язань щодо сплати 177000 грн.
основного боргу, позивач відхилив
останню та просив відповідача виконати
умови договору від 05.12.2012 року № 33/12 на
виконання проектних робіт, а саме
передати замовнику (позивачу) усі
розділи робочого проекту, а також
забезпечити погодження проекту
органом містобудування і архітектури
та отримати позитивний висновок
комплексної державної експертизи
проекту, оскільки без виконання
вказаних умов остаточна оплата
виконаних робіт по договору № 33/12 від
05.12.2012 року здійснюватись не буде. Факт
схвалення цих правочинів позивачем
відображено і у рішенні від 08.02.2013 року
загальних зборів учасників ТзОВ "Грін
МП Інвест", що оформлене протоколом від
08.02.2013 року, п. 8 порядку денного на яких
вирішено - визнати обґрунтованим та
надати згоду директору ТзОВ "Грін МП
Інвест" -ОСОБА_3 на укладення договору
про проведення ремонтних робіт по
реконструкції виробничої будівлі під
завод по виробництву будівельних
матеріалів, що знаходиться за адресою
Львівська область, Стрийський район, с.
Дуліби, вул. Заводська, 27 б, та на
підписання всіх інших документів,
необхідних для вчинення даного
правочину, в тому числі надати дозвіл
директору на проведення всіх
необхідних грошових розрахунків, що
пов'язані з укладенням даного
правочину, в тому числі на здійснення
перерахунку грошових сум по даному
договору на проведення ремонтних
робіт.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів", рішення
загальних зборів та інших органів
управління господарського товариства,
що за своєю правовою природою є актами,
дійсні, якщо у судовому порядку не буде
встановлено інше.

Частково погоджуючись із скаржником
щодо того, що не зважаючи на
відсутність у статуті скаржника
процедури попереднього узгодження
договорів учасниками товариства, право
директора скаржника укладати угоди на
суму, що перевищує встановлений у
статуті ліміт, колегія суддів, тим не
менш, погоджується зі висновками суду
першої інстанції про те, що відсутність
факту попереднього погодження
учасником товариства такого роду
договору не тягне за собою його
недійсності, не свідчить про
перевищення повноважень, оскільки
положення щодо таких наслідків у
статуті та чинному законодавстві
України відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, з
перевищенням повноважень,
унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (стаття 241 ЦК
України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.) (п. 3.4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29 травня 2013 року N 11 "Про
деякі питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними").

Згідно з п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року N 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" припис абзацу
першого частини третьої статті 92 ЦК
України зобов'язує орган або особу, яка
виступає від імені юридичної особи не
перевищувати своїх повноважень.
Водночас саме лише порушення даного
обов'язку не є підставою для визнання
недійсними правочинів, вчинених цими
органами (особами) від імені юридичної
особи з третіми особами, оскільки у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження (абзац
другий частини третьої статті 92 ЦК
України). Отже, позов про визнання
недійсним відповідного правочину може
бути задоволений у разі доведеності
юридичною особою (позивачем) у
господарському суді тієї обставини, що
її контрагент знав або повинен був
знати про наявні обмеження повноважень
представника цієї юридичної особи, але,
незважаючи на це, вчинив з ним
оспорюваний правочин (що не отримав
наступного схвалення особи, яку
представляють). Однією з обов'язкових
умов визнання договору недійсним є
порушення у зв'язку з його укладенням
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача. Якщо за результатами
розгляду справи факту такого порушення
не встановлено, а позивач посилається
на формальне порушення закону, в суду
немає правових підстав для задоволення
позову. Такий правовий висновок зробив
Верховний Суд, розглянувши на
засіданні Судової палати у цивільних
справах 25 грудня 2013 р. справу № 6-94цс13.

Згідно з абз. 4 п. 2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними", вирішуючи спори
про визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків. У силу
припису частини першої статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог,
встановлених частинами першою -
третьою (зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі), п'ятою та шостою
(правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей) статті 203
названого Кодексу, саме на момент
вчинення правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 238 ЦК України
представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право на
вчинення яких має особа, яку він
представляє. Правочин, вчинений
представником, створює, змінює,
припиняє цивільні права та обов'язки
особи, яку він представляє.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Позивач додаткових доказів не подав і
суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Львівської
області від 24.02.2014 р. у справі № 914/4798/13
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103,
105 ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю ,,Грін МП
Інвест'', с.Дуліби, Стрийський район,
Львівська область - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Львівської області від 24.02.2014 р. у
справі № 914/4798/13 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 19.05.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Марко Р.І.

Суддя
Орищин Г.В.