ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р.
Справа № 914/4483/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Зварич О.В.

суддів
Кордюк Г.Т.

Скрипчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2
(надалі ОСОБА_2) за № 9 від 25.03.2014р. (вх. №
01-05/1708/14 від 08.04.2014р.) та Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області за №
14-11-02141 від 26.03.2014р. (вх. № 01-05/1710/14 від
08.04.2014р.)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 12.03.2014р.

у справі № 914/4483/13

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області

про визнання недійсними договорів від
25.12.2006р. та від 21.08.2008р. про внесення змін
до договору № 508 від 07.02.2006р.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 (угода про надання
юридичних послуг від 20.11.2013р.);

від відповідача: Дутка Ю.І. -
представник (довіреність № 18-11-00016 від
09.01.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 12.03.2014р. у справі
№914/4483/13 (суддя Король М.Р.) повністю
відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції встановив, що, уклавши
договори про зміни та доповнення до
договору купівлі-продажу об'єкта
незавершеного будівництва - котельні
по АДРЕСА_1, сторони фактично змінили
спосіб приватизації об'єкта
незавершеного будівництва, що
суперечить вимогам Закону України
„Про особливості приватизації
об'єктів незавершеного будівництва" (в
редакції, чинній на момент укладення
договорів). Проте, позивачем пропущено
строк позовної давності, що є підставою
для відмови в позові.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач та відповідач подали
апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі вважає
рішення суду першої інстанції
незаконним, необґрунтованим та таким,
що суперечить Конституції України,
нормам матеріального і процесуального
права. Вказує, що місцевий
господарський суд безпідставно не
врахував необхідності додаткового
дослідження обставин стосовно
позовної давності. Стверджує, що в
даному випадку, трирічний термін,
передбачений ст. 257 ЦК України, слід
обчислювати з моменту, коли ОСОБА_2
дізнався про порушення свого права
внаслідок внесення змін до основного
договору, яким передбачено добудову.
Просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 12.03.2014р. у справі № 914/4483/13,
прийняти нове рішення, яким задоволити
позов і визнати недійсними договори
від 25.12.2006р. та від 21.08.2008р. про внесення
змін до договору № 508 від 07.02.2006р.

Відповідач в апеляційній скарзі
вважає, що висновки суду першої
інстанції, викладені в мотивувальній
частині оскаржуваного рішення, не
відповідають фактичним обставинам та
суперечать законодавству України.
Покликається на те, що Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Львівській області
дотримано порядок приватизації об'єкта
незавершеного будівництва, що є
предметом основного договору з
врахуванням відповідного способу
приватизації. Наведене не спростовано
ні позивачем, ні судом першої інстанції
при розгляді даного спору. Вказує, що
Законом України „Про особливості
приватизації об'єктів незавершеного
будівництва" не встановлено прямої
заборони внесення змін до договорів
купівлі-продажу, характер яких
відповідає змісту «змін», що укладені
між сторонами у даній справі. За таких
обставин, вважає хибним висновок
місцевого господарського суду про
порушенням відповідачем при внесенні
змін до договору вимог Закону. Просить
змінити мотивувальну частину рішення
господарського суду Львівської
області від 12.03.2014р. у справі № 914/4483/13 (в
частині доводів та міркувань), а
резолютивну частину - залишити без
змін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
відповідача вважає її безпідставною,
незаконною та такою, що не підлягає
задоволенню. Стверджує, що висновки
суду першої інстанції, викладені в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення, відповідають фактичним
обставинам справи та нормам чинного
законодавства України. Зазначає, що в
2006 та 2008 роках відповідач не мав права
змінювати цільове призначення умов
первинного договору, в якому предметом
договору було розбирання об'єкта
незавершеного будівництва - котельні.
Оспорювані ж додаткові угоди суттєво
змінили істотну умову первинного
договору - цільового призначення
розбирання на добудову об'єкта
незавершеного будівництва - котельні.
Істотні зміни та доповнення, внесені до
основного договору, суперечать ЗУ «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)». В
даному випадку відповідач повинен був
не змінювати істотні умови основного
договору, а розробити нову програму
приватизації з дотриманням, вимог
вказаного Закону та, в разі досягнення
сторонами згоди, укласти новий договір.
Просить залишити без задоволення
апеляційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області.
Прийняти рішення, яким задоволити
позовні вимоги ОСОБА_2

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу позивача з нею не погоджується
та вважає законним оскаржуване рішення
місцевого господарського суду в
частині висновку щодо відмови в позові.
Крім того, вважає підставним та
правомірним застосування судом при
вирішенні даного спору наслідків
спливу позовної давності.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційні скарги, відзиви на
апеляційні скарги та заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про відсутність
підстав для скасування рішення
господарського суду Львівської
області від 12.03.2014р. у справі № 914/4483/13, з
огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
07.02.2006р. між Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області (продавець) та
ОСОБА_2 (покупець) укладено договір
купівлі-продажу під розбирання об'єкта
незавершеного будівництва № 508, за
умовами якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцеві об'єкт
незавершеного будівництва - котельню,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
розміщений на земельній ділянці
Бабинської сільської ради, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
об'єкт незавершеного будівництва і
сплатити за нього ціну відповідно до
умов, що визначені в цьому договорі
(а.с.27-28).

Право власності на об'єкт
незавершеного будівництва виникає у
покупця з моменту підписання акта
приймання-передачі (п. 1.2 договору).

Згідно п. 1.4 вказаний в цьому договорі
об'єкт незавершеного будівництва
продано шляхом викупу з урахуванням
ПДВ за 8569,20 грн.

Розділом 2 договору передбачено, що
передача об'єкта незавершеного
будівництва здійснюється продавцем
покупцю в 5-денний термін після оплати
покупцем повної вартості об'єкта
незавершеного будівництва. Передача
об'єкта незавершеного будівництва
продавцем і прийняття об'єкта
незавершеного будівництва покупцем
здійснюється за актом
приймання-передачі, який підписується
сторонами.

Відповідно до п. 4.1 договору кожна
сторона зобов'язується виконувати
обов'язки, покладені на неї цим
договором та сприяти іншій стороні у
виконанні її обов'язків.

Пунктами 5.3, 5.6 договору передбачено, що
покупець зобов'язаний розібрати об'єкт
та привести будівельний майданчик в
належний стан протягом двох років
після укладення договору
купівлі-продажу. Покупцеві
забороняється продавати об'єкт
незавершеного будівництва та земельну
ділянку, на якій розташований об'єкт, до
моменту завершення розбирання об'єкта.

В розділі 6 договору зазначено, що
продавець зобов'язаний передати
покупцю об'єкт незавершеного
будівництва у встановлений в цьому
договорі термін; контролювати
виконання умов цього договору.

Розділом 7 передбачено
відповідальність покупця у разі
невиконання чи порушення умов цього
договору.

Усі спори, що виникають при виконанні
умов цього договору або у зв'язку з
тлумаченням його положень, вирішуються
шляхом переговорів. Якщо сторони не
досягли домовленості, то спір
передається на розгляд судових органів
у порядку, встановленому чинним
законодавством (розділ 10 договору).

У відповідності до розділу 11 зміни умов
цього договору здійснюються за
погодженням сторін згідно з
законодавством України. У разі
невиконання однією із сторін умов
цього договору він може бути
розірваний на вимогу іншої сторони за
рішенням суду або господарського суду,
а об'єкт незавершеного будівництва
повернутий у державну власність.

Згідно п. 13.1 цей договір підлягає
нотаріальному посвідченню, державній
реєстрації та реєстрації у
відповідному органі місцевої Ради
народних депутатів у місячний термін з
моменту підписання.

Договір купівлі-продажу під розбирання
об'єкта незавершеного будівництва -
котельня по АДРЕСА_1 за № 508 від 07.02.2006р.
підписаний сторонами, посвідчений
приватним нотаріусом Самбірського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі за № 395.

Також, 01.03.2006р. договір купівлі-продажу
№ 508 від 07.02.2006р. зареєстрований в
Самбірській РДА Львівської області.

На виконання умов договору
купівлі-продажу № 508 від 07.02.2006р.
сторони підписали акт прийому передачі
від 16.03.2006р., відповідно до якого
продавець передав, а покупець прийняв
проданий шляхом викупу об'єкт
незавершеного будівництва - котельню
по АДРЕСА_1 за ціною 8569,20 грн. в тому
числі ПДВ, відповідно до наказів
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області від 20.12.2005р. № 778 та від 04.02.2006р.
№ 53 (а.с.29).

27.06.2006р. та 04.07.2006р. позивач звертався до
відповідача з заявами про внесення
змін до договору купівлі-продажу № 508
від 07.02.2006р. в частині умови договору
про розбирання об'єкта приватизації та
пропонував замінити вказану умову
договору на добудову об'єкта
приватизації (а.с.78-78).

Рішенням виконавчого комітету
Бабинської сільської ради
Самбірського району Львівської
області № II від 16.02.2006р. надано ОСОБА_2
дозвіл на будівництво залу урочистих
подій в АДРЕСА_1 на об'єкті
незавершеного будівництва - котельні
(а.с.79).

В листі Самбірської РДА Львівської
області аз № 2/22-570/1 від 10.03.2006р. та в
листі Бабинської сільської ради за № 100
від 14.02.2008р., адресованих відповідачу,
висловлені прохання щодо
недоцільності розбирання
вищевказаного об'єкта незавершеного
будівництва з метою здійснення у
майбутньому реконструкції об'єкта під
соціально-культурні заклади та
створення додаткових робочих місць в
інфраструктурі житлового мікрорайону
(80-81).

25.12.2006р. сторонами підписано договір
про внесення змін та доповнень до
договору купівлі-продажу об'єкта
незавершеного будівництва - котельні
на АДРЕСА_1 під розбирання, за умовами
якого, зокрема, п. 5.3 договору викладено
в новій редакції: «Покупець
зобов'язаний добудувати об'єкт
незавершеного будівництва протягом
п'яти років без збереження первісного
призначення. Сторони при виконанні
умов договору купівлі-продажу
керуються чинним законодавством»
(а.с.30).

Договір від 25.12.2006р. підписаний
сторонами, посвідчений приватним
нотаріусом Самбірського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за № 4642.

21.08.2008р. між сторонами укладено договір
про внесення змін та доповнень до
договору купівлі-продажу об'єкта
незавершеного будівництва - котельні
на АДРЕСА_1, відповідно якого п.п. 1.1 та 5.3
договору №508 від 07.02.2006р. зі змінами від
25.12.2006р., викладено в новій редакції:
«Продавець зобов'язується передати у
власність покупця об'єкт незавершеного
будівництва - котельню, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2,
розміщений на земельній ділянці
Бісковицької сільської ради, а
покупець зобов'язаний прийняти
вказаний об'єкт незавершеного
будівництва і сплатити за нього ціну
відповідно до умов, що визначені в
цьому договорі. Покупець зобов'язаний
добудувати об'єкт незавершеного
будівництва протягом п'яти років за
цільовим призначення - зал урочистих
подій. Сторони при виконанні умов
договору купівлі-продажу керуються
чинним законодавством» (а.с.31).

Договір від 21.08.2008р підписаний
сторонами, посвідчений приватним
нотаріусом Самбірського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за № 2606.

Підставою звернення позивача до
місцевого господарського суду з даним
позовом слугувало те, що, на його думку,
укладені сторонами договори від
25.12.2006р. та від 21.08.2008р. про зміни та
доповнення до договору купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництва -
котельні по АДРЕСА_1 є недійсними, в
зв'язку із зміною ними істотних умов
первинного договору від 07.02.2006р.,
оскільки в додаткових договорах
відсутня експертна оцінка об'єкта в
цілому та несучих бетонних
конструкцій, зокрема, а без проведення
експертної оцінки відповідач не мав
права укладати оспорювані правочини.

12.03.2014р. відповідач подав в суд письмові
пояснення за № 14-11-01775 від 12.03.2014р., в
яких, звертає увагу на те, що позивач
пропустив строк на звернення до суду з
даним позовом, передбачений ст. 257 ЦК
України, та просить при вирішенні
даного спору застосувати наслідки
спливу позовної давності.

При винесенні постанови, колегія
суддів керувалася наступним:

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Особливості договору купівлі-продажу
окремих видів майна можуть
встановлюватись законом (ч.5 ст.656 ЦК
України).

В частині 7 статті 179 ГК України
зазначено, що господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з врахуванням вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

У відповідності до ч.1 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до матеріалів справи
предметом спору в даній справі є
визнання недійсними договорів про
внесення змін та доповнень до договору
купівлі-продажу об'єкта незавершеного
будівництва - котельні на АДРЕСА_1 від
25.12.2006р. та від 21.08.2008р., укладених на
підставі звернень позивача від 27.06.2006р.
та від 04.07.2006р., враховуючи звернення
Бабинської сільської ради від 14.02.2008р.,
Самбірської районної
держадміністрації від 10.03.2006р. та
рішення виконкому Бабинської
сільської ради від 16.02.2006р.

Як вже зазначалось вище, згідно умов
додаткового договору від 25.12.2006р.,
покупець зобов'язаний добудувати
об'єкт незавершеного будівництва
протягом п'яти років без збереження
первісного призначення (п.5.3). Договором
від 21.08.2008р. внесено зміни, згідно яких
покупець зобов'язаний добудувати
об'єкт незавершеного будівництва
протягом п'яти років за цільовим
призначенням - зал урочистих подій
(п.5.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
„Про особливості приватизації
об'єктів незавершеного будівництва" (в
редакції станом на 2006р.) приватизація
об'єктів незавершеного будівництва
здійснюється органами приватизації, у
тому числі за участю уповноважених
ними юридичних осіб шляхом: продажу на
аукціоні, за конкурсом; продажу шляхом
викупу за наявності одного покупця
безпосередньо цьому покупцеві із
забезпеченням ним умов приватизації
об'єкта; внесення об'єкта незавершеного
будівництва до статутного фонду
господарського товариства як внеску
держави з наступною приватизацією
акцій (часток, паїв) у порядку,
встановленому установчими документами
товариства та законодавством України,
після завершення будівництва
відповідного об'єкта; продажу під
розбирання.

Згідно ст. 15 Закону України „Про
особливості приватизації об'єктів
незавершеного будівництва" (в редакції
станом на 2006р.) у разі відсутності заяв
на приватизацію об'єкта незавершеного
будівництва, який повторно
пропонується для продажу на аукціоні,
за конкурсом або продажу іншими
способами, орган приватизації може
прийняти рішення про продаж об'єкта
незавершеного будівництва під
розбирання. Продаж об'єктів
незавершеного будівництва під
розбирання може бути визначений
органом приватизації як самостійний
спосіб приватизації без попередніх
пропозицій для продажу іншими
способами. Ціна продажу об'єкта
незавершеного будівництва в разі його
продажу під розбирання за рішенням
органу приватизації може визначатися
шляхом проведення незалежної оцінки.

Провівши аналіз оспорюваних договорів
та вищевказаних норм Закону України
„Про особливості приватизації
об'єктів незавершеного будівництва",
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що з укладенням цих правочинів сторони
фактично змінили спосіб приватизації
об'єкта незавершеного будівництва, що
суперечить вимогам наведеного Закону.

Порядок внесення змін до договорів
купівлі-продажу, укладених у процесі
приватизації, врегульовано Положенням
„Про внесення змін до договорів
купівлі-продажу державного майна",
затвердженого наказом ФДМУ від 29.10.1998р.
№2041 (чинного на момент укладення
оспорюваних договорів).

Відповідно до п.3.1 названого Положення
зміни до договорів купівлі-продажу
стосовно перенесення термінів на більш
пізній строк у порівнянні з терміном,
установленим договором, вносяться за
таких умов:

- достатня обґрунтованість
потреби внесення таких змін;

- недопущення зменшення фактичних
обсягів зобов'язань, яке може статися
внаслідок можливих протягом періоду їх
виконання інфляційних процесів.

В силу п.3.2, 3.3 Положення додаткова угода
має передбачати вартісний обсяг
кожного зобов'язання, який повинен бути
виконаний покупцем у змінений
додатковою угодою термін, що
розраховується за відповідною
формулою.

Зі змісту оспорюваного позивачем
договору від 26 грудня 2006 року про зміни
та доповнення до договору
купівлі-продажу об'єкта незавершеного
будівництва - котельні на АДРЕСА_1 під
розбирання випливає, що при його
укладенні сторонами наведених норм
Положення не було враховано.

Як вірно зазначив місцевий
господарський суд, наявна в матеріалах
справи копія висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 193
не може бути належним доказом
технічного стану об'єкта незавершеного
будівництва станом на час укладення
договору купівлі-продажу 2006р. та
оспорюваних договорів 2006 та 2008 років,
оскільки цей висновок датований 15.10.2013
р.

В силу ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно з частинами першою - п'ятою
статті 203 ЦК України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Разом з тим, враховуючи встановлений
судом факт порушення права позивача,
колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд обґрунтовано та
правомірно відмовив в задоволенні
позову з підстав пропуску позивачем
позовної давності, про застосування
якої заявлено відповідачем.

Згідно положень ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Частинами 3 та 4 ст. 267 ЦК України
передбачено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Предметом розгляду в даному спорі є
визнання недійсними укладених між
сторонами договорів від 25.12.2006р. та від
21.08.2008р. про внесення змін до договору
№508 від 07.02.2006р., відтак позивачу було
відомо про спірні договори з моменту їх
укладення так як він є стороною даних
правочинів. Тоді як позовна заява
датована 20.11.2013р., а подана до суду
26.11.2013р.

За таких обставин, даний позов заявлено
поза межами загального строку позовної
давності тривалістю в три роки.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України
апелянтами не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
правомірності заявлених ними вимог.

З огляду на вищенаведене, апеляційний
господарський суд вважає, що судом
першої інстанції вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
оцінку дослідженим доказам, прийнято
законне та обґрунтоване рішення у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому його слід залишити без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційних
скарг слід покласти на скаржників
згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду
Львівської області від 12.03.2014р. у справі
№914/4483/13 залишити без змін, а апеляційні
скарги - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд
Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя
Зварич О.В.

судді
Кордюк Г.Т.

Скрипчук О.С.