ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Справа № 910/19519/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.,

суддів: Мачульського
Г.М., Полянського А.Г.,

розглянувши

касаційну скаргу державного
підприємства національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі

відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" держаного

підприємства
національна атомна енергогенеруюча

компанія
"Енергоатом"

на постанову Київського
апеляційного господарського суду

від 04.03.2014 року

у справі № 910/19519/13
Господарського суду міста Києва

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Фінансово-

промислова
компанія "Атомстройсервіс"

до державного
підприємства національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі

відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" держаного

підприємства
національна атомна енергогенеруюча

компанія
"Енергоатом"

про стягнення 16
696,72 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Клімчук О.С. дов. 07.05.2014 р.,

відповідача - Шевченко І.О. дов. від
01.07.2013 р.

Розпорядженням Заступника секретаря
другої судової палати Вищого
господарського суду України від 12.05.2014
р. у зв'язку із виходом з відпустки
судді Кравчука Г.А. для розгляду
касаційної скарги у цій справі,
призначено колегію суддів у складі:
головуючий - Кравчук Г.А., судді -
Мачульський Г.М., Полянський А.Г.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 р. (суддя - Пригунова
А.Б. ) у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 р. (судді
- Баранець О.М., Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.)
рішення Господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 р. скасовано та
прийнято нове рішення. Позов
задоволено повністю. Стягнуто з
Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Фінансово-промислова компанія
"Атомстройсервіс" 2652,48 грн., 3% річних,
781,79 грн. інфляційних витрат, 13 262,45 пені,
1720,50 грн. судового збору. Стягнуто з
Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Фінансово-промислова компанія
"Атомстройсервіс" 860,25 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючиcь з постановою
апеляційного господарського суду,
державне підприємство національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" держаного
підприємства національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить її скасувати, мотивуючи
скаргу доводами про порушення судами
норм матеріального і процесуального
права, та залишити рішення місцевого
господарського суду в силі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові по
даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
17.09.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Фінансово-промислова компанія
"Атомстройсервіс" та Державним
підприємством "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" укладено договір
№ , за умовами якого позивач
зобов'язався поставити, а відповідач -
прийняти та оплатити автоматичні
вимикачі серії А-3700 виробництва НВ
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віра Лтд", Україна та
Відкритого акціонерного товариства
"Контактор", Російська Федерація для
Виробничого підприємства
"Південно-Українська АЕС" та
Виробничого підприємства "Рівненська
АЕС" Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом".

Відповідно до п. 4.2. договору оплата
поставленої продукції за
специфікацією № 1 здійснюється
відповідачем протягом 30 календарних
днів після підписання акту
приймання-передачі поставленої партії
товару. Оплата поставленого товару за
специфікацією № 2 у розмірі 522 480 грн.
здійснюється відповідачем протягом 30
календарних днів після підписання акту
приймання-передачі поставленої партії
товару, оплата 223 569,60 грн. - здійснюється
відповідачем у січні 2013 року після
підписання акту приймання-передачі
поставленої партії товару.

Згідно з п. 4.3. договору оплата
продукції здійснюється відвідачем за
наявності фінансування відповідно до
затвердженого фінансового плану. У
разі невиконання відповідачем умов
оплати за договором внаслідок
відсутності цільового фінансування
відповідач звільняється від
відповідальності щодо сплати будь-яких
фінансових санкцій (пеня, штраф тощо),
пов'язаних з недотриманням термінів
оплати продукції.

Відповідно до специфікацій № 1 та № 2
термін поставки за договором №
від 17.09.2012 р. - 60 днів з дати укладання
договору.

Позивачем було здійснено поставку
обумовленого договором № від
17.09.2012 р. товару на загальну суму 832 485, 60
грн., що підтверджено актами
приймання-передачі ТМЦ № 04-317 від 22.10.2012
р. та ТМЦ № 041-28/16 від 28.11.2012 р., копії яких
містяться в матеріалах справи.

17.07.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією № 1428 від
16.07.2013 р. про сплату 3 % річних,
інфляційних втрат та пені за
прострочення виконання грошових
зобов'язань за договором № від
17.09.2012 р.

Відповідачем було порушено умови
договору № від 17.09.2012 р. щодо
оплати поставленого товару, у зв'язку з
чим ТОВ "Фінансово-промислова компанія
"Атомстройсервіс" заявлено вимоги про
стягнення 2652, 48 грн. - 3 % річних, 781,79 грн. -
інфляційних втрат та 13 262, 45 грн. - пені
за прострочення виконання грошових
зобов'язань.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
вставлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

За умовами договору № від 17.09.2012
р. передумовою здійснення відповідачем
оплати є наявність фінансування
Державного підприємства Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" Державного
підприємства Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків. Прострочення
боржника не настає, якщо зобов'язання
не може бути виконане внаслідок
прострочення кредитора.

Відповідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Апеляційний господарський суд
зобов'язував відповідача надати докази
відсутності цільового фінансування (п.
4.3 договору № від 17.09.2012 року),
однак будь - яких доказів відповідачем
не було надано.

Апеляційним господарським судом
обґрунтовано зазначено, що документи
щодо відсутності цільового
фінансування можуть бути тільки у
відповідача.

Враховуючи викладене, суд стягнув з
відповідача на користь позивача 2 652,48
грн. 3% річних, 781,79 грн. інфляційних
витрат та 13 262,45 грн. пені.

Колегія суддів відзначає, що
відповідно до приписів ст. ст. 45, 47, 43 ГПК
України судові рішення приймаються
судом за результатами обговорення усіх
обставин справи та за умови здійснення
за своїм внутрішнім переконанням
оцінки доказів, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Разом з цим, колегія суддів не
погоджується з висновком про
правомірність нарахування пені за
несвоєчасне порушення грошових
зобов'язань.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 547 ЦК України, правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Оскільки договором не була передбачена
відповідальність за порушення саме
грошового зобов'язання, апеляційний
господарський суд безпідставно
стягнув з відповідача 13 262,45 грн. пені.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати
постанову апеляційного господарського
суду в частині стягнення 13 262,45 грн. пені
та прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову в цій частині.

В судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини
постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного
підприємства національна атомна
енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" в особі
відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" держаного підприємства
національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 у справі
№ 910/19519/13 Господарського суду міста
Києва скасувати в частині стягнення 13
262,45 грн. пені та прийняти нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 у справі
№ 910/19519/13 залишити без змін.

Головуючий суддя Г.А.
Кравчук

Судді
Г.М. Мачульський

А.Г. Полянський