м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2032/14 19.05.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю Завод низьковольтної
апаратури "Лідер Електрик"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Техавтоком"

про стягнення 99.374,25 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Білостоцька О.О. - за
довіреністю від 08.01.2014 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю Завод низьковольтної
апаратури "Лідер Електрик" звернулося
до Господарського суду міста Києва із
позовною заявою від 05.02.2014 № 34/14 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Техавтоком" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 99.374,25 грн.

Суть спору: позовні вимоги мотивовані
тим, що позивач на підставі укладеного
сторонами договору поставки від 19.06.2013
№ б/н перерахував на користь
відповідача грошові кошти в сумі 99.374,25
грн в якості попередньої оплати товару,
проте цей товар відповідачем у
передбачений договором строк
поставлений не був. У зв'язку із
наведеною обставиною, позивач
звертався до відповідача із вимогою
про повернення попередньої оплати,
проте вимога залишена відповідачем без
відповіді та виконання.

З огляду на вищенаведені обставини,
позивач звернувся до господарського
суду за захистом свого порушеного
права шляхом стягнення з відповідача
суми попередньої оплати в розмірі 99.374,25
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю Завод низьковольтної
апаратури "Лідер Електрик" прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі № 910/2032/14.

Винесені судом ухвали у даній справі
надсилалися відповідачеві на адресу
його місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а тому, в
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач повідомлений судом про
дату, час та місце розгляду даної
справи належним чином.

Відповідач правом наданим ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України не скористався, відзиву на
позов від останнього до суду не
надійшло. Відповідно до положень
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідач свого представника в жодне
судове засідання не направив,
обґрунтованих пояснень з цього приводу
до суду від відповідача не надходило.

В судовому засіданні 19 травня 2014 року
судом оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні у
матеріалах даної справи докази,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю Завод низьковольтної
апаратури "Лідер Електрик", як покупцем,
(далі - позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Техавтоком", як постачальником, (далі -
відповідач) укладено договір поставки
від 19.06.2013 № б/н (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору,
відповідач зобов'язується поставити, а
позивач зобов'язується прийняти і
оплатити продукцію, в кількості,
асортименті та за цінами, узгодженими
сторонами Договору у специфікаціях
(додатках) до Договору (далі - товар) (п.
1.1 Договору).

Датою поставки товару за
кількістю/асортиментом, вважається
дата вказана у видатковій накладній
відповідача, яка передається
позивачеві (п. 4.6 Договору).

Виходячи зі Специфікації № 1 укладеної
сторонами до Договору (далі -
Специфікація № 1), відповідач
зобов'язався поставити позивачеві
товар, загальна вартість якого складає
198.748,50 грн.

У п. 1 Специфікації № 1 визначені такі
умови оплати: 1) 30 % передоплати; 2) 20 % - на
протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту
поставки товару на територію України,
м. Київ; 3) останні 50 % - на протязі 14
(чотирнадцяти) календарних днів з
моменту підписання видаткової
накладної позивачем.

Поставка товару згідно Специфікації №
1 здійснюється на протязі 10 (десяти)
робочих днів з моменту отримання
авансового платежу у розмірі 30 %
вартості товару (п. 3 Специфікації № 1).

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), які повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору (ст. 526
Цивільного кодексу України), а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин,
останні є відносинами з поставки
товару, відтак, права і обов'язки сторін
визначаються, у тому числі, положеннями
глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх
грошових зобов'язань за Договором, 02
вересня 2013 року здійснив на користь
відповідача попередню оплату товару в
сумі 59.624,55, що складає 30 % від загальної
вартості товару, а також 12 вересня 2013
року перерахував відповідачеві
грошові кошти в сумі 39.749,70 грн, що
складає 20 % загальної вартості товару.
Наведені фактичні обставини
підтверджуються виписками з поточного
рахунку позивача, які наявні в
матеріалах справи у вигляді
засвідчених копій.

Беручи до уваги факт здійснення
позивачем попередньої оплати в розмірі
30 % від загальної вартості товару та
умови, визначені у п. 3 Специфікації № 1,
відповідач зобов'язаний поставити
товар 16 вересня 2013 року, включно.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок допущенного з боку
відповідача порушення у його
зобов'язанні за Договором, відповідач у
термін, визначений в. п. 3 Специфікації
№ 1, товар позивачеві не поставив.
Враховуючи наведену обставину, позивач
24 березня 2014 року надіслав
відповідачеві лист від 13.01.2014 № 13/14,
згідно якого вимагав від відповідача
повернення суми попередньої оплати
товару в розмірі 99.374,25 грн. Проте,
вказана вимога залишена відповідачем
без виконання.

З урахуванням наведених вище фактичних
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю, з
урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу
України встановлено, що продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК
України).

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України
якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Суд відзначає, жодного підтвердження
щодо факту поставки відповідачем
позивачеві товару або повернення
останньому суми попередньої оплати у
розмірі 99.374,25 грн, сторонами спору суду
не надано.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи сукупність фактичних
обставин даної справи, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача суми
попередньої оплати товару в розмірі
99.374,25 грн є правомірною та такою, що
підлягає задоволенню повністю, з тих
підстав, що факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином останнім
доведено, документально підтверджено,
і в той же час відповідачем жодними
доказами не спростовано.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та
статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю Завод низьковольтної
апаратури "Лідер Електрик"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Техавтоком" (04112, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Оранжерейна, буд. 1-"А"; ідентифікаційний
код 31628912, з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю Завод низьковольтної
апаратури "Лідер Електрик" (69041, м.
Запоріжжя, Ленінський район, вул.
Вавілова, буд. 19, квартира 15;
ідентифікаційний код 35036863, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) основну заборгованість в сумі
99.374,25 (дев'яносто дев'ять тисяч триста
сімдесят чотири) грн 25 коп.; витрати по
сплаті судового збору в сумі 1.987,49 (одна
тисяча дев'ятсот вісімдесят сім) грн 49
коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26 травня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац