донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

03.06.2014 справа №908/887/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів :

Головуючого:Кододова О.В. СуддівГези
Т.Д., Радіонової О.О.при секретарі:
Коломієць С.О. за участю
представників сторін: від позивача - не
з»явився від відповідача - Ємельянов
І.В. (за довіреністю)розглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізьке підприємство по
забезпеченню матеріальними ресурсами
«Ресурс-Інвест», м. Запоріжжя на ухвалу
господарського судуЗапорізької
області від16.04.2014року у справі№908/887/14
(Суддя Хуторной В.М.)за позовом до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізьке
підприємство по забезпеченню
матеріальними ресурсами
«Ресурс-Інвест»,м.Запоріжжя Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
м. Київ пророзірвання
кредитного договору. ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізьке підприємство по
забезпеченню матеріальними ресурсами
«Ресурс-Інвест», м. Запоріжжя
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», м. Київ про розірвання
кредитного договору №04/08/06-КЛТ від
13.03.2006року.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014 р. справу
передано за підсудністю до
господарського суду м. Києва. Ухвала
прийнята з посиланням на ст. ст. 15, 17
Господарського процесуального кодексу
України і мотивована тим, що розділом 3
Кредитного договору були встановлені
взаємні права та зобов'язання сторін,
отже, Кредитний договір, який позивач
просить розірвати, відноситься до
двосторонніх договорів і є підставою
для виникнення у контрагентів взаємних
зустрічних зобов'язань, тобто є
двостороннім зобов'язанням, що
вбачається як з визначення кредитного
договору як такого, так із положень
договору, який позивач просить
розірвати. Такої ж позиції
дотримується й Вищий господарський суд
України у постанові від 09.10.2012 р. у
справі № 5016/480/2012.

Місцевий господарський суд зазначив
що, якщо зобов'язаною за договором є
кожна із сторін, справа розглядається
господарським судом за
місцезнаходженням відповідача
(зазначена правова позиція відображена
в постанові Вищого господарського суду
України від 22.10.2013 р. по справі №
02-24/901/1979/13).

Не погодившись з ухвалою суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізьке
підприємство по забезпеченню
матеріальними ресурсами
«Ресурс-Інвест», м.Запоріжжя
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Запорізької
області від 16.04.2014р. по справі №908/887/14 та
прийняти постанову про повернення
справи на розгляд до господарського
суду Запорізької області.

Апелянт зазначає, що предметом спору
є розірвання кредитного договору на
виконання умов якого позивач повинен
сплатити певні грошові кошти, а отже,
позовні вимоги повинні бути розглянуті
за правилами передбаченими ст.15 ГПК
України, а саме у господарському суді
Запорізької області.

Апелянт також зазначив, що відповідно
до п.8 кредитного договору, юридичні
адреси та реквізити сторін,
передбачено, в тому числі, і юридичну
адресу Запорізької філії ВАТ
«Кредитпромбанк», додатковими угодами
змін до вказаного пункту не вносилося.

Крім того апелянт зазначив, що у
позивача відсутня і непередбачена ні
законом, ні договором потреба
особистої явки на юридичну адресу
відповідача для виконання свого
зобов'язання. Згідно чинного
законодавства, що регулює правила
грошових переказів, кожна фізична та
юридична особа, в тому числі і позивач
може здійснити грошовий переказ або
з»явитися до найближчої банківської
установи, в тому числі розташованої за
місцем реєстрації позивача у м.
Запоріжжя, для виконання свого
зобов'язання.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу від 02.06.2014року (вхід.№02-48/4543)
просить в задоволенні апеляційної
скарги відмовити, ухвалу
господарського суду Запорізької
області залишити без змін.

Позивач не скористався правом участі
представника в судовому засіданні
апеляційної інстанції, у відповідності
до ст. 98 Господарського процесуального
кодексу України про час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Згідно зі ст. 75, 99 ГПК
України, скаргу розглянуто за наявними
матеріалами, які є достатніми для
розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.ст.101,106
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень та ухвал
місцевого господарського суду в
повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, ст.43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції встановила.

ТОВ «ЗПЗМР «Ресурс-Інвест»
звернулось до господарського суду
Запорізької області з позовом про
розірвання кредитного договору №
04/08/06-КЛТ від 13.03.2006р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
подальше виконання кредитного
договору № 04/08/06-КЛТ від
13.03.2006 р. в умовах падіння курсу гривні
відносно долара США позбавляє позивача
того, на що він розраховував при
укладенні договору, що може призвести
до його банкрутства та ліквідації.
Зазначає, що окремі положення
укладеного між сторонами договору не
відповідають в повній мірі положенням
діючого законодавства. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на
ст. ст. 12, 20 ГК України, ст. 652 ЦК України,
ст. ст. 1, 15, 54, 57, 61 ГПК України.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014 р. справу
передано за підсудністю до
господарського суду м. Києва. Ухвала
прийнята з посиланням на ст. ст. 15, 17
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, за
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 22 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
місцеві господарські суди розглядають
справи, що виникають із господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності.

Місцеві господарські суд розглядають у
першій інстанції усі справи,
підвідомчі господарським судам (ст. 13
Господарського процесуального кодексу
України). Територіальна підсудність
справ господарському суду визначена
статтею 15 Господарського
процесуального кодексу України.

Предметом спору у справі №908/887/14 є
розірвання кредитного договору
№04/08/06-КЛТ від 13.03.2006року.

Згідно з частиною 1 ст. 15
Господарського процесуального кодексу
України, справи у спорах, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
господарських договорів, справи у
спорах про визнання договорів
недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.

Статтею 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Отже, кредитний договір, який позивач
просить розірвати, відноситься до
двосторонніх (частини 2 та 3 ст. 626 ЦК
України) і є підставою для виникнення у
контрагентів взаємних зустрічних
зобов'язань.

Разом з тим, відповідно до ст. 510
Цивільного кодексу України, якщо кожна
із сторін у зобов'язанні має одночасно
і права і обов'язки, вона вважається
боржником у тому, що вона зобов'язана
вчинити на користь другої сторони, і
одночасно кредитором у тому, що вона
має право вимагати від іншої сторони.

За таких обставин, правомірним є
висновок місцевого господарського
суду, що Розділом 3 Кредитного договору
були встановлені взаємні права та
зобов'язання сторін, отже, Кредитний
договір, який позивач просить
розірвати, відноситься до двосторонніх
договорів і є підставою для виникнення
у контрагентів взаємних зустрічних
зобов'язань, тобто є двостороннім
зобов'язанням, що вбачається як з
визначення кредитного договору як
такого, так із положень договору, який
позивач просить розірвати. Якщо
зобов'язаною за договором є кожна із
сторін, справа розглядається
господарським судом за
місцезнаходженням відповідача .

Відповідно до ст. 17 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
справа не підсудна даному
господарському суду, матеріали справи
надсилаються господарським судом за
встановленою підсудністю, про що
виноситься ухвала.

Твердження апелянта про те що,
відповідно до п.8 кредитного договору,
юридичні адреси та реквізити сторін,
передбачено, в тому числі, і юридичну
адресу Запорізької філії ВАТ
«Кредитпромбанк», додатковими угодами
змін до вказаного пункту не вносилося.
У позивача відсутня і непередбачена
ні законом, ні договором потреба
особистої явки на юридичну адресу
відповідача для виконання свого
зобов'язання. Згідно чинного
законодавства, що регулює правила
грошових переказів, кожна фізична та
юридична особа, в тому числі і позивач
може здійснити грошовий переказ або
з»явитися до найближчої банківської
установи, в тому числі розташованої за
місцем реєстрації позивача у м.
Запоріжжя, для виконання свого
зобов'язання, не приймаються судовою
колегією до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 20.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суд
України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам"
територіальна підсудність справи за
участю відособленого підрозділу
юридичної особи визначається
відповідно до вимог статті 15 ГПК за
місцем знаходження відособленого
підрозділу, якому надано право
здійснювати повноваження сторони від
імені юридичної особи. При цьому
господарським судам слід також
враховувати, що, оскільки відособлений
підрозділ юридичної особи діє у межах
наданих йому повноважень, то подання
позову за місцем знаходження цього
підрозділу правомірне лише тоді, коли
спір випливає саме з його діяльності. У
разі відсутності у відособленого
підрозділу відповідних повноважень
та/або коли спір не пов'язаний з
діяльністю цього підрозділу, позовні
матеріали або справа надсилаються за
підсудністю до господарського суду за
місцем знаходження юридичної особи.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
зазначає що, позов заявлено саме до
юридичної особи - Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
м. Київ, як єдиного відповідача.

Відтак є вірним висновок місцевого
господарського суду, з яким
погоджується апеляційна інстанція, що
місцезнаходженням ПАТ Дельта Банк»
(відповідача) є адреса: м. Київ,
вул. Щорса, буд. 36-Б, - дана справа не
підсудна господарському суду
Запорізької області та підлягає
надісланню за встановленою
підсудністю до господарського суду
м. Києва.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що ухвала
господарського суду Запорізької
області від 16.04.2014року по справі
№908/887/14 підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізьке підприємство по
забезпеченню матеріальними ресурсами
«Ресурс-Інвест», м. Запоріжжя - без
задоволення.

Результати апеляційного
провадження у справі №908/887/14
проголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізьке підприємство по
забезпеченню матеріальними ресурсами
«Ресурс-Інвест», м. Запоріжжя на ухвалу
господарського суду Запорізької
області від 16.04.2014року по справі
№908/887/14 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014року по
справі №908/887/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
до Вищого господарського суду України
у касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий
Кододова О.В.

Судді:
Геза Т.Д.

Радіонова О.В.

Надруковано 5 екз.: 1-позивачу,
1-відповідачу; 1-у справу, 1-ДАГС, 1-ГСЗО