ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.14р. Справа № 904/1456/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК", м.
Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 43 751,15 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Артьомова Ю.С.,
довіреність № 1145-О від 19.04.2013 року,
представник;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №
б/н від 14.04.2014 року, представник;

за участю: ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_3
ОСОБА_5

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
№ б/н від 09.03.2011 року у сумі 43 751,15 грн., з
яких: 16 131,55 грн. - заборгованість за
кредитом, 16 748,65 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 7
967,35 грн. - пеня, 2 903,60 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом. Судовий збір у
сумі 1 827,00 грн. позивач просить покласти
на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані наступним.

09.03.2011 року відповідачем було підписано
заяву про відкриття поточного рахунку,
відповідно до якої останній приєднався
до Умов та правил надання банківських
послуг, Тарифів банку, що розміщені у
мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.,
які разом складають договір
банківського обслуговування № б/н від
31.10.2011 року. На виконання умов договору
банківського обслуговування № б/н від
31.10.2011 року позивач надав відповідачу
кредитний ліміт у сумі 18 000,00 грн. зі
сплатою річних за користування
кредитом: у разі обнулення дебетового
сальдо в одну з дат з наступного 20-го до
25-го числа місяця - за ставкою 0% річних;
у разі обнулення дебетового сальдо
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню - за ставкою 24%
річних; у випадку непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня - за ставкою 48% річних.

Позивач зазначає, що відповідач
належним чином умови договору
банківського обслуговування № б/н від
09.03.2011 року не виконав, у зв'язку з чим у
нього станом на 20.12.2013 року виникла
заборгованість у сумі 43 751,15 грн., з яких:
16131,55 грн. - заборгованість за кредитом,
16748,65 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 7 967,35 грн. -
пеня, 2 903,60 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позову з
наведених у ньому підстав.

Відповідач у відзиві на позов просить
відмовити у задоволенні позовних вимог
з огляду на наступне.

Відповідач наполягає, що між сторонами
не було укладено кредитного договору.
Отже, умови і строки надання кредиту,
відсотки за користування коштами,
відповідальність за порушення
зобов'язання не обговорювались. За
таких обставин, на думку відповідача, у
позивача немає законних підстав для
стягнення заборгованості по процентам
за користування кредитом, комісії за
користування кредитом та пені, щодо
якої відповідач просить також
застосувати строк позовної давності.

Не заперечуючи проти отримання від
позивача коштів у сумі 16 131,55 грн.,
відповідач, разом з цим, стверджує про
відсутність встановленого строку
стосовно їх повернення, тому вважає цей
строк не порушенимі. Крім того,
відповідач стверджує про припинення
його зобов'язань з повернення вказаних
коштів шляхом передання банку
відступного, посилаючись при цьому на
акт від 27.06.2012 року прийому автомобіля
ВАЗ-2107, дн НОМЕР_4, 1990 року випуску, номер
кузова НОМЕР_5

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав відзив на
позовну заяву з наведених у ньому
підстав.

05.05.2014 року відповідач подав клопотання
про призначення судової експертизи для
визначення станом на 27.06.2012 року
середньої ринкової вартості
автомобіля, аналогічного автомобілю
ВАЗ 2107, рік випуску - 1990, колір -
світло-сірий, тип ТЗ - седан, шасі (кузов,
рама, коляска) - НОМЕР_5, реєстраційний
номер - НОМЕР_4, переданого за актом від
27.06.2012 року. Проведення експертизи
просить доручити Дніпропетровському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Представник позивача проти
задоволення зазначеного клопотанння
заперечує з підстав недоцільності
проведення такої експертизи.

Розгляд справи призначався на 31.03.2014
року, 15.04.2014 року, 23.04.2014 року, 05.05.2014 року,
14.05.2014 року.

У судовому засіданні 14.05.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2011 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
Клієнт, Відповідач) і Публічним
акціонерним товариством Комерційний
Банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк, Позивач)
було підписано заяву про відкриття
поточного рахунку № НОМЕР_6 та картку
із зразком підпису, оригінал якої за
клопотанням представника відповідача
було витребувано та оглянуто у
судовому засіданні 14.05.2014 року.

Згідно вказаної заяви відповідач
приєднався до "Умов та правил надання
банківських послуг" (далі - Умови),
Тарифів банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом
із заявою складають договір
банківського обслуговування від 09.03.2011
року (далі - Договір) та взяв на себе
зобов'язання виконувати умови
Договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок НОМЕР_6 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку банку і клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг"
(далі - Умови).

Згідно з пунктом 3.18.1.16 Умов під час
укладання договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта (відповідача у справі) до "Умов
і правил надання банківських послуг"
(або у формі "Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки із
зразками підписів і відбитка печатки"
або у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк/Інтернет
клієнт-банк, або у формі обміну
паперовою або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі), банк і
клієнт допускають використання
підписів клієнта у вигляді
електронно-цифрового підпису та/або
підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод, таким чином,
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис" визначає,
що електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639
Цивільного кодексу України, якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.18.1.1 Умов передбачено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або у письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) (п. 3.18.1.8 Умов).

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подачі клієнтом
до банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного Ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами (пункт 3.18.6.1 Умов).

На виконання умов договору № б/н
банківського обслуговування від 09.03.2011
року Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк" надавалися Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти
у межах встановленого ліміту у сумі 18
000,00 грн., які використовувалися
Клієнтом, що підтверджується
банківською випискою з рахунку №
НОМЕР_6 (а.с. 56 - 59 том 1).

Відповідно до розділу 3.18.4 Умов за
користування кредитом у період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку клієнта при закритті
банківського дня клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом із
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48 %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, клієнт сплачує
банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.1.17 Умов при
перерахуванні клієнтом з поточного
рахунку коштів за рахунок кредитного
ліміту на будь-які рахунки або
пластикові картки, утримувачем яких є
сам власник поточного рахунку або
пов'язані з ним фізичні особи (за
виключенням зарахувань заробітної
плати), із суми кожного проведеного за
рахунок кредитного ліміту
перерахувань, стягується комісійна
винагорода у розмірі 3% від суми
перерахувань.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
належним чином умови договору № б/н
банківського обслуговування від 09.03.2011
року не виконала, у зв'язку з чим
позивачем нарахована та заявлена до
стягнення станом на 20.12.2013 року
заборгованість за кредитом у сумі 16 131,55
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 16 748,65 грн.,
пеня у сумі 7 967,35 грн., заборгованість по
комісії за користуванням кредитом у
сумі 2 903,60 грн.

Причиною виникнення спору є неналежне
виконання відповідачем умов договору
№б/н банківського обслуговування від
09.03.2011 року в частині своєчасного
повернення кредиту, сплати відсотків
за користування кредитом, комісії та
пені за прострочення виконання
зобов'язань.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (стаття 1054
Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором
(стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов, банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Позивачем заявлена до стягнення з
відповідача заборгованість за
кредитом у сумі 16131,55 грн. станом на
20.12.2013 року, заборгованість по
процентам за користування кредитом у
сумі 16 748,65 грн. за період з 29.03.2011 року по
20.12.2013 року, заборгованість по комісії
за користуванням кредитом у сумі 2 903,60
грн. за період з 01.06.2011 року по 20.12.2013
року.

З огляду на приписи умов договору № б/н
банківського обслуговування від 09.03.2011
року та "Умов та правил надання
банківських послуг" строк повернення
кредиту у сумі 16131,55 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 16 748,65 грн.,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом у сумі 2 903,60 грн.
є таким, що настав.

Позивач не заперечує отримання коштів
у сумі 16 131,55 грн., користування ними, що
з огляду на встановлені обставини є
кредитом. Належних та допустимих
доказів сплати заборгованості за
кредитом у сумі 16 131,55 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у сумі 16 748,65 грн.,
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом у сумі 2 903,60 грн.
відповідач суду не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Заперечення відповідача про
припинення зобов'язань з повернення
кредитних коштів шляхом передання
відступного не відповідають дійсним
обставинам справи та не узгоджуються з
чинним законодавством.

Відповідно до статті 600 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється за згодою сторін
внаслідок передання боржником
кредиторові відступного (грошей,
іншого майна тощо). Розмір, строки й
порядок передання відступного
встановлюються сторонами.

Отже, передання відступного - це така
підстава припинення зобов'язання, яка
полягає в передані майна, грошей, робіт,
послуг, інших благ взамін його
виконання, заснована на домовленості
сторін зобов'язання, відповідно до якої
встановлюється розмір, строки і
порядки такої заміни, які за своєю
суттю є істотними умовами.

Оскільки розмір відступного
встановлюється сторонами, він не
обов'язково повинен збігатися з
розміром виконання за зобов'язанням.

Згідно з частиною другою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
серед яких (окрім іншого) - договори та
інші правочини.

Таким чином, відступне є правочином і
на нього поширюються усі нормативні
вимоги, які визначають правовий режим
правочинів.

Статтею 205 Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 208 Цивільного кодексу України
правичини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статтею 206 цього
Кодексу, укладаються у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмові формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони (частина перша
статті 207 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 626, 628 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638
Цивільного кодкексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх уістотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Частиною першою статті 636 Цивільного
кодексу України передбачена
можливість укладення договору на
користь третьої особи.

На підтвердження передання
відступного відповідачем надані суду
наступні докази:

акт від 27.06.2012 року приймання
автомобіля ВАЗ-2107, д/н знак НОМЕР_4, 1990 р.
випуску, номер кузова НОМЕР_5, тип
кузова - седан, колір - світло-сірий,
підписаний між власником цього
автомобіля ОСОБА_5 - дочкою відповідача
у справі та співробітником позивача -
ОСОБА_7 (а.с. 86 том 1);

нотаріально посвідчена довіреність
від 09.08.2012 року строком до 09.08.2015 року на
розпорядження транспортним засобом,
видана ОСОБА_5 Публічному акціонерному
товариству комерційному банку
"Приватбанк" на право бути
представником в державних та інших
підприємствах при вирішенні питань,
пов'язаних з відчуженням (продажем або
обміном), користування (за цільовим
призначенням) як на території України
так і за її межами.

На час розгляду справи вказаний
автомобіль не реалізований та
знаходиться у володінні позивача у
справі, що підтверджується довідкою
його представника від 05.05.2014 року (а.с. 90
том 1).

Зазначені документи не свідчать про
досягнення сторонами домовленості про
повне чи часткове припинення кредитних
зобов'язань відповідача у справі
шляхом передання відступного. Розмір,
строки й порядок його передання, що є
істотними умовами для такого договору,
не визначені, у зв'язку з чим правові
підстави вважати про укладення
договору про припинення грошового
зобов'язання відповідача ОСОБА_9 за
спірним кредитним договором відсутні.

За викладеного є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості по кредиту у сумі 16 131,55
грн. станом на 20.12.2013 року,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у сумі 16 748,65 грн.
за період з 29.03.2011 року по 20.12.2013 року,
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом у сумі 2 903,60 грн.
за період з 01.06.2011 року по 20.12.2013 року.

Згідно з частиною першою статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(стаття 548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись відповідно до
договору неустойкою (штрафом, пенею).
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми не своєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.18.5.1 Умов при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. У випадку
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3 від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Позивачем розрахована та заявлена до
стягнення пеня за прострочення
виконання зобов'язання у сумі 7 967,35 грн.
за період з 16.06.2011 року по 20.12.2013 року.

Пеня нарахована відповідно до умов
договору та підлягає стягненню з
відповідача.

Заява відповідача про застосування
терміну позовної давності щодо
стягнення неустойки задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

За змістом статей 257, 258 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною першою статті 259 Цивільного
кодексу України позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 3.18.5.7. Умов строки позовної
давності за вимогою про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів встановлюються сторонами
тривалістю п'ять років.

За вказаних обставин, враховуючи
період розрахунку пені (з 16.06.2011 року по
20.12.2013 року) та дату звернення позивача
з позовом до суду - 07.03.2014 року (а.с. 2 том
1), строк позовної давності для вимог
про стягнення пені не сплинув.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума 43 751,15
грн. (заборгованість за кредитом у сумі
16 131,55 грн. + заборгованість по процентам
за користування кредитом у сумі 16 748,65
грн. + пеня у сумі 7 967,35 грн. +
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом у сумі 2 903,60 грн.
= 43 751,15 грн.).

Заявлене клопотання відповідача про
призначення судової експертизи не
обумовлюється необхідністю
встановлення дійсних обставин у справі
для вирішення спору по суті, що
підтверджується викладеним.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача у сумі 1 827,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570)
заборгованість за кредитом у сумі 16 131,55
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 16 748,65 грн.,
пеню у сумі 7 967,35 грн., заборгованість по
комісії за користуванням кредитом у
сумі 2 903,60 грн., судовий збір у сумі 1 827,00
грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19.05.2014 року.

Суддя І.І. Колісник