ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року Справа № 914/1244/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Палій
В.В. (доповідач)

розглянув касаційні скарги дочірнього
підприємства "Вінницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (далі - ДП
"Вінницький облавтодор"), м. Вінниця;
дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (далі - ДП
"Кіровоградський облавтодор"), м.
Кіровоград,

на постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014

за заявою Шевченківського відділу
держаної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (далі - Шевченківський ВДВС
Львівського міського управління
юстиції), м. Львів,

про зміну способу та порядку виконання
рішення

у справі № 914/1244/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА"
(далі - ТОВ "ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА"), м. Київ,

до приватного підприємства "ВАЛЬДЕС"
(далі - ПП "ВАЛЬДЕС"), м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛЬТА БРОК" (далі -
ТОВ "АЛЬТА БРОК"), м. Київ,

про стягнення 1 700 000,00 грн.

Судове засідання проведено за участю
представників:

ТОВ "ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА" - Гойдик В.М.
предст. (дов. від 26.03.2014)

ПП "ВАЛЬДЕС" - Домашовець
Р.С. предст. (дов. від 24.02.2014)

ТОВ "АЛЬТА БРОК"- не з'явився

ДП "Вінницький облавтодор" - Марейчик
С.С. предст. (дов. від 16.04.2014),

Штейко
Ю.В. предст. (дов. від 16.04.2014)

ДП "Кіровоградський облавтодор" -
Федіченко О.П. предст. (дов. від

08.01.2014), Кукуруза
В.В. предст. (дов. від 02.06.2014)

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Шевченківський ВДВС Львівського
міського управління юстиції звернувся
до господарського суду Львівської
області із заявою від 01.10.2013 № 31235 (з
урахуванням заяви про уточнення від
01.11.2013 № 32363) про зміну способу та
порядку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13 за
позовом ТОВ "ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА" до ПП
"ВАЛЬДЕС" про стягнення 1 700 000,00грн.
заборгованості та 34 000,00грн. судового
збору шляхом звернення стягнення на
грошові кошти, належні боржнику від ДП
"Вінницький облавтодор" у сумі 727
635,42 грн. та ДП "Кіровоградський
облавтодор" у сумі 936 764,12грн., що
знаходяться на рахунках, належних цим
юридичним особам в установах банків та
інших фінансових установах.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 05.11.2013 (суддя
Матвіїв Р.І.) заяву Шевченківського
ВДВС Львівського міського управління
юстиції задоволено, змінено спосіб та
порядок виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13,
шляхом звернення стягнення на грошові
кошти, належні боржнику від ДП
"Кіровоградський облавтодор" у сумі 936
764,12грн. та ДП "Вінницький облавтодор" у
сумі 743 635,42 грн., що знаходяться на
рахунках, належних цим особам, в
установах банків та інших установах.

Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
06.03.2014 (судді Галушко Н.А. - головуючий,
Гриців В.М., Орищин Г.В.) задоволено
частково апеляційні скарги ДП
"Вінницький облавтодор" та ДП
"Кіровоградський облавтодор". Ухвалу
господарського суду Львівської
області від 05.11.2013 скасовано. Заяву
Шевченківського ВДВС Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13
задоволено частково. Змінено спосіб та
порядок виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13 за
позовом ТОВ "ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА" до ПП
"ВАЛЬДЕС", за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача ТОВ
"АЛЬТА БРОК", про стягнення 1 700 000, 00грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу та 34 000, 00 коп.
сплаченого судового збору, що
перебуває на примусовому виконанні у
Шевченківському відділі державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на
підставі судового наказу у даній
справі від 21.06.2013 року (ВП № 824659) шляхом
звернення стягнення на грошові кошти,
належні боржнику від ДП
"Кіровоградський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України () у сумі 810 753,54грн. та ДП "Вінницький
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України
() у сумі 727 635,42грн., що
знаходяться на рахунках, належних цим
юридичним особам в установах банків та
інших установах.

Постановою суду апеляційної
інстанції ухвалу суду першої інстанції
скасовано виключно через допущені у
розгляді даної заяви порушення норм
процесуального права. При цьому в
мотивувальній частині постанови
апеляційний суд дійшов висновку, що
судом першої інстанції правомірно було
задоволено заяву про зміну способу та
порядку виконання рішення у справі
№ 914/1244/13.

У касаційних скаргах ДП "Вінницький
облавтодор" та ДП "Кіровоградський
облавтодор" просять постанову суду
апеляційної інстанції скасувати в
частині задоволення заяви
Шевченківського ВДВС Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13.

У відзивах на касаційні скарги ТОВ
"ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА" та ПП "ВАЛЬДЕС"
просили касаційні скарги залишити без
задоволення, а постанову апеляційного
господарського суду без змін.

Учасників судового процесу відповідно
до статей 107, 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
скарги.

Перевіривши на підставі
встановлених попередніми судовими
інстанціями обставин справи
правильність застосування ними норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, Вищий господарський
суд України дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
касаційних скарг, проте не з мотивів,
які наведені у скаргах, а з мотивів, які
викладено далі.

Відповідно до частини першої
статті 121 ГПК України при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття господарським судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими.
Наприклад, зміна способу виконання
рішення можлива шляхом видозмінення
зазначеної у рішенні форми (грошової чи
майнової) виконання, тобто за
відсутності у боржника присудженого
позивачеві майна в натурі або грошових
коштів, достатніх для покриття
заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок
виконання судового рішення, суд не може
змінювати останнє по суті.

Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Як унормовано у пункті 1 частини
першої статті 32 Закону України "Про
виконавче провадження", заходами
примусового виконання рішень, зокрема,
є звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Відповідно до статті 55 названого
Закону державний виконавець має право
звернути стягнення на майно боржника,
що перебуває в інших осіб, а також на
майно та кошти, що належать боржнику
від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати
на запит державного виконавця у
визначений ним строк відомості про
належне боржнику майно, що перебуває в
них, та майно чи кошти, які вони мають
передати боржнику.

Після надходження від зазначених
осіб відомостей про наявність майна
боржника державний виконавець описує
таке майно, вилучає його і реалізує у
встановленому цим Законом порядку. У
разі якщо особа, у якої перебуває майно
боржника, перешкоджає державному
виконавцю в його вилученні, таке майно
вилучається державним виконавцем у
примусовому порядку.

Готівкові кошти та майно, що належать
боржнику від інших осіб, вилучаються
державним виконавцем у таких осіб у
присутності понятих на підставі ухвали
суду.

На належні боржникові у разі
передачі від інших осіб кошти, що
перебувають на рахунках у банках та
інших фінансових установах, стягнення
звертається державним виконавцем на
підставі ухвали суду в порядку,
встановленому цим Законом.

За ухилення від виконання
розпоряджень державного виконавця
особою, в якої перебуває майно
боржника, на неї може бути накладено
стягнення відповідно до цього Закону.

Частково задовольняючи заяву
Шевченківського ВДВС Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що у ДП "Кіровоградський облавтодор" та
ДП "Вінницький облавтодор" існує
заборгованість перед ПП "ВАЛЬДЕС", яка
підлягає стягненню на підставі судових
рішень та відповідно, керуючись
статтями 32, 55 Закону України "Про
виконавче провадження" змінив спосіб
та порядок виконання рішення у справі
№ 914/1244/13 шляхом звернення стягнення на
грошові кошти, належні боржнику від ДП
"Кіровоградський облавтодор" у сумі 810
753,54грн. та ДП "Вінницький облавтодор" у
сумі 727 635,42грн., що знаходяться на
рахунках, належних цим юридичним
особам, в установах банків та інших
установах.

Відповідно до статей 192, 316
Цивільного кодексу України (далі -ЦК
України) правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб, грошові
кошти є річчю (майном). Відповідно до
статті 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно із статтею 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Як передбачено частиною другою
статті 1071 ЦК України, грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
без його розпорядження на підставі
рішення суду, а також у випадках,
встановлених договором між банком і
клієнтом.

Відповідно до пункту 1.39 частини
першої статті 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" примусове списання - це
списання коштів, що здійснюється
стягувачем без згоди платника на
підставі встановлених законом
виконавчих документів у випадках,
передбачених законом.

Помилково ототожнивши стягнення
заборгованості з боржника за рішенням
суду, яке до моменту такого стягнення є
власністю боржника, з примусовим
стягненням коштів або іншого майна, які
знаходяться у боржника або на його
рахунку та є власністю стягувача, суди
не врахували, що стягувач набуває право
власності на кошти, які стягнуті на
його користь як заборгованість на
підставі судового рішення, з моменту
зарахування таких коштів на його
рахунок або одержання їх у готівковій
формі, а не під час знаходження таких
коштів на рахунку боржника.

Відповідно, судами попередніх
інстанцій помилково застосовано до
спірних правовідносин статті 32, 55
Закону України "Про виконавче
провадження", змінено спосіб та порядок
виконання рішення, шляхом звернення
стягнення на грошові кошти, які до
моменту їх зарахування на рахунок
кредитора обліковуються на рахунках ДП
"Кіровоградський облавтодор", ДП
"Вінницький облавтодор" та належать на
праві власності зазначеним особам, а не
ПП "ВАЛЬДЕС".

Задовольнивши подану заяву, суд тим
самим здійснив заміну кредитора
(стягувача) у зобов'язанні у
примусовому порядку, що є
неправомірним втручанням суду у сферу
правовідносин, які можуть бути
врегульовані учасниками судового
процесу виключно на договірних засадах
та на власний розсуд (зокрема, шляхом
укладення договору відступлення права
вимоги).

Водночас посилання ДП
"Кіровоградський облавтодор" та ДП
"Вінницький облавтодор" на здійснені
взаємозаліки зустрічних однорідних
вимог не може бути правовою підставою
для скасування судових актів
попередніх інстанцій з огляду на те, що
таке зарахування було здійснено на
стадії апеляційного провадження після
винесення судом першої інстанції
ухвали за результатом розгляду поданої
заяви.

У зв'язку з безпідставним
задоволенням судами попередніх
інстанцій заяви Шевченківського ВДВС
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення у спосіб, який
визначений у поданій заяві, судові акти
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню, а заява Шевченківського
ВДВС Львівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 04.06.2013 у справі
№ 914/1244/13 підлягає залишенню без
задоволення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111
ГПК України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги дочірнього
підприємства "Вінницький облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" та
дочірнього підприємства
"Кіровоградський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
задовольнити з мотивів, наведених у цій
постанові.

2. Скасувати ухвалу господарського
суду Львівської області від 05.11.2013 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.2014 зі
справи № 914/1244/13 у частині задоволення
заяви Шевченківського відділу
держаної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 04.06.2013 у справі
№ 914/1244/13.

3. Відмовити у задоволенні заяви
Шевченківського відділу держаної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про зміну
способу та порядку виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013 у справі № 914/1244/13.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Палій