ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 р.
Справа № 914/725/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Завод "Львівсільмаш", м.
Запоріжжя;

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Львів;

про: стягнення 49427,35 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Кравчук С.М. - представник
(довіреність від 07.02.2014 року);

від відповідача: ОСОБА_3 - представник
(довіреність від 15.11.2013 року).;

В судовому засіданні 20.05.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору:

Позов заявлено Публічним акціонерним
товариством "Завод "Львівсільмаш" (м.
Запоріжжя) до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (м. Львів) про
стягнення 49 427,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач своєчасно не сплачував
орендну плату, передбачену укладеним
між сторонами договором, та вчасно не
повернув об'єкт оренди.

Ухвалою суду від 05.03.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд справи
призначено на 20.03.02.2014 року. Вимоги до
сторін по підготовці справи до
розгляду в судовому засіданні
висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому
числі визнано участь повноважних
представників сторін в судове
засідання.

Ухвалою від 20.03.2014 року розгляд справи
відкладено на 09.04.2014 року за усним
клопотанням представника відповідача.

В судовому засіданні 09.04.2014 року судом
оголошувалась перерва до 24.04.2014 року.

Ухвалою від 24.04.2014 року було продовжено
строк розгляду спору на 15 днів і
відкладено розгляд справи на 20.05.2014
року.

В судовому засіданні 20.05.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві та
поясненні до відзиву.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву (вх. №15389/14 від 09.04.2014 р.),
зазначивши при цьому, що відповідач
виконав свої зобов'язання із внесення
орендної плати у повному обсязі. Крім
того, представник відповідача звернув
увагу на те, що додаткова угода №1 до
договору від 19.04.2013 р. була анульована
сторонами на підставі заяви орендаря
від 22.04.2013 р. В підтвердження наведеного
відповідач зсилається на дозвіл від 10
лютого 2014 р., виданий ПАТ „Завод
„Львівсільмаш" відповідачу на прохід
на територію орендованого приміщення
площею 80,83 кв. м і дозвіл, наданий для
вивезення майна відповідачем, яке
знаходилось в орендованому приміщенні
площею 80,83 кв. м., а також акт прийому -
передачі орендованого приміщення
площею 80,83 кв. м від 10 лютого 2014 р.

Крім того, прохальна частина відзиву на
позовну заяву містить пункт про
прийняття до розгляду зустрічних
позовних вимог, однак у відповідності
до ч.2 ст. 60 ГПК України, подання
зустрічного позову провадиться за
загальними правилами подання позовів.
Зустрічна позовна заява від
відповідача до суду не поступала.
Зазначення в прохальній частині
відзиву зустрічних позовних вимог не
може вважатись поданням зустрічної
позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

10.12.2012 року між Публічним акціонерним
товариством „Завод „Львівсільмаш"
(орендодавцем згідно договору) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(орендарем згідно договору) було
укладено договір оренди № 00035/12,
відповідно до п.1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає у тимчасове
оплатне користування частину
невиробничого підсобного приміщення
(їдальні) площею 80,83 кв.м. Об'єкт оренди
розташований за адресою: АДРЕСА_2 (п. 1.2
договору). Орендна плата за місяць за
даним договором становить 1 616,60 грн., в
тому числі ПДВ (п.5.1.1 договору).

Додатковою угодою № 1 від 19.04.2013 року
сторони визначили, що площа
орендованого майна складає 202 кв.м.,
орендна плата за місяць за даним
договором становить 4040 грн. в тому
числі з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 договору, даний
договір вступає в силу з дня його
підписання та діє до 31 грудня 2013 року.

Факт передачі об'єкта оренди площею 80,83
кв. м орендарю підтверджується актом
прийому - передачі від 10.12.2012 року. 22.04.2013
р. сторонами підписано акт
прийому-передачі об'єкта оренди площею
202 кв. м.

Відповідно до п. 5.3 договору, орендна
плата сплачується орендарем на
підставі виставлених рахунків
щомісячно авансом шляхом
перерахування грошових коштів в
національній валюті України на
рахунок, вказаний орендодавцем до 28
числа місяця, що передує звітному.

Позивач просить стягнути
заборгованість з орендної плати в сумі
29547,67 грн. На дану суму позивачем
нараховано 7759,68 грн. штрафу. Крім цього,
оскільки об'єкт оренди не повернуто
після закінчення строку дії договору,
позивачем нараховано орендну плату за
січень 2014 року в розмірі 4040,00 грн. та
8080,00 неустойки.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, відповідно до п. 1 ч. 2
ст. 11 Цивільного кодексу України, є
договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами
виникли правовідносини на підставі
договору оренди № 00035/12 від 10.12.2012 року,
відповідно до якого орендодавець
передав орендарю частину
невиробничого підсобного приміщення
(їдальні) площею 80,83 кв.м. по вул.
Городоцькій 201 у м. Львові.

Розмір орендної плати, відповідно до
п.5.1.1. складає 1616,60 грн.

Дане приміщення відповідачу передано
на підставі акту приймання-передачі
від 10.12.2012 року.

Судом також встановлено, що 19.04.2013 року
сторони уклали додаткову угоду № 1 до
договору оренди № 00035/12 від 10.12.2013 року,
відповідно до якої площа орендованого
майна збільшилась до 202 кв.м., а сума
орендної плати збільшилась до 4040,00 грн.
22.04.2013 р. сторонами підписано акт
прийому-передачі об'єкта оренди площею
202 кв. м.

Відповідно до статті 6 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627
Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.1 договору сторони визначили,
що договір вступає в силу з дня його
підписання сторонами та діє до 31.12.2013
року.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 763 ЦК України,
договір найму укладається на строк,
встановлений договором.

Відповідно до п. 8. 1 договору,
повернення орендодавцю об'єкта оренди
здійснюється шляхом підписання акту
прийому-передачі об'єктів оренди не
пізніше двох днів до моменту
закінчення терміну оренди.

Судом встановлено, що 10.02.2014 року
сторони підписали акт
приймання-передачі об'єкта оренди -
частини невиробничого підсобного
приміщення (їдальні) площею 80,83 кв.м.,
чим спростовується твердження
позивача про користування
відповідачем об'єктом оренди площею 202
кв. м. Факт використання відповідачем
об'єкта оренди площею 80,83 кв. м позивач
визнав, зазначивши вказану площу
приміщення у дозволі від 10 лютого 2014 р.,
виданому ПАТ „Завод „Львівсільмаш"
відповідачу для проходу на територію
орендованого приміщення площею 80,83 кв.
м і дозволі, наданому для вивезення
майна відповідачем, яке знаходилось в
орендованому приміщенні площею 80,83 кв.
м.

Пунктом 6.2.3 договору оренди, не
зміненого додатковою угодою №1,
сторони передбачили, що орендар має
право, письмово попередивши
орендодавця за 30 календарних днів,
достроково припинити цей договір.

На підставі вказаної умови договору, 22
квітня 2013 р. орендар звернувся з заявою
до орендодавця про анулювання
додаткової угоди №1 від 19 квітня 2013 р.
до договору оренди № 00035/12 в зв'язку з
неможливістю використання приміщення
за призначенням.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що
31.07.2013 року позивачем направлено
відповідачу лист № КС-03/075 про
дострокове припинення дії договору на
підставі п. 7.2.4 договору. Факт отримання
вказаного листа представником
відповідача не заперечується.
Примірник листа, отриманого
відповідачем, суд оглянув в судовому
засіданні.

Відповідно до п. 7.2.4 договору,
орендодавець має право достроково
припинити договір у випадку, якщо
орендодавцем видане розпорядження про
наявність виробничої необхідності, яка
зумовлює дострокове припинення
договору. Орендодавець письмово
попереджає орендаря за 30 (тридцять
днів) календарних днів до дати
припинення договору.

Із врахуванням викладеного, суд
констатує про припинення дії
укладеного між сторонами договору
оренди № 00035/12 від 10.12.2012 року з 31.08.2013
року.

В матеріалах справи відсутні належні
докази наявності у відповідача
заборгованості перед позивачем по
сплаті орендної плати та комунальних
платежів згідно договору оренди №00035/12
від 10.12.2012 р. станом на 31.08.2013 року.

Щодо нарахованих позивачем штрафних
санкцій, передбачених 9.2.1 та 9.2.2
договору, то такі не підлягають до
стягнення із врахуванням наступного.

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ст.
612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив зобов'язання, якщо він не
припустив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено
відсутність заборгованості
відповідача перед позивачем зі сплати
орендної плати, то застосування п. 9.2.1
та 9.2.2 договору є необґрунтованим та
безпідставним.

Позовна вимога в частині стягнення із
відповідача 8080,00 грн. неустойки за
користування орендованим майном
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо
наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Як встановлено судом вище, договір
оренди № 00035/12 від 10.12.2012 року припинив
свою дію 31.08.2013 року, а орендоване
приміщення площею 80,83 кв. м повернуто
відповідачем позивачу 10.02.2014 року.

Відтак, нарахування позивачем
неустойки за користування орендованим
майном після припинення договору
оренди є правомірним. Оскільки сума
нарахованої позивачем неустойки
складає 8080,00 грн., то підлягає
задоволенню в межах заявлених вимог.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача пропорційно до
задоволених позовних вимог, у
відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 4, 33, 34,
35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити
частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, (79052, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Завод "Львівсільмаш" (69035, м.
Запоріжжя, вул. Суворова, буд. 4,
ідентифікаційний код 05786134) 8080,00 грн.
неустойки та 298,66 грн. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя
Король М.Р.