ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 922/1374/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Харків про стягнення 21462,09 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Гроссу Г.В., за довіреністю №
38-2071/471 від 10.05.2012 року;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські
теплові мережі" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
21462,09 грн. за безпідставно спожиту
теплову енергію за період з січня 2012
року по квітень 2013 року. Судові витрати
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09 квітня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 12 травня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 06.05.2014 року
представник позивача надав правове
обґрунтування позовних вимог (вх. № 14785)
разом із документами для долучення до
матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12.05.2014 року
розгляд справи було відкладено на
27.05.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 27.05.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання 27.05.2014 року не з`явився,
вимоги ухвали суду про порушення
провадження у справі від 09.04.2014 року та
ухвали суду від 12.05.2014 року не виконав,
відзив на позов та документи
витребувані судом не надав. Про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відмітка про направлення ухвали суду
від 09.04.2014р. та ухвали суду від 12.05.2014р.
за адресою вказаною у витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та співпадає
з адресою вказаною у позовній заяві.
Проте, ухвала суду про порушення
провадження у справі від 09.04.2014 року
повернулась до канцелярії суду з
поштовою відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

Зважаючи на те, що Вищий господарський
суд України у п. 4 Інформаційного листа
від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" зазначив, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "в зв`язку з
закінченням терміну зберігання",
"адресат вибув", "адресат відсутній" і т.
п., з урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що ним вжито всі заходи для належного
повідомлення учасників судового
процесу про час та місце розгляду
справи, тому суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
відповідача та третьої особи за
наявними в справі матеріалами, як
передбачено статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що у власності ФОП
ОСОБА_1 (відповідач) по справі
перебували нежитлові приміщення
площею S-38,9 м. кв. та S- 144,3 м. кв.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджується договором оренди № 838
від 08.09.2010 року (а.с. 21-24) та договором
оренди №839 від 08.09.2010 року (а.с. 26-29).

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з
відповідача вартості теплової енергії,
спожитої без достатніх підстав,
позивач посилається на той факт, що
відповідач користувався тепловою
енергією в період з січня 2012 року по
квітень 2013 року без договору.

Факт включення та відключення опалення
у приміщенні відповідача в період з
січня 2012 року по квітень 2013 року
підтверджується актами про включення
та про відключення опалення в
зазначеному приміщенні, підписаними з
боку позивача та балансоутримувача
будинку, в якому знаходиться
приміщення відповідача, копії яких
залучені до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.11.2012 року позивач направив
відповідачу вищезазначені акти, що
підтверджується супровідним листом за
вих. № 2457/144 (а.с. 39).

Слід зазначити, що відповідачем не
надано доказів на підтвердження
відсутності опалення у спірний період
в орендованому приміщенні.

Згідно з розрахунками позивача за
опалювальний період з січня 2012 року по
квітень 2013 року має місце
заборгованість з оплати теплової
енергії на суму 21462,09 грн.

За безпідставно спожиту теплову
енергію відповідачу були направлені
рахунки на оплату, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 36-38).

Як свідчать матеріали справи, 27.03.2014
року позивачем за безпідставно спожиту
теплову енергію було направлено
відповідачу лист - вимогу за вих. № 202/юр
(а.с. 19) про сплату заборгованості в сумі
21462,09 грн.

Судом також встановлено, що договір
оренди № 838 від 08.09.2010 року та договір
оренди № 839 від 08.09.2010 року розірвано, що
підтверджується листами Управління
комунального майна Департаменту
економіки та комунального майна ВК ХМР
(а.с. 34-35), в яких зазначено про
розірвання вищезазначених договорів з
відповідачем.

Враховуючи викладене, після розірвання
договору оренди № 838 від 08.09.2010 року та
договору оренди № 839 від 08.09.2010 року,
нарахування щодо постачання теплової
енергії позивачем не здійснювалось.

Як стверджує позивач, на час звернення
до суду з відповідним позовом,
заборгованість відповідача перед
позивачем за безпідставно спожиту
теплову енергію за період з січня 2012
року по квітень 2013 року становить 21462,09
грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Відповідно ст.1212 ЦК України, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньо правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Відповідно ст. 1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі. У
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду
судом справи про повернення майна.

Враховуючи, що відповідач не надав
суду доказів того, що він не
користувався в опалювальному періоді
з січня 2012 року по квітень 2013 року
тепловою енергією в спірних
приміщеннях та доказів її оплати, не
відмовився від наданої послуги з
постачання теплової енергії, суд
вважає позовні вимоги щодо стягнення
вартості безпідставно набутої
теплової енергії в сумі 21462,09 грн.
обґрунтованими, оскільки відсутність
письмового укладання договору на
постачання теплової енергії не
виключає зобов'язання сплатити її
вартість у встановленому законом
порядку.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу
України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, б. 11, р/р 13 ВАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
351823, ) 21462,09 грн. вартості
безпідставно спожитої теплової
енергії та 1827,00 грн. витрат зі сплати
судового збору.

Видати наказ після набрання рішення
законної сили.

Повне рішення складено 29.05.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/1374/14