ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р.Справа № 916/3437/13
головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Жекова В.І.

(склад судової колегії сформований
розпорядженням в.о. голови суду №620 від
14.04.2014р., змінений розпорядженням в.о.
голови суду №204 від 08.05.2014р. )

при секретарі судового засідання
Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - за довіреністю;

від ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - за довіреністю;

від ТОВ «Промтоварний ринок» - Яковлев
Д.Л. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на рішення господарського суду
Одеської області від 24 березня 2014 року

по справі №916/3437/13

за позовом ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, ОСОБА_1

про визнання недійсними в частині
рішень загальних зборів учасників

Сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги.

В судовому засіданні 22.05.2014р. згідно ст.
85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

встановив:

У грудні 2013р. ОСОБА_3 (надалі - позивач,
ОСОБА_3) звернувся до господарського
суду Одеської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»
(надалі - відповідач, Товариство), третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
- ОСОБА_1, в якому просив суд:

- визнати недійсним рішення
загальних зборів від 31.12.2009р. (викладене
в протоколі №41 від 31.12.2009р.) в частині
преміювання заступника директора по
розвитку ОСОБА_1 в сумі 8000000грн;

- визнати недійсним рішення
загальних зборів від 29.06.2010р. (викладене
в рішенні №25 від 29.06.2010р.) в частині
преміювання заступника директора по
розвитку ОСОБА_1 в сумі 3000000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
червні 2013 року позивачу стало відомо
про порушення вимог чинного
законодавства при нарахуванні премії
ОСОБА_1 та про надання ОСОБА_1 учасникам
ТОВ «Промтоварний ринок»
недостовірної інформації щодо його
впливу на розвиток ТОВ «Промтоварний
ринок» , щодо істотності його
особистого внеску у розвиток
Товариства, а також щодо сумлінного
виконання ним своїх обов'язків, у
зв'язку з чим були порушені права
ОСОБА_3, які визначені чинним
законодавством України та установчими
документами Товариства, зокрема ст.10 ЗУ
«Про господарські товариства»,
відповідно до якої учасники Товариства
мають право одержувати правдиву та
достовірну інформацію про діяльність
товариства, ст.88 ГК України, згідно якої
учасники господарського товариства
мають право брати участь в управлінні
справами товариства, у розподілі
прибутку товариства та одержувати його
частку (дивіденди). У зв'язку з тим, що
під час прийняття оскаржуваних рішень
ОСОБА_1 було допущено зловживання
довірою (оскільки рішення приймалось
ОСОБА_1 на власну користь шляхом
голосування на загальних зборах за
довіреністю від імені учасника ОСОБА_7),
в наявності є порушення вимог чинного
законодавства, зокрема ч.3 ст.238 ЦК
України та ст.88 ГК України.

Оскаржувані рішення (в частині
преміювання ОСОБА_1) не відповідають
нормам чинного законодавства, оскільки
під час прийняття рішень учасники
користувалися недостовірною
інформацією щодо впливу ОСОБА_1 на
розвиток ТОВ «Промтоварний ринок»,
щодо істотності його особистого
внеску у розвиток Товариства, а також
сумлінного виконання ним своїх
обов'язків; рішення прийняті ОСОБА_1 як
представником учасника ОСОБА_7 у
власних інтересах; питання про
преміювання не було погоджено з
профспілковим органом, а також при
нарахуванні премій у такому розмірі не
було додержано норм та гарантій,
передбачених
законодавством,генеральною та
галузевою угодами; спірні рішення
порушують права ОСОБА_3 та інших
учасників Товариства; неможливо
встановити правомочність загальних
зборів, законність участі у зборах
головуючого та секретаря зборів,
оскільки оспорювані рішення не містять
відомостей про включення питання про
їх обрання до порядку денного, а також
даних про ухвалення учасниками рішення
про їх обрання.

Позивач вважає, що при прийнятті
оспорюваних рішень ОСОБА_1 діяв від
імені ОСОБА_7 (учасника ТОВ), проте
відповідно до ч.3 ст.238 ЦК України не міг
приймати рішення про преміювання себе,
оскільки це є дією, вчиненою
представником учасника в своїх
інтересах.

Ухвалені учасниками рішення від
31.12.2009р. та від 29.06.2010р. мають бути
визнані судом недійсними відповідно до
ст.ст.238,203,215 ЦК України, роз'яснень
Пленуму Верховного суду України від
24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду
судами корпоративних спорів».

З посиланням на норми ст.ст.15,16,116,203,215,238
ЦК України, ст.88 ГК України, ст.ст.10,40,60
ЗУ «Про господарські товариства»
ОСОБА_3 просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

ТОВ «Промтоварний ринок» підтримало
позовні вимоги, виклавши у відзиві на
позов правову позицію щодо предмету
спору, аналогічну позиції позивача,
зазначивши, що убачаються підстави для
задоволення позову.

Третя особа - ОСОБА_1, процесуальний
статус якої відповідно до положень ч.1
ст.27 ГПК України уточнений в ході
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції з визначенням ОСОБА_1 в
статусі третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, - в суді першої інстанції
проти задоволення позовних вимог
заперечував у зв'язку з їх
безпідставністю, а також наголошував,
що провадження у справі підлягає
припиненню за п.1 ч.1 ст.80 (або, як
альтернатива, - за п.1-1 ч.1 ст.80) ГПК
України. ОСОБА_1 обґрунтовував правову
позицію щодо непідвідомчості даного
спору господарському суду тим, що спір
не є корпоративним, у відповідних
заявах та поясненнях, адресованих суду
першої інстанції.

03.03.2014р. ОСОБА_8 подав суду першої
інстанції заяву про застосування
інституту позовної давності та відмову
у задоволенні позову ОСОБА_3 у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності.

У судовому засіданні 11.03.2014р.
господарський суд відмовив у
задоволенні клопотання про
застосування строку позовної давності;
у задоволенні заяви про припинення
провадження у справі через
безпідставність таких вимог.

24.03.2014р. третя особа подала суду першої
інстанції заяву про припинення
провадження у справі на підставі ст.80
ГПК України у зв'язку з відсутністю
предмету спору, тим, що 13.05.2013р.
рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «Промтоварний ринок» скасовані
рішення №41 від 31.12.2009р. та №25 від
29.06.2010р. в частині преміювання ОСОБА_8

У судовому засіданні 24.03.2014р. місцевий
господарський суд відмовив у
задоволенні вищезазначеної заяви
через її безпідставність.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 24.03.2014р. (суддя Меденцев
П.А.) позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено, визнано недійсним рішення
загальних зборів від 31.12.2009р. (викладене
у протоколі №41 від 31.12.2009р.) в частині
преміювання заступника директора по
розвитку ОСОБА_1 в сумі 8000000грн.; визнано
недійсним рішення загальних зборів від
29.06.2010р. (викладене у рішенні №25 від
29.06.2010р.) в частині преміювання
заступника директора по розвитку
ОСОБА_8 в сумі 3000000грн; стягнуто з ТОВ
«Промтоварний ринок» на користь ОСОБА_3
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 2294грн.

Рішення суду вмотивовано посиланням на
норми ст.ст.15,16 ЦК України, ст.60 ЗУ «Про
господарські товариства», роз'яснення,
які містяться в пункті 2.11. Рекомендацій
Вищого господарського суду України
від 28.12.2007р. №04-5/14 «Про практику
застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних
відносин», Постанові Пленуму
Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р.
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» та
обґрунтоване тим, що рішення №41 від
31.12.2009р. викладене у протоколі №41 від
31.12.2009р., який містить підпис голови
зборів ОСОБА_3 та секретаря ОСОБА_9. Але
відповідно до протоколу (всупереч
пункту 7.3 розділу 7 Статуту ТОВ
«Промтоварний ринок») ані голову, ані
секретаря не обирали, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 не мали повноважень
підписувати протокол загальних зборів
товариства, що собою призводить до
неналежного оформлення та проведення
загальних зборів. Також відсутній
належно оформлений реєстр учасників
ТОВ, присутніх на зборах 31.12.2009р., що
тягне такі ж наслідки.

Рішення №25 від 29.06.2010р. (викладене в
рішенні № 25 від 29.06.2010р.) всупереч
пункту 7.5 розділу 7 Статуту не оформлено
протоколом. Відсутність належно
оформленого протоколу призводить до
неможливості визначення порядку
денного загальних зборів від 29.06.2010р. та
визначення ходу подій, порядку
прийняття рішень. Відповідно до
рішення неможливо встановити
правомочність загальних зборів, у
зв'язку з відсутністю належно
оформленого переліку учасників, які
приймали участь на загальних зборах
29.06.2010р. Крім того, питання про
преміювання не було погоджено з
профспілковим органом, а також при
нарахуванні премій у такому розмірі не
було додержано норм та гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевою угодами.

На обґрунтування своєї позиції суд
послався на відомості, що містяться у
поданих позивачем доказах -
Розширеному витягу з Довідки про
проведення перевірки діяльності ТОВ
«Промтоварний ринок» за період
2008-2012р.р. від 18.11.2013р. та Витягу з Акту
службової перевірки від 15.04.2013р. №107/ОБ.

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення, постановити
ухвалу про припинення провадження по
справі на підставі ч.1 ст.80 ГПК України у
зв'язку із тим, що даний спір не
підлягає розгляду в господарському
суді.

В обґрунтування апеляційної
скарги ОСОБА_1 зазначив, що оскаржене
рішення вважає необґрунтованим,
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню з огляду на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, а саме:

- судом при прийнятті рішення
безпідставно не було прийнято до уваги
клопотання третьої особи про
застосування інституту позовної
давності при вирішенні даного спору,
при цьому, відмовивши у задоволенні
даного клопотання, суд взагалі не
надав мотивацію його
необґрунтованості. Матеріалами справи
підтверджується факт присутності
позивача на загальних зборах 31.12.2009р. та
29.06.2010р., позивачем був пропущений строк
позовної давності для звернення до
суду;

- судом першої інстанції при прийнятті
рішення безпідставно не було прийнято
до уваги клопотання третьої особи про
припинення провадження у справі, так
як спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України. Оскаржені
позивачем рішення від 31.12.2009р. та
29.06.2010р. стосуються виключно
преміювання посадових осіб товариства,
у відповідності до норм ст.ст.3,97
Кодексу законів про працю України
спірні правовідносини за своїм змістом
та юридичною направленістю є трудовими
і підлягають регулюванню нормами
трудового права. Спірні рішення
ухвалені загальними зборами учасників
ТОВ «Промтоварний ринок» відповідно до
діючого на підприємстві порядку про
преміювання, яке розроблено на
підставі положень трудового
законодавства України, в тому числі
ст.97 КЗпП України. Судом першої
інстанції по тексту рішення було
зазначено про необхідність узгодження
питань про преміювання з профспілковим
органом, що в тому числі безпосередньо
свідчить про характер спірних
відносин, як виключно трудових. На
думку скаржника, оскільки спір є
трудовим, а не корпоративним, він не
підлягає вирішенню у господарському
суді, та в силу п.1 ч.1 ст.80 ГПК України
провадження у справі має бути
припинено;

- мотивуючи рішення відсутністю
кворуму та неможливістю встановити
правомочність загальних зборів, судом
першої інстанції було визнано
недійсними оскаржені рішення в частині
одного учасника - заступника директора
ОСОБА_8, відносно преміювання інших
учасників рішення загальних зборів
залишилися в силі. Проте аналізуючи
правову позицію судів вищих інстанцій
необхідно зробити наступний висновок:
підстави недійсності рішень, які
визначені у п.2.11 Рекомендацій Вищого
господарського суду України « 04-5/14 від
28.12.2007р. «Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин»
тягнуть за собою правомірність
визнання рішень недійсними у повному
обсязі. Визнання рішення частково
недійсним або в певній частині
суперечить як висновкам суду про
порушення норм діючого законодавства
при проведенні загальних зборів, так і
безпосередньо приписам діючого
законодавства;

- висновок місцевого господарського
суду про порушення норм ч.3 ст.238 ЦК
України ґрунтується на Витягу з акту
Службової перевірки 15.04.2013р. Проте
службова перевірка не може бути
визнана всебічною та об'єктивною, Витяг
з акту службової перевірки не є
допустимим доказом по справі, оскільки
події, які відбувалися під час
проведення загальних зборів
товариства, мають фіксуватися виключно
у протоколі зборів. Самі відомості, які
зазначені в акті, спростовуються
протоколами загальних зборів від
31.12.2009р. та 29.06.2010р., у яких зазначено, що
у загальних зборах приймав участь саме
учасник товариства ОСОБА_7

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.04.2014р.
прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_8 до
провадження та призначено її до
розгляду.

Представник ОСОБА_8 в засіданні
апеляційного господарського суду
підтримала доводи та вимоги
апеляційної скарги.

В засіданні суду апеляційної
інстанції представники ОСОБА_3 та ТОВ
«Промтоварний ринок» заперечували
проти доводів та вимог апеляційної
скарги з підстав законності та
обґрунтованості оскарженого рішення.

Правові позиції сторін по
предмету апеляційного розгляду
викладені учасниками судового процесу
у поданих суду апеляційної інстанції
поясненнях та відзивах.

У судовому засіданні
апеляційного господарського суду від
22.05.2014р. за клопотанням представника
ТОВ «Промтоварний ринок» до матеріалів
справи залучені додаткові докази (на
підставі визнаних колегією суддів
обґрунтованими пояснень представника
щодо неможливості подання цих доказів
суду першої інстанції згідно із ст.101
ГПК України).

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення вимог скаржника
виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ТОВ «Промтоварний
ринок» є юридичною особою приватного
права, станом на час виникнення
спірних правовідносин (грудень 2009р.)
діяло на підставі Статуту ТОВ
«Промтоварний ринок», протокол №27 від
23.08.2006р., зареєстрованому 30.08.2006р. (із
змінами, зареєстрованими 12.02.2009р.).

Відповідно до п.1.8 розділу 1 Статуту
учасниками ТОВ «Промтоварний ринок» є
ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_7.

Судом апеляційної інстанції також
установлено та визнається усіма
учасниками судового процесу, що на дату
звернення до суду з позовом ОСОБА_3 з
11.07.2011р. не є учасником ТОВ
«Промтоварний ринок», тобто є
учасником, який вибув, що
підтверджується також і рішенням
господарського суду Одеської області
від 11.01.2012р. у справі №10/17-4558-2011,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 13.03.2012р. у цій справі, оскільки
обставини що в ньому встановлені, не
потребують доведення (мають
преюдиційне значення згідно із ч.3 ст.35
ГПК України).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 11.01.2012р. у справі №10/17-4558-2011
установлено, що згідно із новою
редакцією Статуту ТОВ «Промтоварний
ринок», що затверджена рішенням
загальних зборів учасників Товариства
, протокол від 12.07.2011р., державну
реєстрацію змін проведено 14.07.2011р.,
учасниками ТОВ «Промтоварний ринок» є
ТОВ «Віктор Д», ТОВ «Капітал Фінанси М»,
ОСОБА_12, Компанія «Паррокс Корпорейшн
Лімітед».

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.35 ГПК України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання. Обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 31.12.2009р. відбулися
загальні збори учасників ТОВ
«Промтоварний ринок», в яких приймали
участь учасники товариства ОСОБА_11,
ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_7, та були
запрошені перший заступник директора,
головний бухгалтер, головний
економіст, секретар зборів, голова
профспілкового комітету. На цьому
засіданні учасники товариства
обміркувавши порядок денний: про
преміювання посадових осіб, які внесли
особистий вклад в створенні та
розбудову ринку у відповідності до
Положення про преміювання працівників
ТОВ «Промтоварний ринок», за
узгодженням з профспілковим комітетом
(протокол №55 від 31.12.2009р.) ухвалили: за
особистий внесок в створенні та
побудові ринку, забезпеченні виконання
статутних завдань, плідну фінансову -
господарську діяльність, досягнення
підприємством стійкого фінансового
становища преміювати, в тому числі,
заступника директора по розвитку
ОСОБА_1 в сумі 8000000грн. Вказане рішення
учасників товариства оформлено
протоколом засідання загальних зборів
учасників №41 від 31.12.2009р.

Рішення загальних зборів учасників ТОВ
«Промтоварний ринок», що відбулися
31.12.2009р., оформлені протоколом №41, який
був підписаний ОСОБА_3 як головою
зборів та ОСОБА_9 як секретарем зборів.

Відповідно до положення ч.3 ст.35 ГПК
України обставина прийняття участі у
загальних зборах учасників ТОВ
«Промтоварний ринок» 31.12.2009р. саме
ОСОБА_7 є встановленою у рішенні
господарського суду Одеської області
від 11.01.2012р. у справі №10/17-4558-2011, отже не
доказується при розгляді даної справи,
оскільки в ній беруть участь ті самі
особи (ОСОБА_3, ТОВ «Промтоварний
ринок»).

Крім того, з тексту описової частини
рішення господарського суду у справі
№10/17-4558-2011 убачається, що ТОВ
«Промтоварний ринок» заперечувало
проти наголошеної позивачем (Компанія
«Паррокс Корпорейшн Лімітед»)
обставини прийняття участі у загальних
зборах 31.12.2009р. ОСОБА_1, а не ОСОБА_7,
вказувало на безпідставність цих
стверджень.

Також із змісту протоколу засідання
загальних зборів учасників №41 від
31.12.2009р. вбачається, що крім ОСОБА_1
учасники одностайно вирішили
преміювати генерального директора
ОСОБА_11 в сумі 15000000грн.; директора
ОСОБА_3 в сумі 14000000грн.; ОСОБА_12 в сумі
8000000грн. (заступник директора з
економіки).

З матеріалів справи убачається, що
29.06.2010р. учасник ТОВ «Промтоварний
ринок» ОСОБА_3 (позивач у справі)
підписав як голова Ради учасників
рішення учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» №25 від 29.06.2010р., яким, зокрема,
ухвалено: за високопрофесійну
організацію фінансово-господарської
діяльності підприємства, налагодження
взаємовигідних відносин з
підприємцями, які здійснюють
підприємницьку діяльність на
території ринку, сумлінне ставлення до
трудового колективу підприємства
преміювати ОСОБА_1, заступника
директора по розвитку - три мільйона
гривень (п.п.3 п.VI рішення №25 від
29.06.2010р.).

ОСОБА_3 оскаржує рішення загальних
зборів учасників від 31.12.2009р., оформлене
протоколом №41, в частині преміювання
ОСОБА_1 у сумі 8000000грн., та рішення №25
від 29.06.2010р. в частині преміювання
ОСОБА_1 у сумі 3000000грн. на підставах,
викладених вище по тексту описової
частини постанови, зокрема,
посилаючись на невідповідність
ухвалених загальними зборами
учасників рішень вимогам ч.2 ст.60 ЗУ
«Про господарські товариства», ч.3 ст. 238
ЦК України, ст.ст.202,203 ЦК України, та
порушенням своїх прав учасника (на час
їх прийняття) ТОВ «Промтоварний ринок».

Місцевий господарський суд дійшов
помилкового висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, оскільки в
даному спорі відсутні законні підстави
для цього виходячи з наступного.

Стосовно рішення від 31.12.2009р.,
оформленого протоколом загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» №41, колегія суддів звертає
увагу на таке.

По-перше, за усіма формальними ознаками
та по суті це рішення є рішенням
загальних зборів учасників ТОВ
«Промтоварний ринок», оскільки в його
прийнятті приймали участь усі
учасники відповідача (станом на
31.12.2009р.) та факт проведення загальних
зборів та прийняття на них рішень
підтверджується оформленим
відповідно до п.7.5 Статуту ТОВ
«Промтоварний ринок» (надалі - Статут),
ст.60 ЗУ «Про господарські товариства»
протоколом №41. Відповідно до п.7.5
розділу 7 Статуту при проведенні зборів
складається протокол, котрий
підписується головуючим та секретарем.
В протоколі вказуються усі особи, котрі
приймали участь у зборах.

Відповідно до п.7.8 Статуту (в редакції
із змінами, що діяла станом на 31.12.2009р.)
до компетенції загальних зборів
учасників відносяться усі
організаційні, фінансові та інші
питання, які мають суттєве значення
для Товариства.

Згідно із ч.1 ст.98 ЦК України загальні
збори учасників товариства мають право
приймати рішення з усіх питань
діяльності товариства, у тому числі і з
тих, що передані загальними зборами до
компетенції виконавчого органу.

Отже вирішення питання преміювання
працівників Товариства (посадових
осіб, три з яких одночасно є учасниками
ТОВ «Промтоварний ринок», у тому числі
ОСОБА_3 - позивач по справі) на загальних
зборах учасників не суперечить Статуту
відповідача та відповідає вимогам
ст.ст.58,59 ЗУ «Про господарські
товариства», ст.98 ЦК України.

Зміст питання, яке розглядалось на
загальних зборах учасників від 31.12.2009р,
а саме - преміювання його посадових
осіб, у тому числі ОСОБА_1, не спрямовує
даний спір у площину некорпоративного
спору, виходячи із того, що за своїм
суб'єктним складом та предметом
позову цей спір є корпоративним та
підвідомчий саме господарському суду.

Згідно із пунктами 2,4,6,11,17 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду
судами корпоративних спорів» надано
наступні роз'яснення: Законом України
від 15 грудня 2006 р. N 483-V "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів" (далі - Закон N 483-V)
до підвідомчості господарських судів
віднесено справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.
При визначенні підвідомчості
(підсудності) справ цієї категорії
судам необхідно керуватися поняттям
корпоративних прав, визначеним
частиною першою статті 167 ГК, згідно з
якою корпоративними є права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами. У разі якщо суб'єктний
склад осіб, які беруть участь у справі,
або предмет позову не відповідають
визначеним пунктом 4 частини першої
статті 12 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) справам, що виникають із
корпоративних відносин, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до статті 1
ГПК господарським судам підвідомчі
спори щодо захисту порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів підприємств,
установ, організацій, інших юридичних
осіб (у тому числі іноземних), громадян,
які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи. При вирішенні питання про те, чи
є спір, що виник між господарським
товариством та посадовими особами
товариства, які входять до складу
виконавчого органу товариства або
наглядової ради товариства, трудовим
чи корпоративним, судам необхідно
керуватися положеннями глави XV Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП).
Спори, пов'язані з оскарженням членами
виконавчих органів товариства, а також
членами наглядової ради товариства,
які уклали з товариствами трудові
договори, рішень відповідних органів
товариства про звільнення (усунення,
відсторонення, відкликання) їх з
посади, розглядаються в порядку
цивільного судочинства як трудові
спори. Судам необхідно звернути увагу
на те, що у цьому разі позивач
звертається до суду за захистом своїх
трудових прав як найманого працівника,
а не акціонера (учасника)
господарського товариства. Способом
захисту порушених або оспорюваних прав
у таких категоріях спорів є позов про
поновлення на посаді, зобов'язання
усунути перешкоди у виконанні
посадових обов'язків тощо відповідної
посадової особи господарського
товариства, а не позов про визнання
недійсним відповідного рішення
загальних зборів акціонерів
(учасників) товариства чи наглядової
ради товариства. У порядку цивільного
судочинства слід розглядати і спори
між учасником (засновником, акціонером)
господарського товариства та
товариством, що виникають не з
корпоративних, а з трудових відносин
посадових осіб товариства, якщо однією
зі сторін, які беруть участь у справі, є
фізична особа. Акціонери (учасники)
господарського товариства не вправі
звертатися до суду за захистом прав та
інтересів інших акціонерів (учасників)
господарського товариства та самого
товариства поза відносинами
представництва, а також обґрунтовувати
свої вимоги порушенням прав інших
акціонерів (учасників) товариства. При
вирішенні корпоративного спору
господарський суд повинен встановити
наявність в особи, яка звернулася з
позовом, суб'єктивного матеріального
права або законного інтересу, на захист
якого подано позов, а також з'ясувати
питання про наявність чи відсутність
факту їх порушення або оспорювання. Не
можна задовольняти позовні вимоги щодо
захисту права, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, чи
буде воно порушено, зокрема вимоги про
припинення дій шляхом заборони чинити
перешкоди позивачу стосовно участі у
загальних зборах на майбутнє.
Вирішуючи питання про те, чи є
корпоративним спір, пов'язаний із
визнанням недійсними рішень загальних
зборів товариства, судам необхідно
враховувати суб'єктний склад учасників
спору та підстави, якими
обґрунтовується відповідна вимога.
Справи у спорах про визнання
недійсними рішень органів управління
господарського товариства за позовом
особи, яка не є акціонером або
учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належить до спорів,
що виникають з корпоративних відносин.
Судам необхідно враховувати, що
рішення загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

За цих обставин помилковою є позиція
скаржника щодо необхідності
припинення провадження у даній справі
у зв'язку із непідвідомчістю спору
господарському суду на підставі п.1 ч.1
ст.80 ГПК України стосовно вимог про
скасування (в частині) рішення
загальних зборів від 31.12.2009р.

Поряд із цим, належність даного спору
про визнання недійсним (в частині)
рішення загальних зборів учасників від
31.12.2009р., оформленого протоколом №41, до
корпоративного виключає правомірність
дослідження господарським судом в
межах даного спору будь-яких аспектів
обґрунтованості рішення про
преміювання ОСОБА_1 у сумі 8000000грн.,
оскільки це є питанням виключно
господарської діяльності ТОВ
«Промтоварний ринок» та компетенцією
самого Товариства, вищим органом якого
згідно із п.7.1. Статуту є загальні збори
учасників.

З цих міркувань колегія суддів не
досліджує пояснення позивача та надані
на їх обґрунтування докази (Акт
службової перевірки, Витяг від 15.04.2013р.
№107/ОБ; Положення про преміювання
працівників ТОВ «Промтоварний ринок»,
Витяг з Довідки про проведення
перевірки діяльності ТОВ
«Промтоварний ринок» за період
2008-2012р.р. від 10.04.2013., Розширений Витяг з
Довідки від 10.04.2013р.), у частині, що
стосуються наявності фактичних
підстав для преміювання ОСОБА_1 за
рішенням загальних зборів учасників
від 31.12.2009р. та обґрунтованості
прийнятого рішення.

В аспекті вирішення даного спору (в
частині рішення загальних зборів від
31.12.2009р.) як корпоративного колегія
суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.1,5
ст.98 Цивільного кодексу України
загальні збори учасників товариства
мають право приймати рішення з усіх
питань діяльності товариства, у тому
числі і з тих, що передані загальними
зборами до компетенції виконавчого
органу. Рішення загальних зборів може
бути оскаржене учасником товариства до
суду.

Верховним судом України у п.18 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду
судами корпоративних спорів» надані
наступні роз'яснення: при розгляді
справ судам слід враховувати, що не всі
порушення законодавства, допущені під
час скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства, є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень. Безумовною
підставою для визнання недійсними
рішень загальних зборів у зв'язку з
прямою вказівкою закону є: прийняття
загальними зборами рішення за
відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (частина четверта
статті 43 Закону про господарські
товариства); прийняття загальними
зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства). При вирішенні питання про
недійсність рішень загальних зборів у
зв'язку з іншими порушеннями,
допущеними під час скликання та
проведення загальних зборів,
господарський суд повинен оцінити,
наскільки ці порушення могли вплинути
на прийняття загальними зборами
відповідного рішення.

Судом апеляційної інстанції
установлено, що загальними зборами
учасників ТОВ «Промтоварний ринок», в
порушення вимог ч.4 ст.43 ЗУ «Про
господарські товариства» до порядку
денного не було включено питання
обрання голови і секретаря зборів
(ОСОБА_3, ОСОБА_9) згідно протоколу №41
від 31.12.2009р. та відсутні відомості про
прийняте рішення стосовно цього.

Відповідно до окремих роз'яснень,
наданих Верховним судом України у
Постанові Пленуму Верховного суду
України від 24.10.2008р. №13 «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
у пунктах 21,22, рішення загальних зборів
господарського товариства можуть бути
визнаними недійсними в судовому
порядку у випадку недотримання
процедури їх скликання, встановленої
статтями 43, 61 Закону про господарські
товариства. Права учасника (акціонера)
товариства можуть бути визнані
порушеними внаслідок недотримання
вимог закону про скликання і
проведення загальних зборів, якщо він
не зміг взяти участь у загальних
зборах, належним чином підготуватися
до розгляду питань порядку денного,
зареєструватися для участі у загальних
зборах тощо. При вирішенні спорів про
визнання недійсними рішень загальних
зборів господарського товариства з
підстав недопущення до участі в них
акціонерів (учасників) товариства
судам необхідно з'ясувати, чи могла їх
відсутність (або наявність) істотно
вплинути на прийняття рішення, яке
оскаржується. У разі, якщо на порушення
вимог статті 43 Закону про господарські
товариства питання не було включено до
опублікованого порядку денного
загальних зборів товариства, рішення
цих зборів із зазначеного питання
повинні визнаватися недійсними через
пряму заборону закону.

У разі, якщо положення статуту та інших
внутрішніх документів товариства
суперечать Закону про господарські
товариства, судам слід керуватися
нормами закону. Зокрема, якщо у
внутрішніх документах передбачено
можливість вирішення на загальних
зборах процедурних питань (питань,
пов'язаних із порядком проведення
загальних зборів тощо) без включення їх
до порядку денного, такі положення
внутрішніх документів суд не повинен
брати до уваги. Судовим рішенням не
можуть включатися питання до порядку
денного загальних зборів товариства.

Позивач, який підписав протокол №41
від 31.12.2009р. як голова загальних зборів
учасників ТОВ «Промтоварний ринок»,
зафіксував факт одностайного
прийняття рішення загальними зборами
у повному складі учасників Товариства.

Відповідно до ст.60 ЗУ «Про господарські
товариства» загальні збори учасників
вважаються повноважними, якщо на них
присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності
більш як 60 відсотками голосів. Брати
участь у зборах з правом дорадчого
голосу можуть члени виконавчих
органів, які не є учасниками
товариства. Учасники зборів, які беруть
участь у зборах, реєструються з
зазначенням кількості голосів, яку має
кожний учасник. Цей перелік
підписується головою та секретарем
зборів. Будь-хто з учасників товариства
з обмеженою відповідальністю вправі
вимагати розгляду питання на загальних
зборах учасників за умови, що воно було
ним поставлено не пізніш як за 25 днів до
початку зборів. У випадках,
передбачених установчими документами
або затвердженими товариством
правилами процедури, допускається
прийняття рішення методом опитування.
У цьому разі проект рішення або питання
для голосування надсилається
учасникам, які повинні у письмовій
формі сповістити щодо нього свою думку.
Протягом 10 днів з моменту одержання
повідомлення від останнього учасника
голосування всі вони повинні бути
проінформовані головою про прийняте
рішення.

Позивач посилається на те, що
неможливість встановити правомочність
загальних зборів випливає з
відсутності підписаного головою та
секретарем зборів переліку учасників,
зареєстрованих для участі у загальних
зборах 31.12.2009р., що з урахуванням
Рекомендацій Президії Вищого
господарського суду України від
28.12.2007р. №04-5/14 (пункт 2.11) та вимог ч.2 ст.60
ЗУ «Про господарські товариства»
спричиняє виникнення підстав для
визнання оспорюваного (в частині)
рішення недійсним.

Проте правомочність загальних зборів
учасників, що відбулися 31.12.2009р., при
розгляді даного спору встановити
можливо шляхом застосування
преюдиції, оскільки рішенням
господарського суду Одеської області
від 11.01.2012р. у справі №10/17-4558-2011
обставина прийняття участі у загальних
зборах 31.12.2009р. усіх чотирьох учасників
ТОВ «Промтоварний ринок» (без
виключення) встановлена, отже згідно
із ч.3 ст.35 ГПК України не потребує
доведення.

Таким чином, правомочність загальних
зборів учасників 31.12.2009р. встановлена
судом апеляційної інстанції в даній
справі за правилами ч.3 ст.35 ГПК України
та посилання позивача, який засвідчив
обставину правомочності загальних
зборів власним підписом як голова
зборів, на неможливість її
встановлення наразі колегія суддів
відхиляє як безпідставні та юридично
неспроможні.

Відповідно до абз.1 п.19 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду
судами корпоративних спорів» суди
мають враховувати, що для визнання
недійсним рішення загальних зборів
товариства необхідно встановити факт
порушення цим рішенням прав та
законних інтересів учасника
(акціонера) товариства. Якщо за
результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів господарського суду
апеляційної інстанції вважає
відсутнім порушення корпоративних
прав ОСОБА_3 рішенням загальних зборів
учасників ТОВ «Промтоварний ринок» від
31.12.2009р. про преміювання ОСОБА_1 в сумі
8000000грн. виходячи з того, що відповідно
до ст.167 Господарського кодексу України
(частина 1) корпоративними є права
особи, частка якої визначається у
статутному капіталі (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

З матеріалів справи убачається, що
жодна із складових, що визначають обсяг
корпоративних прав позивача як
учасника (на той час) ТОВ «Промтоварний
ринок» відповідно до ЗУ «Про
господарські товариства» та п.6.1
Статуту ТОВ «Промтоварний ринок», не
зазнала порушення у зв'язку із
прийняттям загальними зборами
учасників 31.12.2009р. рішення про
преміювання ОСОБА_1 у сумі 8000000грн.
Посилання ОСОБА_3 на заподіяння шкоди
його правам та інтересам у зв'язку із
наданням третьою особою недостовірної
інформації про свій внесок в розвиток
підприємства (порушення права на
інформацію, встановленого ст.10 ЗУ «Про
господарські товариства») не
підтверджуються належними та
допустимими доказами.

Ствердження про порушення права на
участь у розподілі прибутку Товариства
(ст.88 Господарського кодексу України)
та одержання його частки оцінюються
судом апеляційної інстанції як
безпідставні, оскільки ОСОБА_3 також
був премійований у розмірі 14000000грн.
згідно з тією частиною рішення
загальних зборів учасників, яка ним не
оспорюється в межах даного спору,
особисто приймав участь у загальних
зборах та головував на них.

Окремо слід звернути увагу на те, що за
змістом позовної заяви домінуючим
мотивом позовних вимог ОСОБА_3 в межах
позову, що заявлений як корпоративний
спір, є порушення порядку проведення
загальних зборів учасників ТОВ
«Промтоварний ринок», що відбулися
31.12.2009р., що у разі встановлення таких
порушень повинно мати наслідки у
вигляді визнання судом недійсними
рішення загальних зборів повністю, а
не в окремій його частині. В
протилежному випадку мав би місце
правовий нонсенс, оскільки фактично
суд мав би встановити, що порушення
порядку проведення загальних зборів
мало місце тільки при прийнятті
загальними зборами 31.12.2009р. рішення
стосовно преміювання виключно однієї
особи - ОСОБА_1, що є неприйнятим із
засад верховенства права та
справедливості.

Колегія суддів вважає хибним
обґрунтування позовних вимог
порушенням оспореним рішенням від
31.12.2009р. положень ч.3 ст.238 ЦК України та
кореспондуючу цьому вимогу
застосувати до рішення загальних
зборів учасників господарського
товариства норми ст.ст.202,203,215 ЦК
України.

Рішення загальних зборів учасників
господарського товариства не є
правочином у розумінні ст.202 ЦК України,
натомість, за своєю правовою природою
є актом ненормативного характеру,
оскільки таке рішення зумовлює
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. (абз.2 п.17 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.10.2008р. №13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів»).

Крім того, є встановленою судовим
рішенням обставина прийняття участі у
загальних зборах учасників ТОВ
«Промтоварний ринок» 31.12.2009р. саме
ОСОБА_7, а не третьої особи - ОСОБА_1, та
протокол №41 від 31.12.2009р. не фіксує у
будь-який спосіб той факт, що в них
приймав участь ОСОБА_1 на підставі
виданої ОСОБА_7 довіреності від 24.08.2006р.
як його представник.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскарженого рішення не надав належної
оцінки доводам позивача та наданим ним
доказам, не дослідив питання порушення
прав ОСОБА_3 як учасника ТОВ
«Промтоварний ринок» у зв'язку із
прийняттям загальними зборами рішення
від 31.12.2009р. про преміювання ОСОБА_1,
неправильно застосував норми
матеріального права (ст.ст.60,41 ЗУ «Про
господарські товариства»), що мало
наслідком прийняття неправильного
рішення про задоволення позову і
визнання недійсним рішення загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» від 31.12.2009р., викладеного у
протоколі №41 від 31.12.2009р., в частині
преміювання ОСОБА_1 в сумі 8000000грн., що є
підставою для його скасування та
прийняття нового рішення судом
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні цієї частини позовних
вимог.

Колегія суддів зауважує, що відзив на
позовну заяву ТОВ «Промтоварний
ринок», поданий суду першої інстанції,
не є заявою про визнання позову у
розумінні ч.1 ст.78 ГПК України за своєю
формою, тому вирішувати питання
прийняття чи неприйняття судом
визнання позову відповідачем в даній
справі не було потреби. Визнання позову
відповідачем виходячи з вимог ч.1 ст.78
ГПК України повинно мати певну
процесуальну форму (письмова заява про
визнання позову), якій відзив ТОВ
«Промтоварний ринок» не відповідає.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з правовою позицією
третьої особи (скаржника) щодо
непідвідомчості спору про визнання
недійсним рішення №25 від 29.06.2010р. в
частині преміювання ОСОБА_1 у сумі
3000000грн. та необхідності припинення
провадження у справі згідно із п.1 ч.1
ст.80 ГПК України з врахуванням
наступного.

Із змісту рішення №25 від 29.06.2010р.
вбачається, що воно приймалось як
рішення учасників ТОВ «Промтоварний
ринок», а не загальних зборів учасників
відповідача, не було оформлено
протоколом загальних зборів учасників
ТОВ «Промтоварний ринок», що
суперечить вимогам ч.5 ст.60 ЗУ «Про
господарські товариства», ст.98 ЦК
України. Рішення №25 в цілому та
оспорювана ОСОБА_3 його частина (п.п.3 п.
VI) є одноособовим рішенням ОСОБА_3 як
Голови Ради учасників ТОВ
«Промтоварний ринок», підписане ним та
секретарем Ради Крейніним З.Г.

Відповідно до п.7.13 Статуту ТОВ
«Промтоварний ринок» для вирішення
виробничих питань створюється рада у
складі керівників служб і підрозділів.
Рада забезпечує виконання рішень
загальних зборів учасників, дирекції
Товариства, наказів та розпоряджень
генерального директора. Про засідання
ради складається протокол. Рада не має
права приймати рішення, обов'язкові для
учасників.

Рішення №25 від 29.06.2010р. не є рішенням
ради учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» як статутного органу управління
Товариством, оскільки не оформлено
протоколом та є одноособовим рішенням
одного учасника ОСОБА_3

Також рішення №25 від 29.06.2010р. не є
рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «Промтоварний ринок», що виключає
можливість його оспорення в порядку
господарського судочинства в межах
спору за позовом ОСОБА_3 як учасника
Товариства, що вибув, до ТОВ
«Промтоварний ринок», скільки належним
позивачем у такому спорі є фізична
особа ОСОБА_3 поза межами його статусу
як учасника Товариства, який вибув.

Такий спір не є корпоративним, а
рішення №25 може бути оспорене
(оскаржене) в порядку цивільного
судочинства заінтересованими особами,
оскільки суб'єктом його прийняття є
один учасник Товариства, - ОСОБА_3

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Згідно ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст.12 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між юридичною особою та її
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами), у тому числі учасником, який
вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами, членами)
юридичної особи, пов'язаними із
створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів.

Відповідно до ч.2 ст.1 ГПК України у
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

На підставі вищевикладеного
провадження у справі №916/3437/13 в частині
позовних вимог про визнання
недійсним рішення загальних зборів від
29.06.2010р. (викладене в рішенні №25 від
29.06.2010р.) в частині преміювання
заступника директора по розвитку
ОСОБА_1 в сумі 3000000грн. слід припинити за
п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, а оскаржуване
рішення господарського суду Одеської
області від 24.03.2014р. в цій частині -
скасувати у зв'язку із порушенням норм
процесуального права (ч.1,2 ст.1, п.4 ч.1
ст.12 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції не вбачає
підстав для припинення провадження у
справі за п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України у
зв'язку із прийняттям загальними
зборами засновників ТОВ «Промтоварний
ринок» рішення про скасування
оспорюваних в судовому порядку рішень
загальних зборів про преміювання
ОСОБА_1, оскільки предмет спору не
припинив існування внаслідок таких
рішень загальних зборів учасників
відповідача від 13.05.2013р.

Скасування попереднього рішення
загальних зборів учасників ТОВ
«Промтоварний ринок» перебуває у
неправовій площині та неспричиняє
юридичних наслідків, позаяк законом не
передбачена можливість скасування
рішень вищого органу управління
господарським товариством, тим більше,
прийнятих в іншому складі учасників
(станом на 13.05.2013р. із складу учасників -
суб'єктів прийняття рішення загальних
зборів від 31.12.2009р., учасником
Товариства залишилась тільки ОСОБА_12).

Не може бути скасоване у такий спосіб
рішення загальних зборів учасників
господарського товариства, оскільки
воно прийняте в межах реалізації
корпоративних прав учасників
товариства (станом на 31.12.2009р.) на
прийняття участі в управлінні
Товариством.

Витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги згідно із
ст.49 ГПК України покладаються на
позивача з їх відшкодуванням скаржнику
- ОСОБА_1

Витрати по сплаті судового збору за
подання позову до господарського суду
першої інстанції згідно ч.2 ст.49 ГПК
України покладаються на позивача.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст.49, 99, 101-105 ГПК
України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Одеської
області від 24.03.2014р. скасувати.

У задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним рішення загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» від 31.12.2009р. (оформленого
протоколом засідання загальних зборів
учасників №41 від 31.12.2009р.) в частині
преміювання ОСОБА_1 в сумі 8000000грн., -
відмовити.

В іншій частині позовних вимог
провадження у справі №916/3437/13
припинити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
1218грн. витрат по сплаті судового збору
за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської
області видати відповідний наказ із
зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 27. 05
.2014р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя
Жеков В.І.