донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

04.06.2014 справа №905/1064/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М.
Зубченко І.В., Радіонова О.О.,За участю
представників сторін:

від позивача:Загурська М.О. довіреність
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргуДержавного
підприємства «Донецька залізниця», м.
Донецьк на рішення господарського
судуДонецької області від23.04.2014р.у
справі№ 905/1064/14 (суддя: Макарова
Ю.В.)порушеній за позовом:Державного
підприємства «Донецька залізниця», м.
Донецьк до відповідача:Публічного
акціонерного товариства
«Металургійний завод «Азовсталь», м.
Маріуполь Донецька область
про:стягнення 956,76грн.

встановив:

Державне підприємство "Донецька
залізниця" (далі - «Позивач») звернулось
з позовом до господарського суду
Донецької області про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
(далі - «Відповідач») 956,76грн., яка
складається з: збір за телеграфне
повідомлення - 79,08грн., плата за
користування вагонами - 4грн. 80коп.,
плата за маневрову роботу - 872грн. 88коп..

Рішенням господарського суду
Донецької області від 23.04.2014р. у справі
№ 905/1064/14 у задоволенні позовних вимог
відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з необґрунтованості заявлених
вимог.

Позивач не погоджуючись з рішенням
господарського суду подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Заявник скарги не погоджуючись із
висновком господарського суду
посилається на те, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані та
досліджені обставини справи, які мають
істотне значення для об'єктивного
винесення рішення по даній справі, що
призвело до порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони були апеляційним судом
належним чином повідомлені про день,
час та місце розгляду апеляційної
скарги.

Позивач підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надіслав відзив, у якому
звернувся з проханням рішення суду
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення та надіслав клопотання
з проханням відкласти розгляд справи, у
зв'язку з обставинами, які виникли у
регіоні.

Клопотання колегією суддів відхилено,
враховуючи ті обставини, що в
апеляційній скарзі заявник
посилається лише на ті документи, які
вже досліджувались судом, приймаючи до
уваги те, що явка представників сторін
у судове засідання не була визнана
обов'язковою, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
без участі представника відповідача

Відповідно до статей 4-4, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України фіксація судового процесу
технічними засобами здійснена не була,
позивачем надано клопотання з
проханням не здійснювати фіксацію
судового процесу, складено протокол
судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає рішення
господарського суду винесеним з
дотриманням встановлених до нього
вимог, відтак - законним та
обґрунтованим; а апеляційну скаргу -
такою, що не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, 11.05.2013р. Публічне акціонерне
товариство "Металургійний завод
"Азовсталь" зі станції Сартана
Донецької залізниці на станцію Валуйки
Південно-Східної залізниці
відвантажив на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Транс
Погран Услуги" Російська федерація за
залізничними накладними №51663698, №51663805
у напіввагонах №59386714, №523485550 вантаж -
«швелери без подальшої обробки з
заліза або нелегірованої сталі».

Вищезазначені вагони, виходячи із
даних п.27 залізничних накладних
належать іноземним суб'єктам
господарювання.

Радіологічний контроль вантажів в
пункті відправлення здійснений не був.

На прикордонній станції
Куп'янськ-Сортувальний, зазначені
вагони були затримані з 18год.30хв. до
22год.10хв. 12.05.2013р. для проведення
радіологічного контролю вантажу, що
підтверджується актами загальної
форми №5373 від 12.05.2013 та №А609 від 12.05.2013.

Вказані обставини засвідчені актами
загальної форми №№5373, А609 (а.с.10,11).

За час затримки вагонів №59386714,
№523485550 залізницею були нараховані
додаткова плата та збори, які склали
956грн. 76коп. (з ПДВ), а саме: збір за
телеграфне повідомлення - 79,08грн., плата
за користування вагонами - 4грн.80коп.,
плата за маневрову роботу - 872грн. 88коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на безпідставну неоплату
відповідачем нарахованих залізницею
платежів у розумінні ч.2 ст. 218 Митного
кодексу України.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести певними
засобами доказування ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу
України загальні умови перевезення
визначаються цим кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 307 Господарського кодексу
України також встановлює, що умови
перевезень вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями визначаються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до §7 статті 21 Угоди про
міжнародне залізничне вантажне
сполучення, якщо під час перевезення
або видачі вантажу з вини
вантажовідправника або
вантажоодержувача виникнуть перешкоди
до його перевезення або видачі, то
залізниці сплачуються всі витрати, що
понесені нею за затримку перевезення
або видачі. Якщо такі перешкоди
виникнуть на дорозі відправлення, то
платежі по таким витратам
розраховуються відповідно до
внутрішніх правил та тарифів, що
застосовуються залізницями для таких
перевезень. Всі платежі по
вищезазначеним витратам вписуються до
накладної та стягуються з відправника,
одержувача або платника
(експедиторської організації,
фрахтового агента тощо) в залежності
від того, хто з них здійснює оплату
провізних платежів.

За приписами ч.1,8 ст. 319 Митного кодексу
України, товари, що переміщуються через
митний кордон України, крім митного
контролю, можуть підлягати державному
санітарно-епідеміологічному,
ветеринарно-санітарному,
фітосанітарному, екологічному та
радіологічному контролю. При вивезенні
товарів за межі митної території
України радіологічний контроль може
здійснюватися в органах доходів і
зборів відправлення при завершенні
митного оформлення або у пунктах
пропуску через державний кордон
України при завершенні митного
контролю товарів.

Згідно п.1 Правил Користування вагонами
і контейнерами зазначають,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі
- «Правила користування») Правила
користування визначають порядок і
умови користування вагонами і
контейнерами:

- парку залізниць України;

- парку залізниць інших держав;

- які належать підприємствам,
організаціям, портам, установам і
громадянам, а також орендовані ними (за
час затримки на коліях залізниць
загального користування).

Відповідно до п. 2 Правил користування,
за користування вагонами і
контейнерами вантажовідправники,
вантажоодержувачі, власники під'їзних
колій, порти, організації, установи,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності (далі -
вантажовласники) вносять плату.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про
стягнення з Відповідача плати за
користування місцевий осподарський
суд обгрунтовано з посиланням на
приписи ч.4 ст.119 Статуту та п. 3 Правил
користування дійшов висновку про
безпідставність такої вимоги, адже
спірні вагони належали іноземним
суб'єктам господарювання, відтак -
зазначена плата повинна доводитись
зведеною відомістю нарахованих
платежів по залізничних
адміністраціях за користування
вагонами належності інших держав, та
відомостями плати за користування
вагонами, складання яких передбачено
п.4 Правил користування.

Також обгрунтованим є висновок
місцевого госодарського суду з
посиланням на приписи п.п. 1.8 та 10
розділу ІІІ «Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги»,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 26.03.2009
року № 317 (далі - «Збірник тарифів») про
безпідставність та необгрунтованість
вимог Позивача щодо стягнення збору за
маневрові роботи та телеграфного
збору, адже за Збірником тарифів збір
за маневрову роботу нараховується за
роботу, що виконується локомотивом
залізниці, на вимогу вантажовласника,а
такоє вимоги з боку Відповідача
Позивачу не надходило; телеграфне
повідомленні про затримку вагонів на
адресу Відповідача не надсилалося.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що під час
розгляду справи місцевим
господарським суд допущені порушення
норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК
України як підстави для скасування
рішення, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
покладають на Позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Донецька залізниця» -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 23.04.2014 року у справі №
905/1064/14 - залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко Судді:
І.В. Зубченко О.О. Радіонова

Надруковано примірників: 1 - позивачу; 1 -
відповідачу, 1 - до справи, 1 - ГСДО, 1 -
ДАГС