РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

03 червня 2014 року
Справа № 01/94-38

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Маціщук А.В.

судді
Петухов М.Г. ,

судді
Гулова А.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - пред-ка Созонюка Т.М.
(пост.дов. б/н від 10.01.2014 р.)

від органу ДВС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача на
ухвалу господарського суду Волинської
області від 07.05.14 р. у справі № 01/94-38

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська пивна
компанія - Збут"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Західмолоко"

про стягнення 131922,97 грн.

скарга на дії ДВС Луцького міського
управління юстиції

в с т а н о в и в :

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 07.05.2014 р. у
справі № 01/94-38 залишено без задоволення
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Західмолоко» про
визнання недійсними постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 38986352 від 23.07.2013 р., постанови
про арешт коштів боржника ВП № 38986352 від
10.02.2014 р., постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 38986352 від 07.02.2014 р.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
відповідач товариство з обмеженою
відповідальністю «Західмолоко» подало
апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Волинської області від 07.05.2014 р. у
справі №01/94-38 та прийняти нове рішення,
яким скаргу задоволити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що суд
першої інстанції прийняв до уваги
належним і допустимим доказом
непідтверджений документ - заяву про
повторне виконання наказу, подану
представником стягувача, на якій
міститься відбиток штампу Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції з
датою відмітки 01.07.2013 р..

Скаржник вважає, що посилання
господарського суду Волинської
області в оскаржуваній ухвалі на
пояснення оператора комп'ютерного
набору Органу ДВС ОСОБА_2 слід
оцінити критично, оскільки оператор
комп'ютерного набору Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції ОСОБА_2 не
брала участі в судовому процесі ні як
сторона ні як представник сторони чи
іншого учасника судового процесу, тому
пояснення ОСОБА_2 не може вважатися
належним та допустимим письмовим
доказом в розумінні ст.ст.32, 34 ГПК
України.

Крім того, скаржник зазначає, що
матеріалами виконавчого провадження
ВП №38986352 підтверджено, що стягувач
повторно звернувся із заявою про
виконання наказу № 01/94-1 від 15.03.2010 р.
господарського суду Волинської
області лише 19.07.2013 р. Дані обставини
підтверджуються кутовим штампом
Органу ДВС на цій заяві з відміткою про
її реєстрацію 19.07.2013р. за вх.№ 5854. Окрім
того, в оскаржуваній постанові про
відкриття виконавчого провадження від
23.07.2013 р. міститься інформація про те, що
даний виконавчий документ надійшов
19.07.2013 р. Вказані обставини визнаються і
не заперечуються також представником
Першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції у своїх поясненнях на скаргу
вих.№ 7942 від 24.03.2014 р., і матеріали
виконавчого провадження ВП №38986352 не
містять жодних належних та допустимих
доказів того, що стягувач повторно
звернувся із заявою про виконання
наказу № 01/94-1 від 15.03.2010 р.
господарського суду Волинської
області 01.07.2013 р.

Позивач товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська пивна
компанія - Збут» та Перший відділ
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції не
забезпечили явку представників у
судове засідання, хоча були належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення /а.с.23-25/.

У судовому засіданні 03.06.2014 р.
представник скаржника підтримав
вимоги апеляційної скарги повністю та
надав пояснення по суті спору. Ухвалу
господарського суду Волинської
області від 07.05.2014 р. у справі № 01/94-38
вважає незаконною та прийнятою із
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить суд
задоволити апеляційну скаргу. На
підтвердження своєї позиції пояснив,
що судом першої інстанції враховано
лише заяву про повторне виконання
наказу, подану представником
стягувача, на якій міститься відбиток
штампу Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції з датою відмітки
01.07.2013 р. Вважає, що вказану заяву
позивачем було одержано шахрайським
способом.

Зважаючи, що судом вжито необхідних
заходів для завчасного повідомлення
сторін про час і місце розгляду справи,
явка представників сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалась
та додаткові докази судом не
витребовувались, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги без участі
представників товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська пивна
компанія - Збут» та Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, заслухавши пояснення
представника скаржника в судовому
засіданні, перевіривши оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню. При цьому
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Колегією суддів враховано наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України
та ст.115 Господарського процесуального
кодексу України рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України
і виконуються у порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження». Відповідно до ст.116 ГПК
України виконання рішення
господарського суду провадиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що на виконання
рішення господарського суду від 16.09.2009
р., постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 02.12.2009 р.,
постанови Вищого господарського суду
України від 01.03.2010 р. було видано наказ
№ 01/94-1 від 15.03.2010 р. У наказі визначено,
що він дійсний для пред'явлення
протягом трьох років - до 02.12.2012 р.
/а.с.125/.

22.03.2010 р. наказ № 01/94-1 від 15.03.2010 р. було
пред'явлено товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська пивна
компанія-Збут» до виконання Першому
відділу Державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції.

Статтею 21 Закону України «Про
виконавче провадження» (у редакції яка
діяла на час видачі наказу)
передбачалось, що виконавчі листи та
інші судові документи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
трьох років з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а у випадках, коли
рішення підлягає негайному виконанню,
з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до п.3.3.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15 грудня 1999 року N 74/5,
виконавчі листи та інші судові
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом трьох років.

Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження» та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)», який набрав
чинності з 09.03.2011 р., виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, тобто до 09.03.2011 р.,
пред'являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі.

Норми ст.23 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачають,
що строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються,
зокрема пред'явленням виконавчого
документа до виконання. Після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується. У разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю
повного або часткового виконання
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення.

Частиною 1 статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, зокрема, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними. Разом з цим, згідно з
частиною 5 статті 47 названого Закону
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання упродовж
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Згідно з п. 3.4.1. Інструкції строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються, зокрема
пред'явленням виконавчого документа до
виконання.

Пунктом 3.4.2. Інструкції встановлено, що
після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю його повного або
часткового виконання строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання після перерви
встановлюється з дня повернення
виконавчого документа стягувачу.

Постановою Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції від 29.06.2010 р. наказ
суду було повернуто стягувачу у зв'язку
із неможливістю його виконання.
Повертаючи наказ суду, Перший відділ
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції в п.2
постанови від 29.06.2010 р. роз'яснив, що
виконавчий документ може бути повторно
пред'явлений до виконання до 29.06.2013 р.
/а.с.171-172 у т.1/.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм
термін дії наказу № 01/94-1 від 15.03.2010 р.
було продовжено до 29.06.2013 р..

Частиною 3 ст.51 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у випадках, коли
останній день процесуального строку
припадає на неробочий день, днем
закінчення строку вважається перший
наступний за ним робочий день

Судом встановлено, що 28, 29 і 30 червня 2013
року були неробочими днями (святковий
день День Конституції України та
вихідні дні субота і неділя), тому
останнім днем строку пред'явлення
наказу до виконання являється перший
за ними робочий день - 01.07.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська пивна
компанія-Збут» 01.07.2013 р. звернулося до
Першого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції з заявою про повторне
виконання наказу, що підтверджується
відбитком штампу з датою та підписом
посадової особи канцелярії Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
на примірнику заяви, яка залишилася у
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська пивна
компанія-Збут» і в оригіналі залучена
до матеріалів справи /а.с.209 у т.1/.

Отже, позивач звернувся з заявою про
повторне виконання наказу в межах
визначеного строку.

Матеріалами справи підтверджено, що
Перший відділ державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції виконав реєстрацію заяви про
повторне виконання наказу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська пивна компанія-Збут»
19.07.2013 р. Така обставина підтверджена
іншим примірником заяви про повторне
виконання наказу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська пивна компанія-Збут» /а.с.205
у т.1/.

Журнал реєстрації загальної вхідної
кореспонденції Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції за 2013 рік
не містить відповідної відмітки про
реєстрацію заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська пивна компанія-Збут» про
повторне виконання наказу в липні 2013
року.

З письмових пояснень оператора
комп'ютерного набору Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції ОСОБА_2
вбачається, що у зв'язку із звітним
періодом виконавчі документи
приймались, але не передавались до
виконання; наказ господарського суду
№01/94-1 від 15.03.2010р. від товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська пивна компанія-Збут» було
прийнято 01.07.2013 р., а передано до
виконання 19.07.2013 р. /а.с.222, 227 у т.1/. Такі
пояснення надані суду відповідно до
норм ч.2 ст.30, ч.2 ст.32 ГПК України, тому
заперечення скаржника щодо
неналежності та недопустимості таких
пояснень як доказу у справі колегія
суддів до уваги не приймає, вважає, що
такі пояснення підлягають оцінці
відповідно до ст.43 ГПК України в
сукупності з іншими фактичними даними.

Наведені вище докази в їх сукупності
підтверджують ту обставину, що
реєстрація заяви позивача про
виконання наказу відділом ДВС виконана
19.07.2013 р., та не спростовують того факту,
що позивач звернувся до відділу ДВС з
цією заявою 01.07.2013 р.

Пояснення скаржника про те, що заява з
відміткою про її одержання 01.07.2013 р.
позивачем було одержано шахрайським
способом, - є безпідставними.

23.07.2013 р. Першим відділом державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
про примусове виконання наказу № 01/94-1,
виданого 15.03.2010 р. Відповідно до цієї
постанови боржнику надано семиденний
строк для добровільного виконання
рішення суду /а.с.204 у т.1/.

В матеріалах справи відсутні докази
виконання наказу № 01/94-1 від 15.03.2010 р.,
суду такі докази не надані.

07.02.2014 р. Перший відділ державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції виніс постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження /а.с.177 у т.1/.

10.02.2014 р. Першим відділом державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції винесено постанову
про арешт коштів боржника /а.с. 175-176 у
т.1/.

Перелічені постанови є предметом
оскарження у даній справі.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
правомірність прийняття цих постанов
відділом ДВС, враховуючи наступне.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення (ст.19
Закону України «Про виконавче
провадження»).

У відповідності до ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції своєчасно 01.07.2013 р. у
відповідності до норм ст.23, 25 Закону
України «Про виконавче провадження».
Вбачається також, що наказ відповідає
вимогам, передбаченим законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Та обставина, що Перший відділ
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції
несвоєчасно (19.07.2013 р.) виконав
реєстрацію заяви товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська пивна компанія-Збут» про
повторне виконання наказу не звільняє
відділ ДВС від обов'язку прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження.

Отже, порушення строку реєстрації
заяви та відкриття виконавчого
провадження не впливає на
правомірність дій Першого відділу ДВС
Луцького РУЮ з відкриття виконавчого
провадження на виконання наказу №01/94-1
від 15.03.2010 р., тому не є підставою для
визнання недійсною постанови Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
про відкриття виконавчого провадження
від 23.07.2013 р.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що відсутні правові
підстави для задоволення скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Західмолоко» та
визнання недійсною постанови Першого
відділу ДВС Луцького РУЮ про відкриття
виконавчого провадження від 23.07.2013 р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст.32, ч.ч.1, 4 ст.52 Закону
України «Про виконавче провадження»
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт.

Перший відділ ДВС Луцького РУЮ відкрив
23.07.2013 р. виконавче провадження та не
отримав документального підтвердження
добровільного виконання рішення, чим
обумовлені подальші дії з примусового
виконання рішення суду. Так, 07.02.2014 р.
Першим відділом ДВС Луцького РУЮ
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження та 10.02.2014 р. Першим
відділом ДВС Луцького РУЮ винесено
постанову про арешт коштів боржника.
Такі заходи, вчинені в межах
виконавчого провадження, відповідають
вищенаведеним нормам Закону України
«Про виконавче провадження», і колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для визнання
недійсними зазначених постанов.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
господарського суду Волинської
області від 07.05.2014 р. у справі № 01/94-38
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству. Доводи
скаржника, викладені в апеляційній
скарзі є безпідставними та не
спростовують обгрунтованих висновків
господарського суду Волинської
області, і колегія суддів не вбачає
підстав для зміни чи скасування
оскаржуваної ухвали місцевого
господарського суду за ст.104 ГПК
України.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги у зв'язку із відмовою в її
задоволенні покладається на скаржника
згідно зі ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-106
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Західмолоко"
залишити без задоволення, ухвалу
господарського суду Волинської
області від 07.05.2014 р. у справі № 01/94-38
залишити без змін.

Головуючий суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Гулова А.Г.