ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.05.14 Справа № 904/2066/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго",

м. Дніпропетровськ

до Державного міжрайонного
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас",
с. Вороново, Синельниківський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 35659350, 31 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Козак Т.В. - представник за
дов. № 153/1001 від 20.05.14

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Державного
міжрайонного підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
про стягнення заборгованості у розмірі
22908790, 41 грн., з яких 20865653, 14 грн. -
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію, 663921, 39 грн. -
заборгованість по оплаті втрат, які
виникають через перетікання
реактивної електроенергії; 301976, 67 грн. -
три відсотки річних, 44484,28 грн. -
інфляційні втрати та 1032844, 93 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про
постачання електричної енергії ВАТ
"ЕК"Дніпрообленерго" для споживачів
Дніпропетровської області від 01.01.2002 №
89-ц в частині повної та своєчасної
оплати за отриману електроенергію.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 02.04.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 28.04.2014.

14.04.2014 позивач надіслав до
господарського суду Дніпропетровської
області заяву від 11.04.2014 № 8492/1001 про
збільшення позовних вимог, в якій
просить суд стягнути з відповідача
28980418, 56 грн., з яких 26210127, 05 грн. -
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію, 818504, 03 грн. -
заборгованість по оплаті втрат, які
виникають через перетікання
реактивної електроенергії; 433971, 56 грн. -
три відсотки річних, 437465, 37 грн. -
інфляційні втрати, та 1080350, 55 грн. - пеня.

Відповідно до частини 4 ст. 22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Оскільки заява про збільшення позовних
вимог не порушує чиї-небудь права та
інтереси, вона прийнята судом до
розгляду.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 28.04.2014
розгляд справи відкладений на 19.05.2014.

25.04.2014 через канцелярію господарського
суду від відповідача надійшло
клопотання, в якому він просить
зобов'язати ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго"
надіслати поштою ДМП ВКГ "ДЗД" акт
звірки за весь період надання
позивачем відповідачу послуг з
енергопостачання та відкласти розгляд
справи.

13.05.14 через канцелярію господарського
суду від позивача надійшла заява від
12.05.2014 № 10137/1001 про збільшення позовних
вимог, в якій позивач просить суд
стягнути з відповідача 35 658 350, 31 грн., з
яких 28 308 659, 67 грн. заборгованості за
спожиту активну електричну енергію, 870
233, 27 заборгованості по оплаті втрат,
які виникають через перетікання
реактивної електроенергії, 497 956, 02 грн.
три відсотків річних, 1 758 844, 03 грн.
інфляційних втрат, 1 222 657, 32 грн. пені.

Відповідно до частини 4 ст. 22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Оскільки заява про збільшення позовних
вимог не порушує чиї-небудь права та
інтереси, вона прийнята судом до
розгляду.

Ухвалою від 19.05.2014 розгляд справи
відкладено на 28.05.2014.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позовну заяву та
інші витребуванні судом документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленнями про вручення
цінних листів з ухвалами суду (арк. с. 118,
125).

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 28.05.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2002 між Відкритим акціонерним
товариством "Енергопостачальна
компанія "Дніпрообленерго" (далі -
енергопостачальник, позивач) та
Державним міжрайонним підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
(далі - відповідач, споживач) був
укладений договір про постачання
електричної енергії ВАТ "ЕК
"Дніпрообленерго" для споживачів
Дніпропетровської області № 89-ц (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом
договору є постачання і передача
електроенергії енергопостачальником
та оплата спожитої електроенергії
споживачем.

Розділом 2 договору передбачено, що
обсяги постачання електроенергії та її
вартість визначаються відповідно до
додатка 1, за тарифами на
електроенергію, які визначаються у
порядку, затвердженому НКРЕ України
(додаток 1, арк. с. 13).

Постачання електроенергії
здійснюється в межах 188,5 кВА (кВт),
заявленої споживачем потужності, у
тому числі 6 кВ - 188,5 кВА (кВт).

Підтвердження фактичного обсягу
спожитої споживачем електроенергії за
звітний місяць здійснюється сторонами
за формою Звіту про спожиту
електроенергію, що відображена у
додатку 5, до 2 числа місяця, що настає за
звітним.

Вартість поставленої (спожитої) у
розрахунковому періоді (місяці)
електроенергії визначається за
чинними роздрібними тарифами щодо
відповідної тарифної групи та за
класом напруги, відповідно до яких
здійснюється розрахунок обсягу
спожитої електроенергії, за формою що
відображена у додатку 5 до цього
договору.

Згідно п. 3.1 договору, для визначення
обсягів фактично спожитої
електроенергії, споживач зобов'язаний
знімати показання розрахункових
приладів обліку та подавати їх
значення енергопостачальнику за
встановленою формулою (додаток 5).

Додатковою угодою № 1/06 від 20.07.2006 до
договору сторони погодили викласти п.
4.2 договору в наступній редакції:
споживач здійснює повну оплату
вартості обсягу використаної в
розрахунковому періоді електричної
енергії на підставі рахунка,
самостійно отриманого у постачальника
протягом трьох діб після подання звіту
про спожиту електроенергію відповідно
до даних про фактичне споживання
електричної енергії, згідно з п. 2.9.
договору про постачання електричної
енергії, до 12 числа календарного
місяця, наступного за розрахунковим
періодом. Розрахунковий період для
обліку і розрахунку за спожиту
електроенергію встановлюється за
показами розрахункових засобів обліку
з 01 до останнього числа календарного
місяця, який є розрахунковим місяцем.
Якщо вище визначена дата початку
розрахункового періоду не співпала з
датою початку розрахункового періоду,
що діяла до цього, початок першого
розрахункового періоду за новими
умовами наступить з числа наступного
після дати закінчення минулого
розрахункового періоду»

Споживач здійснює економічну
компенсацію втрат
енергопостачальника, які виникають
через перетоки реактивної
електроенергії, шляхом платежів на
поточний рахунок енергопостачальника
протягом 5 днів після отримання
рахунка-фактури енергопостачальника, з
наведенням у платіжних дорученнях
після слів «за перетоки реактивної
електроенергії», інформації,
зазначеної в п. 4.1. цього договору.
Порядок розрахунку платежів за
перетоки реактивної електроенергії
наведений у додатку 9-а, для споживачів
із багатозонним обліком у додатку 9-6,
при цьому обсяг перетоків, за яким
основний споживач здійснює економічну
компенсацію втрат енергопостачальника
встановлюється з урахуванням обсягів
перетоків реактивної електроенергії
субспоживачів але за винятком
перетоків, що пов'язані з передачею
електроенергії до мереж
енергопостачальника. Основний
споживач стягує платежі за перетоки
реактивної енергії субспоживачів за
умовами договору про надання послуг з
передачі електричної енергії (п. 4.3
договору).

На виконання умов договору, позивач в
період з січня 2013 по квітень 2014
поставив відповідачу активну
електричну енергію, що підтверджується
актами про використану електричну
енергію (арк. с. 21-50, 105-116, 135-139), а також
виставив відповідачу рахунки за
активну та реактивну електричну
енергію, які були отримані
представником відповідача (арк. с. 51-76,
97-104, 140-143).

Позивач поставив відповідачу активну
електричну енергію на загальну суму
30734323, 08 грн., як зазначає позивач,
відповідач частково сплатив вартість
поставленої активної електричної
енергії у розмірі 2425663, 41 грн. Таким
чином, заборгованість за активну
електричну енергію відповідача перед
позивачем складає 28308659, 67 грн.

Також, позивач виставив відповідачу
рахунки за реактивну електричну
енергію на загальну суму 870233, 27 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем за активну електроенергію
складає 28308659, 67 грн. та за перетікання
реактивної електроенергії - 870233, 27 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується
(ст. 275 ГК України).

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та
ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином відповідно до
закону та договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не надано доказів
повної оплати поставленої активної
електричної енергії у сумі 28308659, 67 грн.
та реактивної електроенерггії на суму
870233, 27 грн., а відтак, позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню у
повному обсязі, а саме у розмірі 28308659, 67
грн. - заборгованості за активну
електричну енергію та 870233, 27 грн. -
заборгованості за реактивну
електроенергію.

У зв'язку з несвоєчасним виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати поставленої активної
електричної енергії та реактивної
електричної енергії, з урахуванням
заяв про збільшення позовних вимог,
позивач нарахував відповідачу пеню за
прострочення оплати за активну
електричну енергію у розмірі 1187141, 66
грн. за період з 12.04.2013 по 01.05.2014, а також
за несвоєчасну оплату реактивної
електричної енергії позивач нарахував
відповідачу пеню у розмірі 35515, 66 грн. за
період з 10.04.2013 по 14.04.2014, тобто разом
1222657, 32 грн.

Відповідно до положень ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Умовами пункту 6.5. договору
передбачено, що у разі несвоєчасних
розрахунків споживач на момент
погашення заборгованості сплачує
енергопостачальнику пеню за кожен день
прострочення платежу за споживання
електроенергії у розмірі подвійної
величини облікової ставки
Національного банку України. Пеня
нараховується енергопостачальником,
починаючи з першого дня після дати
розрахунку, що наведені в пункті 4.2 та 4.3
, а також після 5-денного терміну з дня
одержання рахунку-фактури на інші
платежі.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст.
217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, застосовуються господарські
санкції, зокрема, штрафні санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
пені, задовольняє дану вимогу частково,
а саме пеню за прострочення сплати
вартості активної електричної енергії
у розмірі 1186513, 61 грн. та за прострочення
оплати вартості перетікання
реактивної електричної енергії у сумі
35496, 32 грн., тобто разом 1222009, 93 грн.
Оскільки позивачем при здійсненні
розрахунку пені не враховано положення
ст. 232 ГК України, а саме те, що
нарахування пені припиняється через
шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Також, за порушення відповідачем
виконання грошового зобов'язання,
позивачем нараховані інфляційні
втрати за прострочення оплати вартості
активної електричної енергії у розмірі
1705126, 26 грн. та вартості реактивної
електричної енергії у сумі 53717, 77 грн.,
тобто разом 1758844, 03 грн., та три відсотки
річних за прострочення оплати вартості
активної електричної енергії у розмірі
481969, 68 грн. та реактивної електричної
енергії у сумі 15986, 34 грн., тобто разом
497956, 02 грн.

Згідно п. 4.7 договору у разі
прострочення платежу за спожиту
електроенергію споживач на вимогу
енергопостачальника зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3% річних з
простроченої суми.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з рахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є
збільшенням суми основного боргу у
зв'язку з девальвацією грошової
одиниці України, а три відсотки річних
є платою за користування чужими
коштами в цей період прострочки
виконання відповідачем його
договірного зобов'язання, і за своєю
правовою природою вони є самостійними
способами захисту цивільних прав і
забезпечення виконання цивільних
зобов'язань.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних, задовольняє дані вимоги
повністю, а саме, інфляційні втрати у
розмірі 1758844, 03 грн. та три відсотки
річних у сумі 497956, 02 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача на користь
позивача, а саме у розмірі 73080 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного міжрайонного
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Дніпро-Західний Донбас»
(52521, Дніпропетровська область,
Синельниківський район, с. Вороново,
вул. Дніпровська, 28, код ЄДПОУ 03564045) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107,
м. Дніпропетровськ, шосе
Запорізьке, 22, ) основний
борг за активну електричну енергію у
сумі 28308659, 67 грн. (двадцять вісім
мільйонів триста вісім тисяч шістсот
п'ятдесят дев'ять грн. 67 к.),
заборгованість за реактивну
електричну енергію у розмірі 870233, 27
грн. (вісімсот сімдесят тисяч двісті
тридцять три грн. 27 к.), пеню у розмірі
1222009, 93 грн. (один мільйон двісті
двадцять дві тисячі дев'ять грн. 93 к.),
три відсотки річних у сумі 497956, 02 грн.
(чотириста дев'яносто сім тисяч
дев'ятсот п'ятдесят шість грн. 02 к.),
інфляційні втрати у сумі 1758844, 03 грн.
(один мільйон сімсот пятдесят вісім
тисяч вісімсот сорок чотири грн. 03 к.) та
73080 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят
грн. ) витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.2014

Суддя В.І. Ярошенко