номер провадження справи 19/12/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014
Справа № 908/835/14

За позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Дружний
будинок» (72311, Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. Дружби, 199)

до Управління освіти Мелітопольської
міської ради (72313, Запорізька область,
м. Мелітополь, вул.
Осипенко, 96)

про визнання пунктів договору

суддя
Давиденко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Хінельов А.Ф. -
представник за довіреністю № 14/04/Р від
14.04.14.

Від відповідача: Джаним М.С. -
представник за довіреністю № 01-31/123 від
31.01.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 17.03.14. звернулось Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок» з позовною
заявою до Управління освіти
Мелітопольської міської ради про
визнання п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9 6.4 Договору № 28
на закупівлю пари та гарячої води;
послуг з постачання пари та гарячої
води за державні кошти від 07.02.14. в
редакції ОСББ «Дружний будинок». Також,
позивач просить суд визнати поважною
причину пропуску встановленого
законом процесуального строку та
відновити пропущений строк звернення
до суду з позовною заявою.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
фактично визнані відповідачем п.п. 4.1,
4.2.1, 5.4, 9 6.4 Договору № 28 на закупівлю
пари та гарячої води; послуг з
постачання пари та гарячої води за
державні кошти від 07.02.14. в редакції
позивача мають бути визнані
господарським судом.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 18.03.14. порушено
провадження у справі № 908/835/14, справі
присвоєно номер провадження 19/12/14,
судове засідання призначено на 15.04.14. о
12-00.

В судовому засіданні 15.04.14.
представником відповідача подано
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого Управління освіти
Мелітопольської міської ради
заперечує проти позову та зазначає, що
тариф на теплову енергію повинен
встановлюватись органом місцевого
самоврядування, а саме, рішенням
Виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради Запорізької області, та
саме тому, в п. 4.1, п. 4.2.1, п. 5.4 в редакції
Управління освіти Мелітопольської
міської ради передбачено умову про
необхідність погодження змін тарифів з
Виконавчим комітетом Мелітопольської
міської ради Запорізької області. Крім
того, відповідач вказує на те, що
відповідно до пп. 2 п. 6.3 Договору
сторони досягли згоди щодо
необхідності погодження змін вартості
послуг (тарифів) з Виконавчим комітетом
Мелітопольської міської ради
Запорізької області. На теперішній час
діє рішення Виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради
Запорізької області № 14/1 від 28.01.14.,
яким позивачем погоджено тарифи на
послуги з виробництва та постачання
теплової енергії в розмірі 506,47
грн./Гкал; Договір № 28 на закупівлю пари
та гарячої води; послуг з постачання
пари та гарячої води за державні кошти
від 07.02.14. укладався за результатами
процедури державних закупівель, тому
твердження позивача про те, що цей
Договір є державним замовленням не
відповідає дійсності.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.04.14. на
підставі ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
розгляд справи № 908/835/14 відкладено на
19.05.14.

Через канцелярію господарського суду
Запорізької області 19.05.14. надійшло
письмове нормативно-правове
обґрунтування позовних вимог та
заперечення на відзив відповідача,
відповідно до якого зазначено, що
позивач не є підприємством комунальної
власності, а отже твердження
відповідача про те, що в даному випадку
тариф на теплову енергію повинен
встановлюватись органом місцевого
самоврядування, не відповідає
вищенаведеним нормам діючого
законодавства України.

Представник позивача в судовому
засіданні 19.05.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок»
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні 19.05.14. заперечив проти
задоволення позову, просив суд в
задоволенні позову Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок» відмовити
повністю.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/835/14.

Розглянувши подані матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд Запорізької
області, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначено позивачем, 26.12.13. Головою
комітету з конкурсних торгів,
заступником Голови комітету, членом
комітету з конкурсних торгів було
складено протокол попередніх
переговорів щодо закупівлі в одного
учасника, відповідно до якого
визначені істотні умови Договору і
постачання пари та гарячої води
(теплопостачання до ДНЗ № 48) 35.30.1 ДК
016-2010 протягом 2014 р. та визначення
основних умов Договору.

18.12.13. супровідним листом № 18/12/1
позивачем було надіслано на адресу
відповідача два примірники (заповнені
та підписані з боку ОСББ «Дружний
будинок») проекту Договору про надання
послуг з теплопостачання ДНЗ № 48 на 2014
р.

Позивач зазначає, що 07.02.14. від
відповідача надійшов примірник
Договору № 28 на закупівлю пари та
гарячої води; послуг з постачання
паригарячої води за державні кошти з
протоколом розбіжностей № 1.

З матеріалів справи вбачається, що
07.02.14. між сторонами було підписано
Додаткову угоду № 1 про зменшення
тарифу та ціну Договору № 28 від 07.02.14.
про закупівлю пари та гарячої води;
послуг з постачання пари та гарячої
води за державні кошти та рахунок-акт
прийому-передачі робіт № 2/1 за лютий 2014
р. на передплату за пару та гарячу воду;
послуг з постачання пари та гарячої
води (опалення ДЗН № 48 м. Мелітополь).

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Дружний
будинок» листом № 14/02/1 від 14.02.14.
погодило редакцію Споживача в
преамбулі Договору № 28 від 07.02.14., в п.п.
1.1, 4.2.2, 4.2.3, 4.2.4, 4.2.5, п. 11.1 Договору № 28 від
07.02.14. на закупівлю пари та гарячої води;
послуг з постачання пари та гарячої
води за державні кошти.

З зазначеного вище листа вбачається, що
редакція відповідача п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9, 6.1,
6.4 не приймається позивачем, в зв'язку з
тим, що підписавши 07.02.14. додаткову
угоду № 1 про зменшення тарифу та ціни
Договору № 28, від 07.02.14., відповідач
фактично погодився зі зміною тарифу та
ціни - істотних умов Договору № 28 від
07.02.14., без будь-яких додаткових умов та
надання будь-яких рішень та висновків
будь-якого органу стосовно змінених
тарифів.

Позивач вказує на те, що прийнявши
перерахунок тарифу, на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 869 від 01.06.11. та підписавши Додаткову
угоду № 1, відповідач зняв вимогу про
обов'язковість рішення Виконавчого
комітету Мелітопольської міської ради
та визнав п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9, 6.1, 6.4 в
редакції Договору № 28 на закупівлю
пари та гарячої води; послуг з
постачання пари та гарячої води за
державні кошти від 07.02.14., надану
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Дружний
будинок».

Також позивач зазначає, що Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок» не є
підприємством комунальної власності, а
отже, твердження відповідача про те, що
в даному випадку тариф на теплову
енергію повинен встановлюватись
органом місцевого самоврядування, не
відповідає положенням діючого
законодавства України.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що фактично
визнані Управлінням освіти
Мелітопольської міської ради було п.п.
4.1, 4.2.1, 5.4, 9, 6.1, 6.4 Договору № 28 від 07.02.14. в
редакції позивача мають бути визнані
судом.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Законом передбачені певні способи
захисту прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, які звертаються до суду
з відповідними вимогами.

Суд зазначає, що позивач обрав такий
спосіб захисту, як визнання п.п. 4.1, 4.2.1,
5.4, 9., 6.1, 6.4 Договору № 28 від 07.02.14. на
закупівлю пари та гарячої води; послуг
з постачання пари та гарячої води за
державні кошти в редакції Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок».

У ст. 15 Цивільного кодексу України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Способи
захисту цивільних прав та інтересів
судом, передбачені ст. 16 Цивільного
кодексу України.

Зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу
України (яка в свою чергу
кореспондується з положеннями ст. 20
Господарського кодексу України)
закріплений перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів. Ними є:
визнання права; визнання правочину
недійсним; припинення дії, яка порушує
право; відновлення становища, яке
існувало до порушення; примусове
виконання обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Таким чином, вищезазначеними нормами
законодавства України не передбачено
такого способу захисту прав, як
визнання пунктів Договору в редакції
позивача.

Відповідно до ст. 188 Господарського
кодексу України встановлено, що зміна
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання договору) або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

З викладеного вище вбачається, що в
разі виникнення спору, Договір може
бути змінений за рішенням суду за
позовом заінтересованої сторони,
шляхом внесення відповідних змін до
Договору.

Аналогічні положення містить ст. 651
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Предметом позову може бути
матеріально-правова чи немайнова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення. Захист майнового або
немайнового права чи законного
інтересу відбувається шляхом
прийняття судом рішення про примусове
виконання відповідачем певних дій або
зобов'язання утриматись від їх
вчинення.

Таким чином, заявлена позивачем вимога
про визнання п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9., 6.1, 6.4
Договору № 28 від 07.02.14. на закупівлю
пари та гарячої води; послуг з
постачання пари та гарячої води за
державні кошти в редакції Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок» позбавлена
правового сенсу і не сприяє реальному
захисту прав і охоронюваних законом
інтересів позивача та, у разі її
задоволення, не може бути виконана у
примусовому порядку, оскільки
відсутній механізм виконання такого
рішення.

Згідно зі ст. 6 Господарського кодексу
України зазначено, що загальними
принципами господарювання в Україні є:
забезпечення економічної
багатоманітності та рівний захист
державою усіх суб'єктів
господарювання; свобода
підприємницької діяльності у межах,
визначених законом; вільний рух
капіталів, товарів та послуг на
території України; обмеження
державного регулювання економічних
процесів у зв'язку з необхідністю
забезпечення соціальної спрямованості
економіки, добросовісної конкуренції у
підприємництві, екологічного захисту
населення, захисту прав споживачів та
безпеки суспільства і держави; захист
національного товаровиробника;
заборона незаконного втручання
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб у господарські відносини.

Отже, всупереч приписам ст. 6
Господарського кодексу України,
визнання п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9., 6.1, 6.4 Договору
№ 28 від 07.02.14. на закупівлю пари та
гарячої води; послуг з постачання пари
та гарячої води за державні кошти в
редакції Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Дружний
будинок» суперечить встановленим
діючим законодавством способам
захисту цивільних прав.

Заявлена позивачем вимога, а саме:
визнання п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9., 6.1, 6.4 Договору
№ 28 від 07.02.14. на закупівлю пари та
гарячої води; послуг з постачання пари
та гарячої води за державні кошти в
редакції Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Дружний
будинок», за своєю правовою природою та
суттю є вимогою про встановлення факту,
що має юридичне значення. Цей факт може
встановлюватися господарським судом
лише при існуванні та розгляді між
сторонами спору про право цивільне.
Його встановлення є елементом оцінки
фактичних обставин справи та
обґрунтованості вимог у разі
виникнення спору між сторонами і не
може самостійно розглядатися в окремій
справі.

Вимога про визнання факту, як спосіб
захисту права, чинним законодавством
не передбачена. Таким чином, обраний
позивачем предмет позову не відповідає
встановленим законом способам захисту
прав.

Обов'язок доведення покладається
законом на позивача.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що до господарського суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення
до суду із відповідним позовом є
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів особи - позивача у справі.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України вбачається, що право на захист
особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 1 ст. 12 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа здійснює
свої цивільні права вільно, на власний
розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного
кодексу України передбачено, що
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14
Цивільного кодексу України).

Таким чином, судом встановлено, що
обраний позивачем спосіб захисту прав
не відповідає способам, встановленим
чинним законодавством, і, як наслідок,
не призводить до поновлення його
порушеного права, якщо таке порушення
має місце.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до приписів п. 9.9 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
Запорізької області № 6 від 23.03.12. «Про
судове рішення» вказано, що
резолютивна частина рішення ні за яких
умов не повинна викладатись
альтернативно. У резолютивній частині
рішення має бути остаточна відповідь
щодо усіх вимог, які були предметом
судового розгляду. При цьому
господарські суди повинні зазначати у
рішенні про спонукання укласти договір
- умови, на яких сторони зобов'язані
укласти договір, з посиланням на
поданий позивачем проект цього
договору, наприклад: "Вважати договір
(найменування договору) укладеним на
умовах поданого (найменування
позивача) проекту цього договору", а в
разі необхідності - з викладенням у
рішенні умов (пунктів) договору
повністю або в певній частині.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не викладено в прохальній
частині позовної заяви п.п. 4.1, 4.2.1, 5.4, 9.,
6.1, 6.4 Договору № 28 від 07.02.14. на
закупівлю пари та гарячої води; послуг
з постачання пари та гарячої води за
державні кошти в редакції Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок» в повній
редакції, як того вимагають вимоги
чинного законодавства України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського кодексу
України, господарський суд Запорізької
області, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дружний будинок» відмовити
повністю.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26.05.14.

Суддя І.В.
Давиденко