ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Справа № 34/497-51/466 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого суддів:Кота О.В., Кочерової
Н.О. (доповідач), Саранюка
В.І.,розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"ОТП Банк"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014у справі№ 34/497-51/466 господарського
суду міста Києва за позовомтовариства
з обмеженою відповідальністю
"Ньюко"дозакритого акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна",третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
публічне акціонерне товариство
"ОТП Банк",простягнення 36 194 727, 69 грн.за
участю представників сторін:

від позивача: Колосюк М.В., дов. від
24.04.2014

від відповідача: Вілько Н.Г. дов. від
02.01.2014

від третьої особи: Кузьменко Я.Л., дов.
від 02.10.2013

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Ньюко" звернулося до
господарського суду з позовом до
закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" про стягнення на користь
вигодонабувача - закритого
акціонерного товариства "ОТП Банк" суми
боргу з урахуванням індексу інфляції у
розмірі 6 024 753, 59 грн., трьох відсотків
річних у розмірі 130 289, 11 грн. за період з
11.09.2008 по 31.05.2009 та пені у розмірі 1038638, 00
грн. за період з 11.09.2008 по 08.07.2009, а всього
- 7 193 680, 70 грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначав, що відповідач в порушення п. 3
ст. 988 ЦК України та укладеного між
позивачем та відповідачем договору
страхування № 300106133 від 22.05.2008 не
здійснив виплату страхового
відшкодування при настанні страхового
випадку - пожежі, яка сталася на
застрахованому за вказаним договором
об'єкті.

В подальшому позивач звернувся до
господарського суду із заявою від
03.12.2012 про збільшення позовних вимог,
яка була прийнята господарським судом
до розгляду, та просив стягнути з
відповідача 36 194 727, 69 грн., з яких: 29 152 000,
00 грн. - сума страхового відшкодування
за договором страхування, 4 067 458,96 грн. -
сума пені за період з 11.09.2008 по 03.12.2012,
668321, 91 - сума трьох відсотків річних за
період з 11.09.2008 по 03.12.2012 та 2 306 941, 82 грн. -
сума інфляційних втрат за період з
11.09.2008 по 01.11.2012.

При цьому, позивач в заяві про
збільшення позовних вимог послався на
встановлення суб'єктом оцінки нового
розміру матеріальних збитків, завданих
внаслідок настання страхового випадку,
виходячи із цін на будівельні
матеріали та ремонтні роботи станом на
2011 рік та проведення перерахування
пені, індексу інфляції та трьох
відсотків річних з дати виникнення
заборгованості - 11.09.2008 по 03.12.2012.

Справа слухалась господарськими
судами неодноразово.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.12.2013, прийнятим за
результатами нового розгляду даної
справи, (колегія суддів у складі:
Пригунова А.Б. - головуючий, Гулівець
О.В., Спичак О.М.) у задоволенні позову
відмовлено повністю.

При цьому, місцевий господарський суду
виходив з того, що відповідач
правомірно відмовив позивачу у виплаті
страхового відшкодування за договором
страхування № 300106133 від 22.05.2008, оскільки
позивач в порушення умов вказаного
договору, зокрема п. 18.1.3., не повідомив
страховика про намір здійснити
ремонтні роботи за застрахованому
об'єктів, що за змістом договору є
істотною зміною умови ступеню ризику
за прийнятим на страхування предметом
договору та свідчить про грубу
недбалість позивача по відношенню до
об'єкту страхування, а також не
забезпечив належну охорону
застрахованого майна та порушив
встановлені законодавством вимоги
пожежної безпеки при проведення
ремонтних робіт на покрівлі
застрахованої будівлі, що призвело до
виникнення пожежі. Крім того, за
висновком суду, вирок Приморського
районного суду міста Одеси від 23.05.2011 у
кримінальній справі № 1-1297/2011, яким
встановлено факт вчинення підпалу
застрахованої за договором будівлі та
особу, винну у вчиненні такого підпалу,
не спростовує встановлені судом
обставини порушення позивачем умов
договору страхування в частині зміни
умов ступеню ризику за прийнятим на
страхування предметом договору та
недотримання позивачем правил
пожежної безпеки при здійсненні
ремонтних робіт на застрахованому
об'єкті, а факт вчинення підпалу
застрахованої будівлі сторонньою
особою свідчить про безпечність
позивача стосовно забезпечення
охорони та збереження застрахованого
майна.

Відмовляючи у задоволення вимог про
стягнення пені, інфляційних втрат та
трьох відсотків річних, суд виходив з
того, що такі вимоги є похідними від
основної вимоги про стягнення суми
страхового відшкодування у
задоволенні, якої було відмовлено, а
прострочення виконання грошового
зобов'язання відповідачем перед
позивачем не існувало.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 (колегія
суддів у складі: Дикунська С.Я. -
головуючий, Жук Г.А., Коршун Н.М.)
апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю "Ньюко" та
публічного акціонерного товариства
"ОТП Банк" залишено без задоволення, а
рішення господарського суду міста
Києва від 30.12.2013 - без змін з тих же
підстав.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство "ОТП Банк"
просить рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту
встановлених судами обставин справи та
їх юридичну оцінку, судова колегія
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, 22.06.2007 між закритим
акціонерним товариством "ОТП Банк"
(іпотекодержатель, третя особа) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ньюко"
(іпотекодавець, позивач) укладено
іпотечний договір № PL 07-324/29-1,
відповідно до умов якого нежитлове
приміщення торгівельно-побутового
центру, що складається з приміщень літ.
"А", загальною площею 5 773, 4 кв.м. та
розташоване за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, буд. 83-Ж, передано в іпотеку
закритому акціонерного товариству "ОТП
Банк".

22.05.2008 між закритим акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" (страховик,
відповідач) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Ньюко
(страхувальник), за участю закритого
акціонерного товариства "ОТП Банк", як
вигодонабувача, на підставі "Особливих
умов щодо добровільного страхування
майна від вогневих та інших ризиків"
від 26.02.2007 зі змінами від 14.08.2007 укладено
договір страхування № 300106133.

Відповідно до п. 1.1. укладеного договору
страховик взяв на себе зобов'язання при
настанні страхового випадку
відшкодувати страхувальнику заподіяні
матеріальні збитки відповідно до умов
цього договору та в межах страхової
суми, а страхувальник зобов'язався
сплачувати страхову премію у
визначеному розмірі та в узгоджені
сторонами строки.

Згідно з п. 1.2. договору закрите
акціонерне товариство "ОТП Банк" є
єдиним вигодонабувачем за страховим
договором у межах страхової суми.

Предметом договору страхування є
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням заявленим на
страхування майном, а саме: будівлею
вартістю 30 321 896, 15 грн., що передана в
іпотеку вигодонабувачу відповідно до
вищезазначеного іпотечного договору №
PL 07-324/29-1 від 22.06.2007 (п. 3.1.1. договору
страхування).

В розділі 6 договору страхування
сторони визначили перелік страхових
випадків, внаслідок настання яких за
цим договором відшкодовуються збитки,
заподіяні внаслідок загибелі,
пошкодження та втрати застрахованого
майна. Зокрема в пункті 6.1. договору
одним із страхових випадків визначено
пожежу, в тому числі внаслідок підпалу,
вибуху або іншої події; пошкодження
димом або сажею, якщо безпосередньою
причиною їх виникнення була пожежа на
застрахованому об'єкті, включаючи
збитки, що мали місце внаслідок
заходів, прийнятих для рятування майна
під час пожежі, гасіння пожежі або
попередження її розповсюдження та
виключаючи: пожежу, яка виникла
внаслідок землетрусу, збитки,
спричиненні застрахованому майну в
результаті його обробки вогнем, теплом
або іншим термічним впливом на нього з
метою його переробки або в інших цілях.

Як визначено в п. 5.2. іпотечного
договору № PL07-324/29-1 від 22.06.2007 позивач
зобов'язаний своєчасно здійснювати всі
дії (в т.ч. ремонтні, відновлювальні та
профілактичні роботи) для забезпечення
справного технічного та
експлуатаційного стану предмету
іпотеки, який повинен бути не гіршим
від того, що існує на дату укладення
договору іпотеки за винятком
природного зносу.

На виконання вказаної умови пункту 5.2.
іпотечного договору позивачем на
застрахованому об'єкті було розпочато
ремонтні роботи.

11.07.2008 в застрахованій за договором
страхування будівлі, що знаходиться за
адресою: м. Одеса, вул. Середня, буд. 83-Ж
сталася пожежа, внаслідок якої вогнем
було знищено горючі будівельні
конструкції даху, пошкоджено негорючі
будівельні конструкції крівлі, а також
частину комунікацій, торгівельне
устаткування та товар, що знаходились
на застрахованому об'єкті, що
підтверджується актом про пожежу від
25.07.2008, складеним представником
Малиновського РО МНС України в
Одеській області, відповідно до якого
ймовірною причиною виникнення пожежі є
занесення джерела вогню на крівлю із
зовні.

11.07.2008 позивач направив відповідачу
заяву про страховий випадок № 0614, в
якій повідомив про те, що із
застрахованим за договором
страхування майном, що знаходиться в м.
Одеса, вул. Середня, 83-Ж, 11.07.2008 стався
страховий випадок - пожежа.

12.07.2008 закритим акціонерним
товариством "АСК "ІНГО Україна"
проведено огляд страхового майна, про
що складено акт огляду страхового
випадку по страхуванню майна.

13.07.2008 товариство з обмеженою
відповідальністю "Ньюко" направило
закритому акціонерного товариству "ОТП
Банк" заяву про страховий випадок, що
стався 11.07.2008 із застрахованим за
договором страхування майном.

06.08.2008 дослідно-випробувальною
лабораторією ГУ МНС України в Одеській
області складено протокол № 07-08
виявлення та дослідження залишкових
кількостей легкозаймистих і горючих
рідин у речових доказах, вилучених з
місця пожежі, яка сталася 11.07.2008 за
адресою м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж. За
результатами дослідження обставин
виникнення пожежі було розглянуто дві
причини, а саме: підпал невстановленою
особою (особами) та порушення правил
пожежної безпеки при проведенні
ремонтних робіт покрівлі із
застосуванням відкритого полум'я
газових пальників. У висновку, що є
додатком до вказаного протоколу,
зазначено, що вогнище пожару
знаходилося на крівлі
торгово-виставкового комплексу
"Декор-Сервіс" на відстані 15 м від
східної стіни в центральній її частині,
а найбільш ймовірною причиною
виникнення вогнища є підпал
невстановленою особою (особами) на
попередньо пролиту легко займисту
речовину.

23.10.2008 приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" направило товариству з
обмеженою відповідальністю "Ньюко"
лист № 2371 про продовження строків
розгляду страхової справи № FR0037.

12.12.2008 суб'єктом підприємницької
діяльності, аварійним комісаром,
експертом Дзюбою В.В. на замовлення
відповідача проведено дослідження
обставин виникнення пожежі, яка
сталася 11.07.2008 на покрівлі
торгівельно-виставкового комплексу
"Декор-Сервіс" за адресою м. Одеса, вул.
Середня, 83-Ж, за результатами якого
складено висновок 11/08/49-01 від 12.08.2008,
згідно якого причиною пожежі на
покрівлі торгівельно-виставкового
комплексу "Декор-Сервіс" стало
недотримання п.п. 2.25., 5.10. ДБН В.2.6-14-97
щодо порушення протипожежних норм при
проведенні вогневих робіт.

Листом № 3116 від 23.12.2008 відповідач
відмовив позивачу у виплаті страхового
відшкодування з огляду на порушення
працівниками позивача протипожежних
норм при проведенні вогневих робіт на
даху торгівельно-виставкового
комплексу "Декор-Сервіс" за адресою: м.
Одеса, вул. Середня, 83-Ж. Відмова
відповідача у виплаті страхового
відшкодування і стала підставою для
звернення позивача з позовом у даній
справі. При цьому, в обґрунтування
вимог позивач послався на вирок
Приморського районного суду міста
Одеси від 23.05.2011 у кримінальній справі
№ 1-1297/2011, що набув законної сили, згідно
якого громадянина ОСОБА_14 визнано
винним за ч. 2 ст. 194 КК України в
умисному пошкодженні чужого майна,
вчинене шляхом підпалу, яке заподіяло
значну шкоду в особливо великих
розмірах.

Відповідно до п. 1, п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Однак, прийняті судами попередніх
інстанцій у даній справі рішення та
постанова вказаним вимогам не
відповідають з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 979 Цивільного
кодексу України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Такі ж положення містить і стаття 16
Закону України "Про страхування".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
страхування" страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Розділом 6 договору страхування № 300106133
від 22.05.2008 сторони визначили перелік
страхових випадків, до яких віднесли,
зокрема, пожежі, в тому числі в
результаті підпалу (п. 6.1 договору).

Крім того, пунктом 6.12. договору
передбачено такий страховий випадок,
як протиправні дії третіх осіб,
направлені на знищення або пошкодження
майна. Під протиправними діями третіх
осіб згідно підпункту 6.12.1. договору
розуміються дії третіх осіб,
спрямовані на навмисне знищення або
пошкодження майна, за вчинення яких
згідно законодавства України
передбачена кримінальна
відповідальність.

Відповідно до п. 6.13. договору подія,
зазначена в пп. 6.12., вважається
страховим випадком, якщо вона настала
внаслідок протиправних дій третіх
осіб, які були кваліфіковані
компетентними державними органами у
відповідності до Кримінального
кодексу України як злочин.

Однак, місцевий господарський суд в
рішенні від 30.12.2013 наведені положення
пункту 6.12. та підпункту 6.12.1. договору
страхування виклав невірно, зазначивши
про те, що за умовами договору збитки,
які виникли внаслідок протиправних дій
третіх осіб, направлених на знищення
або пошкодження майна, не
відшкодовуються, що свідчить про
невірне трактування зазначених умов
договору страхування судом першої
інстанції.

Разом з цим судами попередніх
інстанцій встановлено, що 11.08.2008 на
застрахованому згідно договору
страхування об'єкті - будівлі
торгівельно-виставкового комплексу
"Декор-Сервіс", що знаходиться за
адресою: м. Одеса, вул. Середня, буд. 83-Ж,
сталася пожежа.

Як свідчать наявні в матеріалах справи
докази, а саме: акт про пожежу від 25.07.2008,
складений представником Малиновського
РО МНС України в Одеській області, та
протокол № 07-08 виявлення та
дослідження залишкових кількостей
легкозаймистих і горючих рідин у
речових доказах, вилучених з місця
пожежі, яка сталася 11.07.2008 за адресою м.
Одеса, вул. Середня, 83-Ж, складений
дослідно-випробувальною лабораторією
ГУ МНС України в Одеській області,
найбільш ймовірною причиною
виникнення пожежі є підпал
невстановленою особою (особами) на
попередньо пролиту на крівлі будівлі
легко займисту речовину.

Крім того, вироком Приморського
районного суду міста Одеси від 23.05.2011 у
кримінальній справі № 1-1297/2011, копія
якого наявна в матеріалах справи,
ОСОБА_14 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194
Кримінального кодексу України - умисне
знищення чужого майна, скоєне шляхом
підпалу, що спричинило майнову шкоду в
особливо великих розмірах. Вказаний
вирок набрав законної сили 08.06.2011.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України в
редакції чинній на час прийняття
судами попередніх інстанцій
оскаржуваних рішення та постанови,
вирок суду з кримінальної справи, що
набрав законної сили, є обов'язковим
для господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

Згідно частини четвертої зазначеної
статті в редакції від 17.04.2014 вирок суду
в кримінальному провадженні або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, пожежа, яка мала місце
11.07.2008 на покрівлі будівлі ТВК
"Декор-Сервіс" за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж, є страховим випадком,
оскільки вироком Приморського
районного суду міста Одеси від 23.05.2011 у
кримінальній справі № 1-1297/2011
встановлено факт підпалу ОСОБА_14
застрахованого майна, а відповідно до
п.п. 6.1., 6.12. та 6.13. договору страхування
пожежа виникла внаслідок підпалу
сторонньою особою і така протиправна
дія останньої була направленої на
знищення майна та була кваліфікована
місцевим судом як злочин у
відповідності до КК України.

Вищий господарський суд України в
постанові від 25.10.2011, скасовуючи
рішення місцевого від 29.09.2010 та
постанову апеляційного від 05.07.2011
господарських судів та направляючи
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, зазначав про необхідність
взяття судом до уваги зазначеного вище
вироку Приморського районного суду
міста Одеси від 23.05.2011 у кримінальній
справі № 1-1297/2011, що набрав законної
сили, яким встановлено факт підпалу
застрахованого майна сторонньою
особою.

Однак, суди попередніх інстанцій, як
вбачається зі змісту постановлених
ними рішень за результатами нового
розгляду справи, в порушення вимог ч. 1
ст. 111-12 ГПК України не взяли до уваги
вирок Приморського районного суду
міста Одеси від 23.05.2011 у кримінальній
справі № 1-1297/2011 при вирішення питання
щодо причин виникнення пожежі на
застрахованому відповідачем об'єкті,
проігнорувавши вказівки суду
касаційної інстанції, які є
обов'язковими для суду під час нового
розгляду справи.

Натомість суди попередніх інстанцій
взяли до уваги висновок
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
Головного управління МВС України в
Одеській області № 44 від 24.06.2010,
складений експертом Гусєвим Л.К. та
дійшли висновку про те, що причиною
виникнення пожежі стало порушення
позивачем правил пожежної безпеки при
проведенні на покрівлі застрахованого
майна ремонтних робіт. Однак, колегія
суддів вважає такий висновок судів
необґрунтованим та помилковим,
оскільки експертний висновок № 44 від
24.06.2010, на який послалися суди, було
складено під час вчинення слідчих дій
по кримінальній справі за фактом
виникнення 11.07.2008 пожежі в будівлі ТВК
"Декор-Сервіс" за адресою: м. Одеса, вул.
Середня, 83-ж, у зв'язку з чим зазначений
висновок експерта не спростовує
встановлений вироком Приморського
районного суду міста Одеси від 23.05.2011 у
кримінальній справі № 1-1297/2011 факт
виникнення пожежі в результаті
підпалу.

Крім того, колегія суддів вважає
помилковим також і висновок судів щодо
відсутності у відповідача обов'язку
здійснити виплату страхового
відшкодування з огляду на порушення
позивачем умов договору страхування в
частині незабезпечення належної
охорони застрахованого майна та
неповідомлення відповідача про
істотну зміну ступеню ризику за
прийнятим на страхування майном -
здійснення ремонтних робіт будівлі,
оскільки наведені порушення не є
підставами для відмови у виплаті
страхового відшкодування згідно умов
розділу 7 договору страхування. При
цьому, посилання судів на те, що
зазначені порушення умов договору є
проявом грубої недбалості з боку
позивача по відношенню до
застрахованого об'єкта є
необґрунтованим, оскільки в матеріалах
справи відсутні належні та допустимі
докази, які б свідчили про існування
безпосереднього причинно-наслідкового
зв'язку між зазначеними діями з боку
позивача та виникненням пожежі на
застрахованому об'єкті.

З огляду на викладене, факт настання
під час дії договору страхування №
300106133 від 22.05.2008 такого страхового
випадку, як "пожежа внаслідок підпалу",
є доведеним належними та допустимими
доказами, зокрема вироком суду в
кримінальному провадженні, який згідно
ст. 35 ГПК України є обов'язковим для
господарського суду. Однак, суди
попередніх інстанцій в порушення
зазначеної норми не застосували ст. 35
ГПК України при вирішення спору у даній
справі, у зв'язку з чим неправомірно
відмовили у задоволенні позовних вимог
про стягнення страхового
відшкодування. При цьому, доказів того,
що причиною страхового випадку - пожежі
стали порушення правил пожежної
безпеки при проведенні ремонтних робіт
на застрахованій будівлі чи
відсутність охорони застрахованого
майна матеріали справи не містять.

Звертаючись з позовом у даній справі
позивач з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог від 03.12.2012,
яка була прийнята господарським судом
до розгляду, просив стягнути з
відповідача 36 194 727, 69 грн., з яких: 29 152 000,
00 грн. - сума страхового відшкодування
за договором страхування, 4 067 458,96 грн. -
сума пені за період з 11.09.2008 по 03.12.2012,
668321, 91 - сума трьох відсотків річних за
період з 11.09.2008 по 03.12.2012 та 2 306 941, 82 грн. -
сума інфляційних втрат за період з
11.09.2008 по 01.11.2012.

Згідно зі ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст.
20 Закону України "Про страхування"
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно з ч.1 ст. 990 ЦК України та ч. 1 ст. 25
Закону України "Про страхування"
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Однак, судами попередніх інстанцій не
досліджено порядок та умови здійснення
виплати страхового відшкодування,
встановлені сторонами в розділах 15 та 16
договору страхування № 300106133 від 22.05.2008,
не перевірено правильність розрахунку
заявлених до стягнення сум страхового
відшкодування, пені, інфляційних втрат
та трьох відсотків річних.

Зокрема, судами не досліджено
обґрунтованості заявленої позивачем
до стягнення з відповідача суми
страхового відшкодування у
відповідності до розділу15 договору
страхування.

Так, згідно п.п. 15.1. - 15.3 договору
страхове відшкодування виплачується
при повній загибелі або втраті
застрахованого майна - у розмірі його
дійсної вартості та в межах страхової
суми; при часткові загибелі
(пошкодженні) застрахованого майна у
розмірі витрат на відновлення майна.

Повна загибель має місце, якщо витрати
на відновлення застрахованого майна (з
урахуванням його зносу) включаючи
залишкову (ліквідаційну) вартість
дорівнюють або перевищують дійсну
вартість застрахованого майна на
момент настання страхового випадку.
Застраховане майно вважається
пошкодженим або частково зруйнованим,
якщо витрати на відновлення
застрахованого майна (з урахуванням
його зносу) включаючи залишкову
(ліквідаційну) вартість не перевищують
дійсну вартість застрахованого майна
на момент настання страхового випадку.
Сума зносу розраховується виходячи з
вартості застрахованого майна на день
настання страхового випадку та їх
первісної вартості.

Однак, судами не встановлено обставин
щодо стану застрахованої за договором
страхування №300106133 від 22.05.2008 будівлі
на момент настання страхового випадку,
тобто не з'ясовано, чи мала місце
внаслідок настання страхового випадку
повна загибель застрахованого майна,
чи таке майно є лише частково
пошкодженим та може бути відновлено та
яка сума витрат, необхідна для
відновлення застрахованого майна., не
визначено також і величину фізичного
зносу застрахованої будівлі на день
настання страхового випадку.

Крім того, поза увагою судів залишились
обставини дотримання позивачем
визначених договором страхування умов
виплати страхового відшкодування в
частині надання страховику всіх
визначених пунктом 16.3. документів, які
страхувальник зобов'язаний надати
страховику при настанні такого
страхового випадку, як "пожежа".

Передбачені процесуальним законом
межі перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішеннях судів чи відхилені ними,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти докази
(ч.2 ст.1117 ГПК України). Встановлення
зазначених обставин виходить за межі
перегляду справи в порядку касації та є
підставою для скасування рішення і
постанови з передачею справи на новий
розгляд до господарського суду першої
інстанції.

Крім того, з огляду на необхідність
вирішення ряду питань, що потребують
спеціальних знань, суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи слід розглянути питання щодо
доцільності призначення судової
експертизи у даній справі для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмету доказування.

Разом з цим суду під час нового
розгляду справи слід взяти до уваги
положення ст. 9 Закону України "Про
страхування", відповідно до якої
франшиза - це частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування та з'ясувати
розмір франшизи, передбачений
сторонами в договорі страхування №
300106133 від 22.05.2008.

При новому розгляді справі суду також
необхідно взяти до уваги Постанову
Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" та
перевірити наданий позивачем
розрахунок сум пені, інфляційних втрат
та трьох відсотків річних, у зв'язку з
чим необхідно встановити дату
виникнення та періоди прострочення
виконання відповідачем зобов'язання з
виплати страхового відшкодування,
дослідити умови договору страхування в
частині строків прийняття страховиком
рішення відносно виплати або відмови у
виплаті страхового відшкодування (п.п.
16.5., 16.6., 16.8.), а також фактичні обставини
справи відносно виконання страховиком
умов договору щодо прийняття такого
рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що судами попередніх інстанцій
порушено норми матеріального та
процесуального права, надана
неправильна юридична оцінка
обставинам справи, тому оскаржувані
рішення постанова не відповідає
чинному законодавству України і
підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати наведене та
прийняти відповідне рішення у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк"
задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста
Києва від 30.12.2013 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 у справі
34/497-51/466 скасувати, а справу направити
на новий розгляд до господарського
суду першої інстанції.

Головуючий
О. Кот

Судді:
Н. Кочерова

В. Саранюк