ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.05.2014 Справа № 5021/887/12

Господарський суд Сумської області у
складі судді Жерьобкіної Є.А.,
розглянувши матеріали справи № 5021/887/12

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сахенерготехналадка", м. Харків,

до відповідача селянського
фермерського господарства "Перемога",
с. Хухра, Охтирський
район, Сумська область,

про стягнення 184 800 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 16.07.2012р. по справі №5021/887/12
позов задоволено повністю, стягнуто з
відповідача на користь позивача 184 800
грн. боргу та 3 696 грн. судового збору.

Під час перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 24.09.2012р.,
рішення господарського суду Сумської
області від 16.07.2012р. у справі №5021/887/12
залишено без змін.

10.10.2012р. на примусове виконання
судового рішення по справі
№ 5021/887/12 був виданий відповідний
судовий наказ.

Під час перегляду справи в касаційному
порядку, постановою Вищого
господарського суду України від 06.12.2012
року постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
24.09.2012р. по справі № 5021/887/12 залишено без
змін.

28.05.2014року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області
подав подання № 4/14 від 27.05.2014року, в
якому посилаючись на ст.ст. 5, 11 Закону
України "Про виконавче провадження»
просить суд: 1)
зобов'язати державне підприємство
«Охтирський комбінат хлібопродуктів»
в особі генерального директора
передати рухоме майно, а саме: насіння
соняшнику в кількості 71 961 кг, яке
фактично завозилося на зберігання до
елеватору СФГ «Перемога», а
документально, незаконним шляхом,
оформлено на ФГ «Зодіак-ВМ» згідно з
договором складського зберігання
зерна від 11.10.2013року з додатком, та
складськими квитанціями на зерно № 8233
від 14.10.2013року, № 8238 від 15.10.2013року та №
8242 від 16.10.2013року добросовісному
набувачеві ФОП ОСОБА_1 ; 2) накласти
арешт на рухоме майно, а саме насіння
соняшнику в кількості 71 961 кг, яке
зберігається на ДП «Охтирський
комбінат хлібопродуктів», документи
щодо зберігання якого оформлені на ФГ
«Зодіак-ВМ» згідно з договором
складського зберігання зерна від
11.10.2013року з додатком, та складськими
квитанціями на зерно № 8233 від
14.10.2013року, № 8238 від 15.10.2013року та № 8242
від 16.10.2013року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, в
тому числі проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; накладати
арешт на кошти та інші цінності
боржника, зокрема на кошти, які
перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа; залучати
у встановленому порядку до провадження
виконавчих дій понятих, працівників
органів внутрішніх справ, інших осіб, а
також експертів, спеціалістів, а для
оцінки майна - суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання;
накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;
застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку; вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження; у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Статтями 89, 120, 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право державного
виконавця звертатися до
господарського суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення.

Таким чином, вищевказаною нормою
Закону України «Про виконавче
провадження» не передбачено права
державного виконавця на звернення до
суду з поданням про зобов'язання
вчинити дії та накладення арешту на
майно, а Господарським процесуальним
кодексом України, в свою чергу, не
передбачено права господарського суду,
на стадії виконання судового рішення
за поданням державного виконавця
розглядати в межах господарської
справи питання про зобов'язання осіб,
які не брали участі у справі, вчиняти
певні дії.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець має право звернути
стягнення на майно боржника, що
перебуває в інших осіб, а також на майно
та кошти, що належать боржнику від
інших осіб.

Як зазначено вище, крім іншого, у
процесі здійснення виконавчого
провадження державний виконавець має
право, в тому числі накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Судовим рішенням у справі № 5021/887/12
стягнуто з селянського фермерського
господарства "Перемога" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сахенерготехналадка" 184 800 грн. 00 коп.
боргу, 3 696 грн. 00 коп. судового збору.

Статтею 121 ГПК не передбачено подання і
розгляд заяв про встановлення способу
та/або порядку виконання рішення. Такі
спосіб і порядок визначаються
державним виконавцем на підставі
Закону України "Про виконавче
провадження" та виходячи зі змісту
резолютивної частини рішення
господарського суду.

Якщо у відповідача відсутні кошти на
рахунку в банку або коли їх не вистачає
для покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягнення на його майно.
Оскільки майно боржника, на яке може
бути звернуто стягнення, визначається
державним виконавцем у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", господарський
суд у своєму наказі не зобов'язаний
зазначати конкретне майно, а має
вмістити в ньому лише вказівку про
звернення стягнення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду. Наведене не
виключає права господарського суду з
метою захисту у найбільш ефективний та
справедливий спосіб порушених
відповідачем майнових прав позивача
зазначити у виданому ним наказі й
конкретне майно відповідача, на яке
слід звернути стягнення, якщо в
розпорядженні суду є достовірні дані
про його наявність у відповідача.

Вищевказана правова позиція викладена
у постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України".

За таких обставин, суд відмовляє у
прийнятті відповідного подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області згідно з пунктом 1
частини першої статті 62 ГПК.

Разом з цим, суд вважає за необхідне
зауважити, що особа, яка вважає, що її
право порушене, може звернутися до суду
з позовом за захистом своїх порушених
або оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття
заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 62, 86, 89, 120, 121 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
5, 11, 55 Закону України «Про виконавче
провадження», суд -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області № 4/14 від 27.05.2014року -
відмовити.

Додаток на адресу заявника: подання №
4/14 від 27.05.2014року на 6 аркушах з
додатками на 21 аркуші.

Суддя
Є.А. Жерьобкіна