ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 922/1355/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом управління державної служби
охорони при ГУМВС України в
Харківській області, 61012, м.Харків
вул.Полтавський Шлях, 20 код 08597026;
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", 61052, м.
Харків, вул.Мала Панасівська, 1 код 38774141;
про стягнення 51105,32грн. за участю
представників:

позивача - Назаренко Я.С., довіреність
від 10.12.2013р.;

відповідача - не з"явився.

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Управління державної служби охорони
при ГУМВС України в Харківській
області звернулося до господарського
суду Харківської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" про
стягнення 48000,00грн. основної
заборгованості за договором від
01.10.2013р. №31-36502, 582,25грн. процентів річних
за період з 21.10.2013р. по 15.04.2014р. та
2523,07грн. пені за період з 21.10.2013р. по
15.04.2014р.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов"язань за
договором №31-36502 на охорону об"єкта
Державною службою охорони при МВС
України від 01.10.2013р. в частині повної та
своєчасної сплати послуг, наданих
позивачем, в зв"язку з чим, окрім суми
основного боргу, нарахована пеня, на
підставі п.6.3. договору, та 3% річних, на
підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, в якості
правових підстав позову вказує на
норми ст.ст. 526, 527, 530, 532, 610-612, 615, 625 ЦК
України, ст.ст. 193, 216-218, 220, 230-232, 234 ГК
України.

Відповідач документально
обґрунтованого відзиву на позов суду
не надав, вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі не
виконав, свого повноважного
представника у судове засідання не
направив, хоча про час та місце
розгляду даної справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи: ухвала суду про
порушення провадження у справі від
10.04.2014 р., направлена на адресу
відповідача зазначену у позовній
заяві, що співпадає з адресою, вказаною
у витягу з ЄДР - 61052, м. Харків, вул.Мала
Панасівська, 1, повернулася до суду
23.04.2014р. з довідкою поштового
відділення із зазначенням причини
повернення: "за закінченням терміну
зберігання" (а.с.16-20).

Приймаючи до уваги, що сторони були
належним чином повідомлені про дату та
час судового засідання, враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
та зважаючи на те, що від учасників
провадження не надходило будь-яких
клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, суд
вважає, що неявка у судове засідання
представника відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

Суд перейшов до розгляду справи по суті
12.05.2014р.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просить
суд позов задовольнити, посилаючись на
те, що відповідач, в порушення умов п.7.2.
договору на охорону об"єкта Державною
службою охорони при МВС України від
01.10.2013р., яким установлено, що оплата
послуг "Охорони" здійснюється щомісяця,
але не пізніше 20 числа поточного
місяця, згідно з виставленими
рахунками або без них, не оплатив в
повному обсязі послуги, надані
позивачем, за жовтень, листопад та
грудень 2013р. (сплачено лише 15000,00грн., в
той час як вартість послуг за ці місяці
склала 63000,00грн., п.7.1. договору), в
зв"язку з чим відповідачу нараховані
582,25грн. процентів річних, на підставі
ч.2 ст. 625 ЦК України, за період з 21.10.2013р.
по 15.04.2014р. та 2523,07грн. пені за період з
21.10.2013р. по 15.04.2014р., у відповідності до
п.6.3. договору, яким встановлено, що у
разі несвоєчасної оплати охоронних
послуг замовник сплачує охороні пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
(що діяла в період, за який
нараховується пеня) від суми
простроченої оплати за кожний день
прострочення платежів. Також
представник позивача звернувся до суду
з клопотанням про долучення до
матеріалів справи доказів, поданих за
супровідними листами №48/9-1531 від
21.05.2014р. та №1/424 від 26.05.2014р.,у тому числі
на підтвердження судових витрат у
розмірі 85,00грн., пов"язаних з отриманням
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.Крім того, позивачем
надані пояснення №48/9-1530 від 21.05.2014р., в
яких останній повідомляє суду, що
рахунки на оплату наданих послуг та
акти прийому-здачі виконаних робіт за
кожний місяць особисто надавалися
відповідачу, але оскільки відповідач
відмовився від підписання актів та
прийняття рахунків, - вказані документи
були направлені поштою, на
підтвердження чого позивач надав до
суду відповідні докази.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд установив
наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

Між управлінням державної служби
охорони при ГУМВС України в
Харківській області (охорона) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд"
(замовник) укладено договір №31-36502 на
охорону об"єкта Державною службою
охорони при МВС України від 01.10.2013р.,
згідно умов якого охорона приймає на
себе зобов"язання з 01.10.2013р. надавати
замовнику послуги з контролю за
несенням служби відомчою охороною та
припинення правопорушень на об"єкті
замовника за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, 120 (супермаркет
"Таргет"), далі - "об'єкт".

Сторонами погоджено, що вартість
щомісячного абонентського
обслуговування становить 21000,00грн. на
місяць, з урахуванням ПДВ - 3500,00грн. (п.7.1.
договору, додаток №1 до договору, а.с. 9).

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.2013р. (п.9.1.
договору).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Отже, за юридичною природою вказаний
договір є договором про надання послуг.
Відповідно до ст. 902 ЦК України,
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Як свідчать матеріали справи, позивач
належним чином виконував свої
обов'язки за вищевказаним договором та
в період дії вказаного договору
позивачем надано відповідачу послуги у
жовтні, листопаді та грудні 2013 року на
загальну суму 62000,00грн., що
підтверджується матеріалами справи, а
саме актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг), за жовтень та листопад
2013 року - підписаними сторонами та
скріпленими печатками сторін: Акти
№32-0001238 від 31.10.2013р. та №32-0001272 від
30.11.2013р. (а.с.10), та Акт №32-0001376 від 31.12.2013р.
(наданий за супровідним листом №48/9-1530
від 21.05.2014р. разом із поясненнями
позивача про те, що відповідач
відмовився підписувати вказаний акт).
До вказаних актів позивачем
відповідачу виставлялися
рахунки-фактури №31-36502 від 01.10.2013р.,
№31-36502 від 01.11.2013р. та №31-36502 від 02.12.2013р.

За змістом п.7.2. договору оплата послуг
охорони здійснюється щомісяця, але не
пізніше 20 числа поточного місяця,
згідно з виставленими охороною
розрахунками або без них.

В порушення умов договору, вартість
послуг, наданих позивачем, оплачена
відповідачем частково - в сумі 15000,00грн.,
що підтверджується матеріалами справи
(виписки банку, а.с. 31-34), в зв"язку з чим у
відповідача перед позивачем
утворилася сума заборгованості у
розмірі 48000,00грн.

На момент розгляду справи вказана сума
заборгованості не погашена, вимога про
оплату №48/9-3561 від 06.12.2013р. (а.с.11) не
виконана, заборгованість не
спростована відповідачем, доказів
сплати заборгованості до суду не
надано.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про повне
задоволення відповідного позову,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідач на день розгляду справи
будь-яких доказів, які б свідчили про
протилежне, в тому числі і про
погашення заборгованості згідно
вищезазначеного договору про надання
юридичних послуг № 250048 від 01.06.2012р. не
надав, тому згідно вимог ст. ст. 33, 34 ГПК
України, позовні вимоги про стягнення
48000,00грн. заборгованості підлягають
задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного
боргу, позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 582,25грн.
процентів річних, на підставі ч.2 ст. 625
ЦК України, за період з 21.10.2013р. по
15.04.2014р. та 2523,07грн. пені за період з
21.10.2013р. по 15.04.2014р., у відповідності до
п.6.3. договору.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання
грошового зобов'язання кредитор має
право стягнути, а боржник повинен
сплатити, крім основного боргу, також
втрати від інфляційних процесів та
річні відсотки за весь час
прострочення виконання зобов'язання.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
заявлені позивачем вимоги про
стягнення 3% річних обґрунтовані,
доведені матеріалами справи, вірно
нараховані, розрахунок перевірено
судом (а.с.13), та підлягають задоволенню
в сумі 582,25грн. за період з 21.10.2013р. по
15.04.2014р.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з
наслідків порушення зобов'язань є
сплата неустойки, розмір якої
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Враховуючи, що згідно ст.ст. 526, 530 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору і у
встановлений строк, відповідачем дані
строки порушені, в зв'язку з чим він
повинен нести відповідальність,
передбачену умовами п. 6.3. договору,
яким встановлено, що у разі
несвоєчасної оплати охоронних послуг
замовник сплачує охороні пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
(що діяла в період, за який
нараховується пеня) від суми
простроченої оплати за кожний день
прострочення платежів.

Перевіривши розрахунок позивача по
пені, наданий до позовної заяви (а.с.14),
суд приходить до висновку про
задоволення позову в цій частині, у
розмірі 2523,07грн. за період з 21.10.2013р. по
15.04.2014р.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується наступним.

У відповідності до приписів ч.1 статті 44
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

У пунктах 1,2 Постанови Пленуму ВГСУ № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", Вищий
господарський суд України вказав, що
відповідно до розділу VI Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) судовими витратами є витрати
сторін та інших учасників судового
процесу в господарському суді, які
пов'язані з розглядом справи і
складаються з: судового збору; сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом; витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження; оплати
послуг перекладача, адвоката; інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Склад судових витрат не є вичерпним, і
оцінка тих чи інших витрат сторін як
судових здійснюється господарським
судом з урахуванням обставин
конкретної справи.

Так ухвалами суду від 10.04.2014р. та від
12.05.2014р. суд зобов"язав позивача надати
довідки та витяг з з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців і на вимогу суду такі
докази були надані. На підтвердження
розміру судових витрат в цій частині
позивач надав до суду платіжні
доручення №4299 від 13.05.2014р. на суму
51,00грн., №4085 від 06.05.2014р. на суму 17,00грн.
та №4084 від 06.05.2014р. на суму 17,00грн., з
призначенням платежу оплата витягу з
реєстраційної служби та оплата за
довідку з реєстраційної служби,
відповідно.

Таким чином, судові витрати у розмірі
1912,00грн., які складаються з 1827,00грн.
витрат зі сплати судового збору та
85,00грн. витрат пов"язаних з отриманням
витягу та довідок з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, відповідно до ст. 49
ГПК України, покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" (61052, м.
Харків, вул.Мала Панасівська, 1, р/р
0891, МФО 307394 в ПАТ "Актабанк", ) на користь управління
державної служби охорони при ГУМВС
України в Харківській області (61012,
м.Харків вул.Полтавський Шлях, 20, р/р
4, МФО 351607 в ПАТ "Банк "Грант" м.
Харків, ) 48000,00грн.
основної заборгованості по договору
від 01.10.2013р. №31-36502, 582,25грн. процентів
річних за період з 21.10.2013р. по 15.04.2014р. та
2523,07грн. пені за період з 21.10.2013р. по
15.04.2014р.; судові витрати, які
складаються з 1827,00грн. витрат зі сплати
судового збору та 85,00грн. витрат
пов"язаних з отриманням витягу та
довідок з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

3. Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 28.05.2014 р.

Суддя Н.А. Френдій