ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р.Справа № 916/3067/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

(Склад колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду
сформовано згідно із розпорядженням
голови суду №381 від 20.03.1014р.)

при секретарі судового засідання:
Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача:

- Артмін В.В. довіреність № 17 від
21.02.14р. (в судових засіданнях від 13.05.14р.,
20.05.14р.);

- Бурлакіна О.В. довіреність № 32
від 16.10.13р. (в судовому засіданні від
29.04.14р.)

від відповідача:

- Комарницький В.В. довіреність №
01/11-706 від 09.12.13р. (в судових засіданнях
від 29.04.14р., 13.05.14, 20.05.14р.,)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

на рішення господарського суду
Одеської області від 28.02.2014 р.

по справі № 916/3067/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА"

до комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

про стягнення 765 253,98 грн.

В С Т А Н О В И
В :

07.11.2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" (далі по тексту
Аеропорт) звернулося до господарського
суду Одеської області з позовом до
комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" (далі по
тексту КП «Теплопостачання м. Одеси»), в
якому просив зобов'язати відповідача
укласти та підписати уповноваженою
особою в двох примірниках з ТОВ
«Міжнародний аеропорт «Одеса» договір
про закупівлю послуг з опалення датою
винесення судового рішення по даній
справі у запропонованій позивачем
редакції.

Заявою від 14.11.13 р. (а.с.45-48) позивач не
змінюючи предмету та підстав позову
відповідно із положеннями п.9.9
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. №6 «Про судове рішення» із змінами і
доповненнями, уточнив позовні вимоги,
виклавши їх в наступній редакції:
«вважати договір про закупівлю послуг
з опалення між КП «Теплопостачання м.
Одеси» та Аеропортом укладеним на
умовах поданого Аеропортом проекту
договору.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, а саме протоколу судового
засідання від 24.01.14 р. (а.с.100) в цьому
судовому засіданні почато розгляд
справи по суті, оскільки
представниками сторін надавалися
пояснення по суті спору.

Незважаючи на те, що розгляд справи
почато по суті, 13.02.14 р. позивач
звернувся до місцевого господарського
суду із заявою (а.с.101-104) про зміну
предмету та підстав позову, в якій
просив стягнути з відповідача вартість
безпідставно набутого майна у сумі
765253,98грн.

18.02.14 р. Аеропорт надав до суду 1
інстанції уточнення до письмової заяви
від 13.02.14 р., які повністю співпадають із
текстом заяви від 13.02.14 р., за
виключенням того, що позивач просив
змінити лише предмет позову та
стягнути з відповідача вартість
безпідставно набутого майна у сумі
765253,98 грн.

Відповідно із ст.22 ГПК України до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Із змісту наведеної статті ГПК України
випливає, що допускається зміна
предмету або підстав позову лише до
початку розгляду господарським судом
справи по суті. При цьому одночасна
зміна предмету та підстав позову є
неможливою.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія дійшла висновку про те, що суд 1
інстанції помилково прийняв до
розгляду позовні вимоги Аеропорту про
стягнення безпідставно набутого майна,
в яких останній після початку розгляду
справи по суті фактично змінив
одночасно предмет і підстави позову.

За таких обставин судова колегія
переглядає дану справу в апеляційному
порядку із врахуванням позовних вимог
Аеропорту, викладених в заяві від 14.11.13
р. (а.с.45-48), в яких останній просив:
«вважати договір про закупівлю послуг
з опалення між КП «Теплопостачання м.
Одеси» та Аеропортом укладеним на
умовах поданого Аеропортом проекту
договору.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 28.02.2014р. (суддя Горячук Н.О.)
позовні вимоги Аеропорту, викладені в
заяві від 18.02.14 р., задоволено, з КП
«Теплопостачання м. Одеси» на користь
позивача стягнуто вартість
безпідставно отриманих послуг
теплопостачання у сумі 765253,98 грн. та
15305,06 грн. судового збору з огляду на те,
що позивачем доведено обсяг і вартість
безпідставно отриманих відповідачем
послуг теплопостачання.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, КП
«Теплопостачання м. Одеси» через
господарський суд Одеської області
звернулося до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Одеської
області від 28.02.2014р. та відмовити у
позові, оскільки зазначене рішення
суду прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та неповним з'ясуванням обставин, що
мають істотне значення для розгляду
справи.

В обґрунтування апеляційної скарги КП
«Теплопостачання м. Одеси» посилається
на те, що місцевий господарський суд
помилково дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, оскільки
позивач не надав доказів,
підтверджуючих вартість поставленої
теплової енергії, передбачених
постановою КМ України від 01.06.11 р. №869,
якою затверджено Порядок формування
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води.
Тобто, позивач повинен був надати
рішення органу місцевого
самоврядування, яким для позивача було
встановлено тарифи на постачання
теплової енергії. Лист органу
місцевого самоврядування про
відповідність тарифів позивача на
постачання теплової енергії постанові
КМ України від 01.06.11 р. у спірний період
таким доказом не може бути без
посилання на конкретне рішення органу
місцевого самоврядування. Не
досліджено судом вартість поставленої
позивачем теплової енергії і
експертним шляхом.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
просив залишити її без задоволення,
рішення господарського суду Одеської
області від 28.02.14 р. без змін, вважаючи
його обґрунтованим та таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши правильність юридичної
оцінки судом першої інстанції
встановлених фактичних обставин
справи і застосування норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія приходить до
наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України апеляційна інстанція не
зв'язана доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Відповідно із п.3,4 ст.179 ГК України
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі, у тому числі
типового договору, затвердженого
Кабінетом Міністрів України, чи у
випадках, передбачених законом, іншим
органом державної влади, коли сторони
не можуть відступати від змісту
типового договору, але мають право
конкретизувати його умови.

Згідно із ст 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається.

Предметом договору
енергопостачання є окремі види енергії
з найменуванням, передбаченим у
державних стандартах або технічних
умовах.

Виробники і постачальники енергії, що
займають монопольне становище, зокрема
суб'єкти природних монополій,
зобов'язані укласти договір
енергопостачання на вимогу споживачів,
які мають технічні засоби для
одержання енергії. Розбіжності, що
виникають при укладенні такого
договору, врегульовуються відповідно
до вимог цього Кодексу.

Енергопостачальні підприємства
інших, крім державної і комунальної,
форм власності можуть брати участь у
забезпеченні енергією будь-яких
споживачів, у тому числі через державну
(комунальну) енергомережу, на умовах,
визначених відповідними договорами.

Пунктом 4 Правил користування тепловою
енергією, затверджених постановою КМ
України від 03.10.07 р. №1198 встановлено, що
користування тепловою енергією
допускається лише на підставі договору
купівлі-продажу теплової енергії між
споживачем і теплопостачальною
організацією (далі - договір), крім
підприємств, що виробляють та
використовують теплову енергію для
цілей власного виробництва. Договори
укладаються відповідно до типових
договорів. Форми типових договорів
затверджуються центральним органом
виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Таким чином, із змісту вищенаведених
положень ГК України та Правил
користування тепловою енергією
випливає, що укладання спірного
договору є обов'язковим.

Відповідно із п.1, 2, 3 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позивач з посиланням на листи від 18.07.2012
р. б/н, від 28.02.2013 р. №02-255, від 15.03.2013 р.
№02-301, стверджує про те, що він
звертався неодноразово до відповідача
із пропозицією укласти спірний
договір, однак відповідач відповіді на
вказану пропозицію не надав.

В якості доказу направлення
відповідачу пропозиції про укладання
договору про

закупівлю послуг з опалення позивач
надав супровідний лист б/н від 18.07.12 р., а
також екземпляр цього договору, який не
підписаний та не скріплений печаткою
Аеропорту.

З вказаного листа видно, що в якості
додатку до нього примірники договору,
про який йдеться мова у цьому листі
відповідачу не направлявся.
Представник позивача підтвердив, що з
цим листом дійсно не направлялися
примірники спірного договору на адресу
відповідача. Цей факт підтвердив і
представник відповідача, при цьому
пояснив, що його підприємство згідно із
листом позивача від 27.02.13 р. №02-254
отримало 2 примірника договору про
отримання послуг, які не підписані, не
скріплені печаткою позивача та іншого
змісту ніж спірний договір. Інших
договорів, у тому числі і спірного,
позивачем на адресу КП
«Теплопостачання м.Одеси» не
направлялися.

Зазначені пояснення представника
відповідача підтверджуються і
ксерокопією листа позивача на аркуші
справи 37, дата і номер якого є
нечитабельними, та ксерокопією листа
на аркуші справи 38 за №02-301 від 15.03.13 р., в
яких позивач зазначає на те, що
пропозицію про укладання договору він
направляв згідно із листом від 27.02.13 р.
№02-254.

Як вбачається із примірників
договору, наданих представником
відповідача, які його підприємство
отримало від позивача, його зміст
дійсно є іншим ніж спірний договір,
доданий позивачем до позовної заяви, та
є не підписаним та не скріпленим
печаткою позивача.

В ході розгляду апеляційної скарги
позивач не надав доказів,
підтверджуючих факт направлення
відповідачу договору, який відповідає
змісту спірного договору, та
підписаного і скріпленого печаткою
Аеропорту.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія дійшла висновку, що позивач
всупереч вимогам ст.33 ГПК України не
надав належних доказів, підтверджуючих
направлення відповідачу у
відповідності із положеннями ст.181 ГК
України пропозиції про укладення
спірного договору, оскільки
відповідачу був направлений договір
іншого змісту ніж спірний, та не
підписаний і не скріплений печаткою
Аеропорту.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, а відповідно із цим в його
задоволенні слід відмовити, поклавши
згідно із ст.49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору на позивача.

Щодо судового збору, сплаченого при
зміні підстав і предмету позову, а саме
позовних вимог про стягнення з
відповідача вартості безпідставно
набутого майна у сумі 765253,98 грн., то сума
сплаченого вказаного судового збору на
підставі п.4 ст.7 Закону України «Про
судовий збір» підлягає поверненню
позивачу, оскільки зазначені позовні
вимоги залишені без розгляду.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга КП «Теплопостачання м. Одеси»
підлягає задоволенню, рішення
господарського суду Одеської області
від 28.02.14 р. - скасуванню, у позові ТОВ
"Міжнародний аеропорт "ОДЕСА", за яким
останній просив «вважати договір про
закупівлю послуг з опалення між КП
«Теплопостачання м. Одеси» та
Аеропортом укладеним на умовах
поданого проекту договору» - відмовити.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л
А:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" задовольнити, рішення
господарського суду Одеської області
від 28.02.14 р. - скасувати, у позові
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА", за яким останній
просив «вважати договір про закупівлю
послуг з опалення між Комунальним
підприємством «Теплопостачання м.
Одеси» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міжнародний
аеропорт «Одеса» укладеним на умовах
поданого проекту договору» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" (65054, м. Одеса, Аеропорт
ЦА (Цивільної Авіації), )
на користь Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" (65029, м.
Одеса, вул. Балківська, 1-Б, ) витрати по сплаті судового збору
за подачу апеляційної скарги у сумі 7652
грн. 53 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" (65054, м. Одеса, Аеропорт
ЦА (Цивільної Авіації), )
з Державного бюджету України
(отримувач коштів: ГУДКС України в
Одеській області, , банк
отримувача: ГУДКС України в Одеській
області, МФО 828011, № рахунку: 2002)
судовий збір, сплачений при подачі
змінених позовних вимог, у сумі 14159 грн.
00 коп.

4. Видачу наказу в порядку ст.122 ГПК
України доручити господарському суду
Одеської області.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови
складено 21.05.2014 р.

Головуючий суддя
Петров М.С.

Суддя
Разюк Г.П.

Суддя
Колоколов С.І.