КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р.
Справа№ 910/12245/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Євченко В.Є.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на рішення Господарського суду
м. Києва від 18.02.2014 року (головуючий
суддя - Пригунова А.Б., судді: Гулевець
О.В., Любченко М.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг"

про стягнення 251161, 43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 року по справі №
910/12245/13 в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, позивач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду від 18.02.2014
року по справі №910/12245/13 повністю та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги апелянт зазначив, що при
ухваленні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції порушено та
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.05.2014 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
26.05.2014 року.

В судове засідання 26.05.2014 року з'явився
представник відповідача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, з невідомих суду
причин, про дату час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно та
належним чином.

Відповідно до ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, в межах строків, встановлених
статтею 69 цього Кодексу, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України від
26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник
позивача повідомлений про час та місце
судового розгляду належним чином, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (Том 2, а.с. 19),
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду апеляційної
скарги у відсутність представника
позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі, та
просив залишити без змін оскаржуване
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 року. Проти розгляду
справи у відсутність представника
позивача не заперечував.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
відповідача, перевіривши матеріали
справи та проаналізувавши, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

17 листопада 2009 року між позивачем та
відповідачем укладено договір про
надання юридичних послуг №17/11 (далі -
Договір).

Відповідно до умов Договору позивач
зобов'язався надати, а відповідач -
прийняти та оплатити юридичні та
консультаційно-інформаційні послуги,
визначені у додатку до договору.

Згідно з п. 1.2. Договору виконання
сторонами зобов'язань за договором
підтверджується актом
приймання-передачі наданих послуг,
який підписується сторонами за фактом
надання послуг.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що
послуги вважаються прийнятими, якщо
відповідач підписав акт
приймання-передачі наданих послуг або
не повідомив позивача про неприйняття
послуг протягом 10-ти робочих днів з
моменту отримання акту
приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до додатку № 1 від 17.11.2009
року до Договору (далі - Додаток 1)
позивач надаватиме позивачу послуги з
юридичного аналізу документів,
здійснення представництва інтересів
відповідача, протидії та запобігання
порушенню прав та інтересів
відповідача, надання консультацій щодо
дій, направлених на припинення
порушення прав та інтересів
відповідача та вчинення таких дій у
відношенні до договору фінансового
лізингу № 22 від 14.12.2007 р., укладеного
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мир один", зокрема,
щодо забезпечення повернення у
володіння відповідача переданого
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мир один" предмета
договору лізингу - екскаватора
гусеничного з гідромолотом ЕО 4225А-07 (2007
року випуску, реєстраційний номер
48882АА), заводський номер 1902, свідоцтво
про реєстрацію машини серія АБ № 626075 та
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир один" сум
заборгованості за договором лізингу, а
також витрат та збитків відповідача,
пов'язаних з таким стягненням та
поверненням предмету, встановлених на
момент його повернення.

Також, сторони уклали додаток № 2 від
17.11.2009 року до Договору (далі - Додаток2).

Відповідно до Додатку 2 позивач
надаватиме позивачу послуги з
юридичного аналізу документів,
здійснення представництва інтересів
відповідача, протидії та запобігання
порушенню прав та інтересів
відповідача, надання консультацій щодо
дій, направлених на припинення
порушення прав та інтересів
відповідача та вчинення таких дій у
відношенні до договору фінансового
лізингу № 99 від 27.05.2008 року укладеного
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест",
зокрема, щодо забезпечення повернення
у володіння відповідача переданого
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест"
предмета договору лізингу -
екскаватора гусеничного Sumitomo SH450LDH-3 (2006
року випуску , реєстраційний номер
46214АА, заводський номер 450L-3-5010,
свідоцтво про реєстрацію машини серія
АБ № 557182; стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
""Іншаат-Груп-Інвест" сум
заборгованості за договором лізингу, а
також витрат та збитків відповідача,
пов'язаних з таким стягненням та
поверненням предмету, встановлених на
момент його повернення.

Згідно з п. 2.3. Додатку 1 та Додатку 2
виконання послуг по справі щодо
забезпечення повернення предмета у
володіння відповідача вважається
закінченим з моменту передачі
позивачем чи уповноваженими ним
особами відповідачу чи уповноваженим
ним особам, зокрема, особам, що
здійснюватимуть транспортування
предмету від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир один" до
відповідача, предмета по акту
передачі-приймання, який підписується
сторонами чи їх повноважними
представниками. Сторони попередньо, в
письмовому вигляді чи шляхом
направлення факсимільного або
електронного повідомлення,
повідомляють одна одну про дату, час,
місце передачі предмету та реквізити і
персональний склад своїх повноважних
представників.

Пунктом 2.4. Додатку 1 та Додатку 2
визначено, що виконання послуг по
справі щодо стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мир один"
заборгованості за договором лізингу, а
також витрат та збитків відповідача,
вважатиметься закінченим з моменту
зарахування на рахунок відповідача
повної суми заборгованості за
договором лізингу, а також витрат та
збитків відповідача.

Відповідно до п. 3.1. Додатку 1 та Додатку
2 вартість послуг (гонорар) становитиме
20 % від ринкової вартості предмета та,
при цьому, право на виплату гонорару, у
відповідній частині, позивач набуває з
моменту оплатного з дотримання
принципу розумності, відчуження
предмета відповідачем на користь
третьої особи, а сума такого відчуження
вважається ринковою вартістю предмета
для цілей даного пункту, а випадку
подальшої передачі предмету в оренду
чи лізинг третій особі ринковою
вартістю вважається сума орендних чи
лізингових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач, на виконання умов Договору,
перерахував на користь позивача
грошові кошти в сумі 25000, 00 грн. Позивач,
в свою чергу, 31.08.2011 року надіслав на
адресу відповідача акт здачі-прийняття
робіт (надання послуг) на загальну суму
240018,60 грн.

Згідно з вищенаведеним актом, позивач
зазначив що виконавцем проведені такі
роботи (надані такі послуги):

юридичний аналіз документів по
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир один" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест"
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" у вигляді прострочених
лізингових платежів та пені на суму
45000,00 грн.(без ПДВ);

підготовка та подання в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" позовних заяв до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир один" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест"
боргів у вигляді прострочених
лізингових платежів та пені на суму
45000,00грн (без ПДВ) ;

участь, в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредит
Європа Лізинг", у судових засіданнях у
справах за позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мир один"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест" в
судах першої, апеляційної і касаційної
інстанцій на суму 60000,00 грн. (без ПДВ);

участь, в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредит
Європа Лізинг", у судових засіданнях у
справі по оскарженню Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Іншаат-Груп-Інвест" результатів
оціночної експертизи автотранспортних
засобів на 40000,00грн (без ПДВ);

відкриття та супроводження, в
інтересах Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг", виконавчих проваджень по
стягненню боргів з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мир один"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іншаат-Груп-Інвест",
підготовка необхідних документів,
зустрічі та переговори з
представниками Державної виконавчої
служби, боржниками на суму 50018,60 грн.
(без ПДВ).

08 травня 2013 року позивач направив
відповідачу претензію щодо сплати
заборгованості за Договором в розмірі
240018,60 грн. та повідомив про
врегулювання відносин із боржниками та
про повний обсяг отриманого
відшкодування згідно договорів
фінансового лізину № 22 від 14.12.2007 року
та № 99 від 27.05.2008 року. Зазначена
претензія залишена відповідачем без
відповіді.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 901 Цивільного
кодексу України визначено, що
положення глави 63 Цивільного кодексу
України можуть застосовуватись до всіх
договорів про надання послуг, якщо це
не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу
України виконавець повинен надати
послугу особисто. У випадках,
встановлених договором, виконавець має
право покласти виконання договору про
надання послуг на іншу особу,
залишаючись відповідальним в повному
обсязі перед замовником за порушення
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. (ст. 525 ЦК
України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

За загальними приписами цивільного
законодавства України одностороння
зміна умов договору не допускається,
якщо інше не передбачено договором або
законом та закріплено принцип
обов'язковості договірних зобов'язань
для його сторін.

Як вбачається з акту здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №ОУ-29-08/11-1
позивач, всупереч умовам Договору, на
власний розсуд визначив вартість
окремих послуг.

Як зазначалося вище, умовами
укладеного між сторонами Договору
передбачено, що вартість послуг
становить 20 % від ринкової вартості
предмета та 20 % від суми фактично
стягненої з боржника та третіх осіб на
користь відповідача заборгованості.

Місцевим господарським судом
встановлено, що 06.07.2010 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" та ОСОБА_4 укладено договір про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до умов вищезазначеного
договору Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредит Європа
Лізинг" задовольняються вимоги за
договорами лізину № 22 від 14.12.2007 року та
№ 99 від 27.05.2008 року на загальну суму
1200093,00 грн. шляхом набуття відповідачем
права власності на будівлю кафе по вул.
Симферопольській, 2м у місті Євпаторія
Автономної Республіки Крим.

В той же час, судом встановлено, що
вимоги відповідача, відповідно до
договору про задоволення вимог за
договорами лізину № 99 від 27.05.2008 року,
задовольняються частково.

Колегія суддів зазначає, що доказів
фактичного виконання відповідних
судових рішень та зарахування грошових
коштів на рахунок відповідача,
позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду щодо
відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Також місцевий господарський суд
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відмови в стягненні 3 % річних та
інфляційних втрат, в зв'язку з
відсутністю порушення грошового
зобов'язання.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, рішення ухвалено
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 та скасування
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 18.02.2014 року по
справі №910/12245/13 - без змін.

Матеріали справи №910/12245/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 26.05.2014 року.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 29.05.2014 року