ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"15" травня 2014 р.Справа № 921/265/14-г/6 УХВАЛА
Господарський суд Тернопільської
у складі судді Шумського І.П.
Розглянув матеріали справи
за позовом Підволочиської селищної
ради вул. Шептицького, 4, смт.
Підволочиськ, Тернопільська область
до відповідача Комунального
підприємства Підволочиське
підприємство "Ринок" вул. Садова, 1, смт.
Підволочиськ, Тернопільська область
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору №1 -
Відділу Державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції Тернопільської області вул.
І.Франка, 2, смт. Підволочиськ,
Тернопільської області
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору №2 -
Тернопільського обласного управління
ДАІ вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль,
Тернопільська область
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору №3 -
Тернопільської обласної державної
сільськогосподарської інспекції вул.
Текстильна, 6, м. Тернопіль,
Тернопільська область
про визнання права власності на рухоме
та нерухоме майно, скасування його
реєстрації, звільнення з-під арешту та
виключення з акту опису й арешту майна.
За участю представників:
позивача - Мельничук С.А.
відповідача - не з'явився;
третьої особи №1 - не з'явився;
третьої особи №2 - не з'явився;
третьої особи №3 - не з'явився;
Суть справи:
Підволочиська селищна рада звернулась
в господарський суд Тернопільської
області з позовом до Комунального
підприємства Підволочиське
підприємство "Ринок" про:
- визнання права власності на рухоме
- скасування реєстрації права
- звільнення з-під арешту майна та
виключення з акту опису й арешту майна.
Вимоги позивача мотивовано тим, що
через виникнення у Підволочиського
підприємства "Ринок" боргових
зобов'язань, органом ДВС було накладено
арешт на комунальне майно, належне
територіальній громаді селища
Ухвалою від 21 березня 2014 року до участі
у справі залучено третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: №1 - Відділ Державної виконавчої
служби Підволочиського районного
управління юстиції Тернопільської
області (вул. І.Франка, 2, смт.
Підволочиськ, Тернопільської області);
№2 - Тернопільське обласне управління
ДАІ (вул. Котляревського, 24, м.
Тернопіль, Тернопільська область) та №3
- Тернопільську обласну державну
сільськогосподарську інспекцію (вул.
Текстильна, 6, м. Тернопіль,
Тернопільська область).
Судовий розгляд, призначений вперше на
24 квітня 2014 року було відкладено на 15
Представники відповідача, третіх осіб
№1 та №2, участь яких не визнавалась
обов'язковою, в судове засідання
жодного разу не з'явились, витребувані
документи, у т.ч. відзив на позов не
представили, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, в порядку,
передбаченому ст.64,87 ГПК України,
пунктом 2.6.7 Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації № 28 від 20.02.2013
року, пунктом 19 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
13.08.2008 р. N 01-8/482 та пунктом 32
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
29.09.2009р. №01-08/530.
В засіданні 24 квітня 2014 року
представникам позивача та третіх осіб
№№2,3 роз'яснено належні їм права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,27,81-1
Уповноважений представник позивача у
засіданні 15 травня 2014 року підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі, однак витребуваних судом
документів без зазначення причин не
На запитання суду чи зможе представник
позивача подати витребувані у нього
документи до завершення термінів,
встановлених ст. 69 ГПК України для
вирішення даного спору, представник
селищної ради відповів що не зможе
(формуляр (протокол) судового засідання
від 15 травня 2014 року).
За відсутності відповідного
клопотання аудіозапис судового
засідання не здійснювався.
Так, за змістом позову, на підставі
рішення сесії Підволочиської селищної
ради №190 від 12 квітня 2011 року, по акту
передачі основних засобів від 01 липня
2011 року з балансу КППП "Ринок" на баланс
Підволочиського УЖКГ було передано
комунальне майно, у т.ч. транспортні
засоби, які є предметом спору.

Зважаючи на зміст заявлених вимог та
об'єднання у одній заяві декількох
позовних вимог, в порядку ст. 65 ГПК
України щодо підготовки справи до
розгляду, ухвалою суду про призначення
від 21 березня 2014 року та ухвалою про
відкладення розгляду справи від 24
квітня 2014 року, у позивача витребувано
ряд документів, зокрема докази сплати
судового збору у встановленому законом
розмірі.

Відповідно до визначеного ст.129
Конституції України, ст. ст. 4-3,33 ГПК
України принципу змагальності, кожна
сторона повинна довести, поданими суду
доказами, ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Статтею 34 ГПК України обумовлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Однак, вимоги суду, викладені в ухвалах
від 21 березня та 24 квітня 2014 року щодо
подання витребуваних документів без
зазначення причин, позивачем не
виконано.

Серед іншого, позивачем не
представлено платіжних документів про
сплату судового збору у встановленому
розмірі.

Зокрема, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" № 3674-VI від 08 липня 2011 року
(далі - Закон №3674-VI) передбачається, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

У випадках об'єднання в одній заяві
вимог як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір, згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону № 3674-VI,
підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (п. 2.11. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Згідно з ч. 2. ст. 4 Закону № 3674-VI, за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
сплачується 2 відсотки ціни позову, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
а за подання позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Мінімальну заробітну плату на 2014 рік
затверджено ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» №
719-VII від 16.01.2014 р. у розмірі 1218 грн.

З огляду на приписи перелічених норм,
зважаючи на зміст позовних вимог та
підтримання їх позивачем у повному
обсязі, не може вважатись доказом
сплати судового збору у встановленому
розмірі довідка управління державної
казначейської служби України у м.
Тернополі Тернопільської області №329
від 13 лютого 2014 року на підтвердження
надходження 03 лютого 2014 року судового
збору в сумі 1780 грн.

У п. 2.23 згаданої постанови пленуму № 7
від 21 лютого 2013 року Вищий
господарський суд України надав
роз'яснення, за змістом якого, якщо факт
недоплати судового збору з'ясовано
господарським судом у процесі розгляду
прийнятої заяви (скарги), суд у
залежності від конкретних обставин
справи може зобов'язати позивача
(заявника, скаржника) доплатити належну
суму судового збору і подати суду
відповідні докази у встановлений ним
строк та за необхідності відкласти
розгляд справи або оголосити перерву в
засіданні а у разі неподання таких
доказів - залишити позов без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 названого Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору.

Про залишення заяви без розгляду
виноситься ухвала, в якій можуть бути
вирішені питання у т.ч. про повернення
судового збору з бюджету.

За змістом пункту 4 частини першої
статті 7 Закону України "Про судовий
збір", залишення позову без розгляду
тягне за собою повернення сплачених
сум судового збору (крім випадків, якщо
такі заяви або скарги залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням). Аналогічна правова
позиція викладена у п. 4.12. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції".

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.4-3,33,43,44,49, п. 5 ч. 1 ст. 81,86 ГПК
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08
липня 2011 року, судовий збір в сумі 1780
(одна тисяча сімсот вісімдесят) грн.,
сплачений згідно з довідкою управління
державної казначейської служби
України у м. Тернополі Тернопільської
області №329 від 13 лютого 2014 року на
підтвердження надходження 03 лютого 2014
року судового збору платіжним
дорученням №346 від 02 грудня 2013 року,
повернути з Державного бюджету.

На ухвалу господарського суду, сторони,
прокурор, треті особи та особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня прийняття ухвали,
через місцевий господарський суд.

Після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Суддя
І.П. Шумський