ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.14р. Справа № 904/1867/14За позовом
Дніпропетровського міжрайонного
екологічного прокурора м.
Дніпропетровськ

до відповідача 1: Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМС ПЛЮС",
м. Дніпропетровськ

про визнання незаконними та
скасування рішень міської ради ,
визнання недійсними договорів оренди
земельної ділянки та повернення
земельної ділянки

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

Прокурор: Міщук Н.П., посв. № 014159 від
24.12.12р.;

від відповідача-1: Герасимчук С.С., дов.
№ 4/10-104 від 28.02.2014 року, представник;

від відповідача-2: Єсаулов В.О., виписка
з ЄДР № 237868 від 28.04.2014 року - керівник;

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровський міжрайонний
екологічний прокурор м.
Дніпропетровська звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМС ПЛЮС", м.
Дніпропетровськ про:

- визнання незаконним та скасування
рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 № 203/19 "Про передачу
земельної ділянки уздовж вул.
Набережної Перемоги в районі будинків
№№ 1-Б - 130 (Жовтневий район) в оренду ТОВ
"АМС ПЛЮС", , для
проектування та будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу (без
об'єктів торговельного призначення).

- визнання недійсним договору оренди
землі від 08.10.2007, номер державної
реєстрації 79, укладений між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
"АМС ПЛЮС" щодо земельної ділянки,
площею 10,5700га (кадастровий номер
0:03:149:0055) по вул. Набережної
Перемоги в районі будинків №№ 1-Б -
130 у м. Дніпропетровську.

- визнання незаконним та скасування
рішення Дніпропетровської міської
ради від 26.03.2008 № 194/30 "Про внесення змін
до рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 № 203/19 та до договору
оренди землі від 08.10.2007, номер державної
реєстрації 79, стосовно
земельної ділянки уздовж вул.
Набережної Перемоги в районі будинків
№ № 1-Б - 130".

- визнання недійсним додаткового
договору від 06.05.2008 до договору оренди
землі від 08.10.2007, номер державної
реєстрації 61 укладеного між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
"АМС ПЛЮС" щодо земельної ділянки,
площею 10,5700 га (кадастровий номер
0:03:149:0055) по вул. Набережної
Перемоги в районі будинків №№ 1-Б-130 у м.
Дніпропетровську.

- визнання незаконним та скасування
рішення Дніпропетровської міської
ради від 28.12.2009 № 381/53 "Про внесення змін
до рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 № 203/19 та до договору
оренди землі від 08.10.2007, номер
державної реєстрації 79,
стосовно земельної ділянки уздовж
вул. Набережної Перемоги в районі
будинків № № 1-Б - 130".

- визнання незаконним та скасування
рішення Дніпропетровської міської
ради від 16.06.2010 № 262/58 "Про внесення
зміни до рішення міської ради від
19.09.07р. № 203/19 та договору оренди землі
від 08.10.07р., номер державної
реєстрації 79, стосовно земельної
ділянки уздовж вул. Набережної
Перемоги в районі будинків №№ 1-Б-130".

- визнання недійсним додаткового
договору до договору оренди землі,
номер державної реєстрації 55 від
14.09.2010 укладеного між
Дніпропетровської міською радою та
ТОВ "АМС ПЛЮС" щодо земельної ділянки,
площею 10,5700 га (кадастровий номер
0:03:149:0055) по вул. Набережної
Перемоги в районі будинків №№ 1-Б - 130 у
м. Дніпропетровську.

- повернення земельної ділянки, площею
10,5700га (кадастровий номер 0:03:149:0055)
по вул. Набережної Перемоги в
районі будинків №№1-Б-130 у м.
Дніпропетровську до власності держави
в особі Дніпропетровської міської
ради.

Позовні вимоги мотивовані тими
обставинами, що Дніпропетровською
міжрайонною екологічною прокуратурою
проведені перевірку у сфері
законності надання
Дніпропетровською міською радою
користування земельних ділянок
водного фонду на території міста
Дніпропетровська та встановлено, що
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 19.09.200! № 203/19 передано у
користування на два роки
товариству з обмеженої
відповідальністю "АМС ПЛЮС" (надалі: ТОВ
"АМС ПЛЮС") земельну ділянку площею 10,5700
га (кадастровий номер 0:03:149:0055) для
проектуванні та будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу (без
об'єктів торговельної-призначення)
уздовж вул. Набережної Перемоги в
районі будинків №№ 1-Б- 130; м.
Дніпропетровську. За основним цільовим
призначення" земельну ділянку
віднесено до категорії - землі
рекреаційного призначення. На підставі
вказаного рішення міської ради, 08.10.2007
укладено договір оренді землі, номер
державної реєстрації 79.
Встановлено, що при наданні у
користування зазначеної земельної
ділянки Дніпропетровською міською
радою не враховано встановленні
земельним та водним законодавством
України, чинним на момент прийняття
рішення обмежень щодо використання
земельних ділянок водного фонду.

Також, в порушення вимог ст. ст. 87, 88, 89
Водного кодексу України, ст. ст. 60, 61
Земельного кодексу України та умов
листа Дніпродзержинського
регіонального управління водних
ресурсів від 13.02.2006 № 173/04 проект
водоохоронної, зони та прибережної
захисної смуги земельної ділянки до
цього часу в установленому
законодавством порядку не узгоджені,
межі прибережної захисної смуги в
натурі не винесені. Крім цього,
перевіркою встановлено, що рішення
Дніпропетровської міської ради на
підставі яких передано в оренду
відповідачу 2 земельну ділянку, що
розташована на березі річки Дніпро,
приймались без попереднього
проведення державної експертизи
землеврядної документації щодо
відведення земельної ділянки в оренду.

Прокурор також просив вжити заходи
забезпечення позову шляхом заборони
відповідачу 2, а також будь-яким іншим
особам, в тому числі підрядним і
субпідрядним організаціям, вчиняти
будь-які дії, спрямовані на будівництво
та розміщення будь-яких об'єктів на
земельній ділянці, але прокурором не
надано пояснень з нормативним та
документальним підтвердженням в
обґрунтування необхідності
забезпечення позову. Враховуючи
викладене, господарський суд відмовляє
в задоволенні даної заяви.

Відповідач 1 надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимоги просить
відмовити з посиланням на те, що
прокурором пропущено загальний строк
звернення до суду, та крім того,
останній не є належним позивачем.

Відповідач 2 надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимоги просить
відмовити з посиланням на те, що проект
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги земельної ділянки в
установленому законодавством порядку
узгоджений, межі прибережної захисної
смуги в натурі винесені, а рішення
Дніпропетровської міської ради є
правомірними. Крім того, просив
припинити провадження по справі в
частині визнання незаконними та
скасування рішень Дніпропетровської
міської ради оскільки позовні вимоги в
цій частини підлягають розгляду в
адміністративному провадженні.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 26.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

В С Т А Н О В
И В :

Дніпропетровською міжрайонною
екологічною прокуратурою проведено
перевірку у сфері законності надання
Дніпропетровською міською радою у
користування земельних ділянок
водного фонду на території міста
Дніпропетровська.

В результаті перевірки встановлено, що
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007р. № 203/19 передано у
користування на два роки Товариству з
обмеженою відповідальністю "АМС ПЛЮС"
(далі ТОВ "АМС ПЛЮС", відповідач 2)
земельну ділянку площею 10,5700га
(кадастровий номер :03:149:0055 для
проектування та будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу (без
об'єктів торговельного призначення)
уздовж вул. Набережної Перемоги в
районі будинків №№ 1-Б - 130 у м.
Дніпропетровську (далі - земельна
ділянка).

За основним цільовим призначенням
земельну ділянку віднесено до
категорії - землі рекреаційного
призначення.

08.10.2007р. на підставі рішення міської
ради від 19.09.2007р. № 203/19 було укладено
договір оренди землі.

Перевіркою встановлено, що вказана
земельна ділянка, комунальної форми
власності розташована в законодавчо
визначеній прибережній захисній смузі
р. Дніпро, тобто є земельною ділянкою
водного фонду відповідно до п. б ч.1 ст. 58
Земельного кодексу України

Відповідно до листа
Дніпродзержинського регіонального
управління водних ресурсів від 13.02. 2006
№173/04 земельна ділянка розташована на
землях водного фонду в межах
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги Дніпровського
водосховища.

Згідно з висновком Державного
управління охорони навколишнього
середовища в Дніпропетровській
області від 12.09.2007 №4-2735-5-1, спірна
земельна ділянка розташована на землях
водного фонду в межах водоохоронної
зони та прибережної захисної смуги.

Відповідно до листа Дніпропетровської
міської ради від 08.11.2013 №7/14-2037 проект
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги земельної ділянки
міською радою не затверджений.

Крім того, перевіркою встановлено, що
до рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 року №203/19 та до
договору оренди від 08.10.2007 року було
внесено зміни, а саме:

- рішенням Дніпропетровської міської
ради від 26.03.2008 року №194/30 внесені зміни
до рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 року №203/19 та до
договору оренди землі від 08.10.2007 року в
частині встановлення строку
користування земельною ділянкою,
відповідно до якого встановлено строк
до 08.10.2012 року;

- рішенням Дніпропетровської міської
ради від 28.12.2009 року №381/53 були внесені
зміни до рішення Дніпропетровської
міської ради від 19.09.2007 року №203/19, до
договору оренди землі від 08.10.2007 року, в
частині встановлення строку
користування земельною ділянкою,
відповідно до якого встановлено строк
до 08.10.2032року.

- рішенням Дніпропетровської міської
ради від 16.06.2010 року №262/58 були внесені
зміни до рішення Дніпропетровської
міської ради від 19.09.2007 року №203/19 та
договору оренди землі від 08.10.2007 року

На підставі рішення Дніпропетровської
міської ради 26.03.2008 року було укладено
додатковий договір до договору оренди
землі від 06.05.2008 року.

На підставі рішень міської ради №381/53
від 28.12.2009 року та №262/58 від 16.06.2010 року
було укладено додатковий договір до
договору оренди землі від 14.09.2010 року.

Пунктом 5.1 зазначеного додаткового
договору до договору оренди землі
визначено, що земельна ділянка
передається в оренду: для проектування,
будівництва та експлуатації
спортивно-оздоровчого комплексу (без
об'єктів торговельного призначення).

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Земельного
кодексу України до земель водного
фонду належать землі, зайняті: а)
морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами,
не зайнятими лісами; б) прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навколо водойм, крім земель,
зайнятих лісами; в) гідротехнічними,
іншими водогосподарськими спорудами
та каналами, а також землі, виділені під
смуги відведення для них; г) береговими
смугами водних шляхів.

Стаття 60 Земельного кодексу України
передбачає, що вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності у
межах водоохоронних зон виділяються
земельні ділянки під прибережні
захисні смуги (ч. 1). Прибережні захисні
смуги встановлюються по берегах річок
та навколо водойм уздовж урізу води (у
меженний період) шириною: а) для малих
річок, струмків і потічків, а також
ставків площею менш як 3 гектари - 25
метрів; б) для середніх річок,
водосховищ на них, водойм, а також
ставків площею понад 3 гектари - 50
метрів; в) для великих річок, водосховищ
на них та озер - 100 метрів (ч. 2). Розмір та
межі прибережної захисної смуги уздовж
морів та навколо морських заток і
лиманів встановлюються за проектами
землеустрою, а в межах населених
пунктів - з урахуванням містобудівної
документації (ч. 3).

За приписами статті 61 Земельного
кодексу України прибережні захисні
смуги є природоохоронною територією з
режимом обмеженої господарської
діяльності (ч. 1). У прибережних захисних
смугах уздовж річок, навколо водойм та
на островах забороняється: а)
розорювання земель (крім підготовки
ґрунту для залуження і залісення), а
також садівництво та городництво; б)
зберігання та застосування пестицидів
і добрив; в) влаштування літніх таборів
для худоби; г) будівництво будь-яких
споруд (крім гідротехнічних,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів; ґ) влаштування
звалищ сміття, гноєсховищ,
накопичувачів рідких і твердих
відходів виробництва, кладовищ,
скотомогильників, полів фільтрації
тощо; д) миття та обслуговування
транспортних засобів і техніки (ч. 2).
Об'єкти, що знаходяться у прибережній
захисній смузі, можуть
експлуатуватися, якщо при цьому не
порушується її режим. Не придатні для
експлуатації споруди, а також ті, що не
відповідають встановленим режимам
господарювання, підлягають винесенню з
прибережних захисних смуг (ч. 3). Режим
господарської діяльності на земельних
ділянках прибережних захисних смуг
уздовж річок, навколо водойм та на
островах встановлюється законом (ч. 4).

Також, склад земель, які належать до
земель водного фонду, визначає ст. 4
Водного кодексу України, який є
ідентичним складу земель водного
фонду, передбаченому ч. 1 ст. 58
Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 85 Водного кодексу
України порядок надання земель водного
фонду в користування та припинення
права користування ними
встановлюється земельним
законодавством.

Згідно зі статтею 89 Водного кодексу
України прибережні захисні смуги є
природоохоронною територією з режимом
обмеженої господарської діяльності. У
прибережних захисних смугах уздовж
річок, навколо водойм та на островах
забороняється: 1) розорювання земель
(крім підготовки ґрунту для залуження і
залісення), а також садівництво та
городництво; 2) зберігання та
застосування пестицидів і добрив; 3)
влаштування літніх таборів для худоби;
4) будівництво будь-яких споруд (крім
гідротехнічних, гідрометричних та
лінійних), у тому числі баз відпочинку,
дач, гаражів та стоянок автомобілів; 5)
миття та обслуговування транспортних
засобів і техніки; 6) влаштування
звалищ сміття, гноєсховищ,
накопичувачів рідких і твердих
відходів виробництва, кладовищ,
скотомогильників, полів фільтрації
тощо. Об'єкти, що знаходяться у
прибережній захисній смузі, можуть
експлуатуватись, якщо при цьому не
порушується її режим. Не придатні для
експлуатації споруди, а також ті, що не
відповідають встановленим режимам
господарювання, підлягають винесенню з
прибережних захисних смуг.

Відповідно до ст. 87 Водного кодексу
України постановою Кабінету Міністрів
України від 08.05.1996р. № 486 затверджений
Порядок визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них.

Пунктом п'ятим наведеного Порядку
передбачено, що розміри і межі
водоохоронних зон визначаються
проектом на основі
нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на
замовлення органів водного
господарства та інших спеціально
уповноважених органів, узгоджуються з
органами Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

Межі водоохоронних зон встановлюються
з урахуванням: рельєфу місцевості,
затоплення, підтоплення, інтенсивності
берегоруйнування, конструкції
інженерного захисту берега; цільового
призначення земель, що входять до
складу водоохоронної зони (п. 6 Порядку).

Рішенням Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007р. № 203/19 передано у
користування на два роки Товариству з
обмеженою відповідальністю «АМС ПЛЮС»
земельну ділянку площею 10,5700га
(кадастровий номер :03:149:0055 для
проектування та будівництва
спортивно-оздоровчого комплексу (без
об'єктів торговельного призначення)
уздовж вул. Набережної Перемоги в
районі будинків №№ 1-Б - 130 у м.
Дніпропетровську (надалі - земельна
ділянка). За основним цільовим
призначенням земельну ділянку
віднесено до категорії - землі
рекреаційного призначення.

На підставі вказаного рішення міської
ради, 08.10.2007р. укладено договір оренди
землі, номер державної реєстрації
79.

При здійсненні підготовки матеріалів
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки за адресою: вул.
Набережна Перемоги в районі будинків
№№1Б-130 (Жовтневий район) було
здійснено проектні висновки.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради №81/28 від 13.02.2008 року було
затверджено проект водоохоронної зони
та прибережної захисної смуги р. Дніпро
в районі вул. Набережна Перемоги, 134. Як
вбачається з висновку ГоловАПУ №04/548
за даними містобудівного кадастру
спірна ділянка увійшло до меж цієї
території.

Таким чином, проект водоохоронної зони
та прибережної захисної смуги
території, до якої увійшла спірна
земельна ділянка в установленому
законодавством порядку узгоджений,
межі прибережної захисної смуги в
натуру винесені.

Щодо посилань прокурора на порушення
умов ст. 9 Закону України «Про державну
експертизу землеврядної документації»
щодо необхідності проведення
державної експертизи землеврядної
документації, слід зазначити, що
вказана норма, на яку посилається
Прокурор «абз.7 ст. 9 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації від 17.06.2004р №1808-ІV»
прийнята Верховною радою України
відповідно до Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо сприяння
будівництву» 16.09.2008р. №509-VI, яка набула
чинності з дня опублікування - 14.10.2008 р.
(Голос України, №195 від 14.10.2008р.).

Отже, на момент прийняття
Дніпропетровською міською радою
рішення №203/19 від 19.09.2007 року, а також
укладення договорів оренди землі з
Відповідачем -2, Законом України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації 17.06.2004р №1808-ІV в редакції,
чинної на момент ухвалення рішення та
укладання договорів оренди землі не
існувало до 14.10.2008р., що виключало
правові підставі Дніпропетровської
міської ради, як органу місцевого
самоврядування здійснювати проведення
державної експертизи землевпорядної
документації в порядку статті 9 Закону
17.06.2004р №1808-ІV.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 18 Земельного
кодексу України до земель України
належать усі землі в межах її
території, в тому числі острови та
землі, зайняті водними об'єктами, які за
основним цільовим призначенням
поділяються на категорії. Категорії
земель України мають особливий
правовий режим.

За приписами ч. 1 ст. 19 Земельного
кодексу України землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного
кодексу України віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного
кодексу України зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Наслідки порушення порядку та зміни
цільового призначення земель
встановлює стаття 21 Земельного кодексу
України.

На підставі рішень міської ради №381/53
від 28.12.2009 року та №262/58 від 16.06.2010 року
було укладено додатковий договір до
договору оренди землі від 14.09.2010 року,
відповідно до п. 5.1 якого, що земельна
ділянка передається в оренду: для
проектування, будівництва та
експлуатації спортивно-оздоровчого
комплексу (без об'єктів торговельного
призначення).

Тобто, на підставі вищезначених рішень
та додаткового договору до договору
оренди землі від 14.09.2010 року не
змінювалось цільове призначення
земельної ділянки, оскільки вказану
земельну ділянку первинно віднесено за
основним цільовим призначенням до
категорії - землі рекреаційного
призначення, а будівництво на ділянці
спортивного - оздоровчого комплексу не
суперечить цільовому призначенню -
землі рекреаційного призначення.

З огляду на встановлені обставини
справи та наведені положення
законодавства, суд не вбачає підстав
для визнання незаконним та скасування
рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 № 203/19 "Про передачу
земельної ділянки уздовж вул.
Набережної Перемоги в районі будинків
№№ 1-Б - 130 (Жовтневий район) в оренду ТОВ
"АМС ПЛЮС"; рішення Дніпропетровської
міської ради від 26.03.2008 № 194/30 "Про
внесення змін до рішення
Дніпропетровської міської ради від
19.09.2007 № 203/19 та до договору оренди землі
від 08.10.2007, номер державної реєстрації
79, стосовно земельної ділянки
уздовж вул. Набережної Перемоги в
районі будинків № № 1-Б - 130"; рішення
Дніпропетровської міської ради від
28.12.2009 № 381/53 "Про внесення змін до
рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007 № 203/19 та до договору
оренди землі від 08.10.2007, номер
державної реєстрації 79, стосовно
земельної ділянки уздовж вул.
Набережної Перемоги в районі будинків
№ № 1-Б - 130"; рішення Дніпропетровської
міської ради від 16.06.2010 № 262/58 "Про
внесення зміни до рішення міської ради
від 19.09.07р. № 203/19 та договору оренди
землі від 08.10.07р., номер державної
реєстрації 79, стосовно земельної
ділянки уздовж вул. Набережної
Перемоги в районі будинків №№ 1-Б-130".
Вимоги прокурора у наведеній частині
не підлягають задоволенню.

Окрім того, з вимогою про визнання
незаконним та скасування рішень
Дніпропетровської міської ради
прокурор звернувся з позовом до суду з
пропущенням позовної давності (до
спірних відносин застосовується
загальна позовна давність тривалістю у
три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до частин четвертої та
п'ятої статті 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Поважність причин пропущення позовної
давності прокурор обґрунтовує тим, що
Дніпропетровська міжрайонна
екологічна прокуратура, як орган, що
входить у структуру органів
Дніпровської екологічної прокуратури,
утворених наказом Генерального
прокурора України від 04.11.2011р. № 3/2, про
наявність оскаржуваних рішень
Дніпропетровської міської ради
дізналась лише у ході проведення
перевірки у жовтні 2012 року (акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства складений спеціалістом
Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області 30.10.2012р.).

Разом з тим, суд не вбачає підстав
вважати, що наведені прокурором
обставини є обставинами, які
підтверджують поважність причин
пропущення позовної давності. До
створення органів Дніпровської
екологічної прокуратури та до
проведеної Державною інспекцією
сільського господарства в
Дніпропетровській області у жовтні 2012
року перевірки у державі були створені
як відповідні органи, які здійснювали
контроль за дотриманням вимог
земельного законодавства при
користуванні земельними ділянками, так
і діяли органи прокуратури, які у
відповідності з наданими їм
повноваженнями не були позбавлені
права виявити допущені, як вважає
прокурор, порушення земельного
законодавства та вжити певних заходів
реагування щодо їх усунення.

Оскільки суд не вбачає підстав для
задоволення позову в частині вимог про
визнання незаконним та скасування
оскаржуваних рішень Дніпропетровської
міської ради за фактичними обставинами
справи, тому суд відхиляє відповідне
клопотання відповідача-2 про
застосування строку позовної давності.

Не підлягають задоволенню також
заявлені прокурором вимоги про
визнання недійсними договору оренди
землі від 08.10.2007 року укладеного між
Дніпропетровською міською радою та ТОВ
"АМС ПЛЮС" щодо земельної ділянки,
площею 10,5700га по вул. Набережної
Перемоги в районі будинків №№ 1-Б - 130 у
м. Дніпропетровську; додаткового
договору від 06.05.2008 до договору оренди
землі від 08.10.2007року; додаткового
договору до договору оренди землі від
14.09.2010 року з огляду на наступне.

Як встановлено вище, пунктом 5.1. розділу
5 додаткового договору до договору
оренди землі від 14.09.2010 року,
встановлено, що земельна ділянка
передається в оренду: для проектування,
будівництва та експлуатації
спортивно-оздоровчого комплексу (без
об'єктів торговельного призначення).

Саме неправомірністю включення до
додаткового договору до оренди землі
умов про цільове призначення земельної
ділянки: землі та на підставі
неправомірних оскаржуваних рішень
Дніпропетровської міської ради
обґрунтовані вимоги про визнання
незаконним та скасування договорів
оренди землі.

Оскільки, як зазначено вище,
господарський суд не вбачає підстав
для визнання незаконними та
скасування рішень Дніпропетровської
міської ради від 19.09.2007 № 203/19 "Про
передачу земельної ділянки уздовж вул.
Набережної Перемоги в районі будинків
№№ 1-Б - 130 (Жовтневий район) в оренду ТОВ
"АМС ПЛЮС"; від 26.03.2008 № 194/30 "Про внесення
змін до рішення Дніпропетровської
міської ради від 19.09.2007 № 203/19 та до
договору оренди землі від 08.10.2007, номер
державної реєстрації 79,
стосовно земельної ділянки уздовж
вул. Набережної Перемоги в районі
будинків № № 1-Б - 130"; від 28.12.2009 № 381/53
"Про внесення змін до рішення
Дніпропетровської міської ради від
19.09.2007 № 203/19 та до договору оренди землі
від 08.10.2007, номер державної реєстрації
79, стосовно земельної ділянки
уздовж вул. Набережної Перемоги в
районі будинків № № 1-Б - 130"; від 16.06.2010
№ 262/58 "Про внесення зміни до рішення
міської ради від 19.09.07р. № 203/19 та
договору оренди землі від 08.10.07р.,
номер державної реєстрації 79,
стосовно земельної ділянки уздовж
вул. Набережної Перемоги в районі
будинків №№ 1-Б-130" на підставі яких
було укладено спірні договори, а
умовами останніх було продовжено строк
дії користування земельною ділянкою та
визначено цільове призначення
земельної ділянки: землі. Умови
оскаржуваних договорів визначені з
урахуванням наведених рішень, які
відповідно до умов договір є їх
невід'ємною частиною, суд не вбачає
підстав для визнання незаконним та
скасування спірних договорів, як таких,
що не відповідають вимогам ч. 1 ст. 203 та
ст. 228 ЦК України, підстав для
повернення спірної земельної ділянки
до власності держави та задоволення
відповідних вимог прокурора.

Щодо посилань відповідача 2 на
припинення провадження по справі в
частині визнання незаконними та
скасування рішень Дніпропетровської
міської ради оскільки позовні вимоги в
цій частини підлягають розгляду в
адміністративному провадженні
господарський суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Виходячи з положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), статті 148
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), земля та земельні ділянки є
об'єктами цивільних прав, а держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах з метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143
Конституції України, статей 11, 16, 167, 169,
374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК
України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) випливає, що органи виконавчої
влади або органи місцевого
самоврядування у правовідносинах щодо
розпорядження земельними ділянками
державної та комунальної власності
(наданні земельних ділянок громадянам
та юридичним особам у власність або в
користування, відчуженні земельних
ділянок державної або комунальної
власності, укладенні, зміні, розірванні
договорів купівлі-продажу, ренти,
оренди земельної ділянки та інших
договорів щодо земельних ділянок,
встановленні сервітуту, суперфіцію,
емфітевзису, в тому числі прийнятті
державними органами та органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень) діють як органи, через які
держава або територіальна громада
реалізують повноваження власника
земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження,
державні органи або органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські правовідносини. Отже, у
таких відносинах держава або
територіальні громади є рівними
учасниками земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами підприємницької
діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю
державних органів та органів місцевого
самоврядування, що виникають з
правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору
статті 1 Господарського процесуального
кодексу України підвідомчі
господарським судам.

Дана позиція відображена в постанові
ВГСУ №904/9734/13 від 15.04.2014 року.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.2014 року

Суддя С.В. Мартинюк