ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.05.14р. Справа № 904/1742/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД
ФЕРОСПЛАВІВ".

до Відповідача-1: Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" та

до Відповідача-2:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Істек"

про стягнення 5 854,94 грн. вартості
недостачі

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача - Шашликов Д.Г., за довіреністю
№231-4016 від 14.08.13р.

відповідача 1 - Сивушенко Є.М., за
довіреністю №856 від 09.04.14р., Шляєв І.В.,
за довіреністю №84 від 01.01.14р.

відповідача 2 - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з
Відповідачів 5 854,94 грн. вартості
недостачі вантажу.

Відповідач-1 позов заперечує, мотивуючи
тим, що якщо нестача вантажу є
наслідком комерційної несправності
вагона (контейнера), відповідальність
за це несе той, хто завантажив
продукцію у вагон (контейнер). Докази
вжиття заходів щодо запобігання
просипанню вантажу під час перевезення
відправником перед навантаженням в
матеріалах справи відсутні. Станцією
Нікополь Придніпровської залізниці
11.10.13р. складено комерційний акт АА №
009045/136, у якому зазначено, що вагон №
65339038 технічно справний, але складений
акт про технічний стан вагону № 14 від
10.10.13р. У вказаному акті зазначено, що
вагон технічно справний, проте
виявлено нещільне прилягання кришки
6-го люку до армувального листа
поперечної балки, зазор 30x3 см.
Вантажовідправник до навантаження
зазори бачити міг, але заходів не вжив.
Втрата вантажу можлива. Тією ж станцією
17.12.13р. складено комерційний акт АА №
009076/161, у якому зазначено, що вагон №
66821901 технічно справний, але складений
акт про технічний стан вагону № 20 від
16.12.13р. У вказаному акті зазначено, що
вагон технічно справний, проте
виявлено нещільне прилягання кришки
2-го люку до армувального листа
хребтової балки, зазор завширшки 4 см на
всю довжину люка. Вантажовідправник до
навантаження зазори бачити міг, але
заходів не вжив. Втрата вантажу
можлива. Вагон № 66821901 не подавався
вантажовідправнику під навантаження в
розумінні ч. 1 ст. 31 Статуту залізниць
України, оскільки відповідно до
пам'яток про подавання та забирання
вагонів від 12.12.13р. № 2958 та від 14.12.13р. №
4367 зазначений вагон зданий залізниці
до перевезення після здвоєної
операції, тобто, був повторно
завантажений після попереднього
розвантаження відправником. Таким
чином, відправник не виконав вимоги
ст.31 Статуту залізниць України, пунктів
5 та 6 Правил перевезення вантажів у
вагонах відкритого типу, не підготував
вагон до перевезення вантажу дрібної
фракції, не вжив заходів, що виключають
втрату вантажу на шляху прямування.
Крім того, ст. 24 Статуту надає
залізницям право перевіряти
правильність відомостей, зазначених
відправником у залізничній накладній,
а також періодично перевіряти
кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній, у тому числі
й після прибуття вантажу на станцію
призначення. Тобто, це є правом
залізниці, а не обов'язком. Відповідно
до параграфу 19 розділу 1 Технічних умов
розміщення та закріплення вантажів на
відкритому рухомому складі (далі -
Технічні умови) правильність
розміщення та закріплення вантажів
перевіряє залізниця. Однак, Статутом не
передбачено відповідальності
перевізника за пошкодження вантажу, що
перевозиться на відкритому рухомому
складі, тільки з тієї підстави, що при
завантаженні засобами відправника
залізниця перевіряла правильність
розміщення та закріплення вантажу.
Відповідальність за нестачу вантажу
повинен нести Відправник.

Відповідач-2 позов заперечує, мотивуючи
тим, що згідно з п. 9 Правил складання
актів залізниця зобов'язана у
комерційному акті детально описати
стан вантажу і обставини, за яких
виявлена несхоронність, а також
обставини, які могли бути причиною
виникнення несхоронності вантажу. За
накладною №51900173, вагон №66821901 згідно з
комерційним актом АА№009076/161 від 17.12.13р.
нібито мала місце щілина 30х40мм, є
заглиблення, течії вантажу немає. За
накладною №51900173, вагон №65339038 згідно з
комерційним актом АА№009045/136 від 11.10.13р.
нібито мав місце зазор 30х300мм, є
заглиблення, течії вантажу немає,
закладені шматтям, сліди просинання
відсутні (про них не зазначено). За
накладною №50365410, вагон №54038203 згідно з
комерційним актом АА№009062/151 від 20.11.13р.
нібито мали місце щілини 300х100мм, є
заглиблення, течії вантажу не було,
сліди просипання відсутні (про них не
зазначено). В той же час, за всіма
спірними перевезеннями фракція
вантажу, що перевозився, мала розмір
лише 10-25мм. (графи 20 накладних), відтак,
за таких умов просипання вантажу було
неминуче ще під час прийняття вагону до
перевезення і це доводить, що недостача
виникла саме під час перевезення та з
незалежних від вантажовідправника -
ТОВ "ІСТЕК", причин. Також залізницею
порушено вимоги до складання
зазначених актів. Так, згідно пункту 9
Правил складання актів ніякі
припущення та висновки про причини
несхоронності або про вину відправника
і залізниці до акта не вносяться. В той
же час в акті АА№009076/161, АА№009045/136
фактично міститься висновок про вину
вантажовідправника щодо нібито
непідготовленості вагону до
перевезення вантажу. Враховуючи це,
згадані акти у цій частині не можуть
братися до уваги в силу положень ст.34
ГПК України. З урахуванням викладеного,
залізниця самостійно складає акти і
фактично є зацікавленою особою у разі
настання матеріальної
відповідальності, всі твердження про
вину вантажовідправника не
заслуговують на увагу. Згідно з п. 3.47.,
абзацу 3 п. 4.1. Інструкції "Про порядок
застосування засобів вимірювальної
техніки на залізничному транспорті
України, не допускається зважування
вантажів, що перевозяться залізницями,
на ЗВВТ, у яких прострочені терміни
повірки або використання ЗВВТ, і
використання ЗВВТ, які не пройшли
повірку або державну метрологічну
атестацію, забороняється. В той же час
Позивачем не надано доказів
відповідності ЗВВТ, на яких
здійснювалося зважування спірного
вантажу, відповідності наведеним
нормам Інструкції, що унеможливлює
встановити достовірність наведеного
розміру недостачі.

Відповідач-2 у судове засідання не
з'явився, направивши клопотання про
забезпечення додаткових заходів щодо
направлення поштою Позивачем і
Відповідачем - 1 на його адресу
додаткових письмових пояснень,
документів, заяв тощо, якщо такі будуть
додатково надані у справі.

Представники Позивача і Відповідача-1 у
задоволенні клопотання Відповідача-2
заперечували.

Суд відхилив клопотання Відповідача-2,
оскільки це не передбачено чинним
законодавством.

У судовому засіданні, представник
Позивача просив стягнути вартість
нестачі вантажу з Відповідачів,
пропорційно їх вини у нестачі вантажу.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За залізничними накладним № 50365410, 53905006,
51900173 від вантажовідправника -
Відповідача -2 на адресу Позивача
20.11.2013р., 11.10.2013р., 17.12.2013р. надійшов
коксовий горішок. Під час видачі
вантажу з перевіркою, виявлено вагову
недостачу продукції у вагонах № 54038203 - 1
600 кг., № 65339038 - 3 700 кг., № 66821901 - 1 400 кг. З
урахуванням норми недостачі - 2%,
відповідальна вагова недостача
становить 5 854,94 грн. Недостача
продукції документально підтверджена
комерційними актами.

У комерційному акті № АА 009062/151 від
20.11.13р., зазначено, що у вагоні № 54038203
маркування вантажу вапном, крім
наявного поглиблення над 6, 7 люками
300*100*60 см. Течі вантажу не було, двері та
люка були закриті. Вагон технічно
справний.

Тобто, з наведеного вбачається, що у
вагоні № 54038203 недостача виникла з вини
перевізника - ДП "Придніпровська
залізниця", який не забезпечив
схоронність вантажу при перевезені
коксового горішку у вищезазначеному
вагоні.

Сума недостачі у даному вагоні склала -
988,32 грн.

У комерційному акті № АА 009045/136 від
11.10.13р., зазначено, що у вагоні № 65339038
маркування вантажу вапном, крім
наявного поглиблення над 6-м люком
розміром 80*130*50 см. З одного боку вагону
нещільне прилягання кришки 6-го люку до
армувального листа поперечної балки,
зазор довжиною 30 см., шириною 3 см. На
момент прибуття течі вантажу не було,
зазор вже був закладений шматтям.
Згідно з тех. актом № 14 вагон технічно
справний, експлуатаційний знос по
старому, вантажовідправник бачити міг,
не вжив заходів, втрата можлива.

У комерційному акті № АА 009076/161 від
17.12.13, зазначено, що у вагоні № 66821901
маркування вантажу вапном, крім
наявного поглиблення над 2-м люком
розміром 150*200*100 см, поглиблення
лійкоподібне, вагон бездверний, люки
закриті. Нещільне прилягання люку до
армувального листа поперечної балки,
зазор шириною 4 см., на всю довжину люка.
На хребтовій балці сліди просипання
вантажу, товщиною 3 см. На момент
прибуття течі вантажу не було, зазор
ущільнений власним вантажем. Згідно
тех. актом № 20, вагон технічно справний,
експлуатаційний знос по старому. До
навантаження вантажовідправник зазор
бачити міг, не вжив заходів, втрата
можлива.

За розрахунком Позивача недостача у
вагоні № 65339038 становить - 4 157,76 грн., у
вагоні № 66821901 - 708,86 грн., у вагоні 54038203 -
988,32 грн.

Рахунки за поставлену продукцію № 11171
від 17.11.13р., № 10063 від 06.10.13р. та №12142 від
14.12.13р. сплачені Позивачем у повному
обсязі.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

При цьому, Відповідач -1 до матеріалів
справи додав копії пам'яток про
подавання вагонів № 2958 від 12.12.2013р. та
про забирання вагонів №4367 від 14.12.2013р.,
з яких вбачається, що під час спірного
перевезення вагон № 66821901 зданий
залізниці до перевезення після
здвоєної операції, тобто, був повторно
завантажений після попереднього
розвантаження відправником, тому
залізниця не могла перевірити
справність цього вагону в комерційному
відношенні перед завантаженням його
Відповідачем -2.

Статтею 314 ГК України встановлено, що
перевізник несе відповідальність за
втрату, нестачу та пошкодження
прийнятого до перевезення вантажу,
якщо не доведе, що втрата, нестача або
пошкодження сталися не з його вини.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць
України (далі Статут), залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу від часу його прийняття для
перевезення і до моменту видачі
одержувачу або передачі згідно з
Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст.31 Статуту, п. 3.9
Роз'яснень Вищого господарського суду
України № 04-5/225 від 29.09.2008р., залізниця
зобов'язана подавати під завантаження
справні, придатні для перевезення
відповідного вантажу, очищені від
залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у
необхідних випадках -
продезінфіковані вагони та
контейнери. Незбереження вантажу може
бути наслідком як технічної
несправності вагону або контейнера,
так і їх непридатності для перевезення
певного вантажу (тобто у комерційному
відношенні).

Придатність вагону для перевезення
вантажу в комерційному відношенні
визначається відправником, якщо
завантаження здійснюється його
засобами, або залізницею, якщо
завантаження здійснюється засобами
залізниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Статуту,
відправник зобов'язаний підготувати
вантаж з урахуванням його схоронності
під час транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням технічних
умов.

Згідно зі ст. 917 ЦК України відправник
вантажу має право відмовитися від
наданого транспортного засобу, якщо
він є непридатним для перевезення
цього вантажу.

За спірними відправками завантаження
вагонів здійснювалось засобами
вантажовідправника, тому відповідно до
ст. 31 Статуту придатність рухомого
складу для перевезення вантажу у
комерційному відношенні повинен був
визначити Відповідач-2.

Перед завантаженням відправник
зобов'язаний пересвідчитися, що
перевезення у наданому вагоні не
призведе до втрати. Якщо втрата
можлива через конструктивні зазори,
відправник зобов'язаний вжити
додаткових заходів щодо їх ущільнення,
для чого йому залізницею надається
безоплатний час користування вагонами
до 30 хвилин на всю одночасно подану
групу вагонів.

У разі навантаження у вагон відкритого
типу вантажів, які містять дрібні
фракції, відправник повинен вжити
заходів щодо запобігання видуванню або
просипанню вантажу під час
перевезення, Такі заходи розробляються
відправником окремо для кожного виду
вантажу (п.6 Правил перевезень вантажу у
вагонах відкритого типу).

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З наведеного вбачається, що нестача
вантажу мала місце з вини як
перевізника, який допустив несхоронне
перевезення та подачу під завантаження
вагонів, які не були придатні для
перевезення спірного вантажу, так і
вантажовідправника, який не вжив
необхідних заходів для запобігання
просипання вантажу, не відмовився від
завантаження вагонів, які не були
придатні для перевезення вантажу у
комерційному відношенні.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що за нестачу вантажу у вагоні № 54038203
відповідальність повинна покладатись
на Відповідача -1, який допустив
несхоронне перевезення; за нестачу у
вагоні № 65339038 відповідальність слід
покласти порівно на Відповідачів,
оскільки в порушення ст. 31 Статуту
Відповідач -1 допустив подачу під
навантаження несправного у
комерційному відношенні вагону, а
Відповідач -2 завантажив цей вагон не
вживши заходів для запобігання втрати
вантажу; за нестачу у вагоні № 66821901
відповідальність слід покласти на
Відповідача -2, який здав вагон
залізниці до перевезення після
здвоєної операції, не вживши заходів
для запобігання втрати вантажу.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідачів, пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", 49602,
м.Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 108 () на користь Публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів", 52213,
Дніпропетровська обл., м. Нікополь,
вул. Електрометалургів, 310 () 3 067,20 грн. - вартості недостачі
вантажу, 957,10 грн. - господарських
витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Істек", 83028, м.Донецьк,
вул. Майська, 66 () на
користь Публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
феросплавів", 52213, Дніпропетровська
обл., м. Нікополь, вул.
Електрометалургів, 310 ()
2 787,74 грн. - вартості недостачі вантажу,
869,90 грн. - господарських витрат.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_______________