КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. Справа№ 911/187/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Мальченко А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Староста І.І. - дов. б/н
від 06.05.2014р.

від відповідача: Галицький О.А. - дов. №
27 від 11.02.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міліуса» на рішення
Господарського суду Київської області
від 20.03.2014р. (повний текст підписано
21.03.2014р.)

у справі № 911/187/14 (суддя Саванчук
С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міліуса»

до Приватного підприємства
Фірма «Базальт»

про стягнення 119 786, 97 грн.

В судовому засіданні 22.05.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Міліуса» звернулось
до Господарського суду Київської
області з позовом до Приватного
підприємства Фірма «Базальт» про
стягнення 119 786, 97 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором підряду № 19/06-13 від 19.06.2013р., а
саме щодо повної та своєчасної оплати
виконаних позивачем робіт, а тому
просив суд стягнути з відповідача 117 773,
53 грн. заборгованості, 2 013, 44 грн. пені, а
також 2 395, 74 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 20.03.2014р. у справі
№ 911/187/14 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий господарський суд виходив з
того, що на момент подачі позовної
заяви до Господарського суду
Київської області позивачем не було
передано відповідачу виконавчу
документацію, а тому строк виконання
зобов'язання, а саме - здійснення
остаточного розрахунку з позивачем, у
відповідача на той час не настав, отже,
право позивача не було порушено, тому
відсутні підстави для задоволення
позову.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням місцевого господарського
суду, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права, рішення
прийнято з неправильним з'ясуванням
фактичних обставин справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міліуса» 11.04.2014р.
передано на розгляд судді Скрипці І.М.

Розпорядженням В. о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
11.04.2014р. для розгляду справи № 911/187/14
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Скрипка І.М., судді
-Зеленін В.О., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.04.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 22.05.2014р.

08.05.2014р. від представника позивача
надійшли письмові пояснення до
апеляційної скарги, а 21.05.2014р. від
представника відповідача надійшов
відзив на апеляційну скаргу та заява
про долучення документів до матеріалів
справи.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
22.05.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким задовольнити позов
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
22.05.2014р. заперечував проти доводів
позивача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін
з підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.06.2013р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Міліуса» (позивач,
підрядник за договором) та Приватним
підприємством Фірма «Базальт»
(відповідач, замовник за договором)
укладено договір підряду № 19/06-13,
відповідно до п. 1.1. якого замовник
доручає, а підрядник приймає на себе
зобов'язання, виконати в установлений
договором термін, та відповідно до
виданої робочої документації роботи по
вдавлюванню збірних залізобетонних
паль «нульового циклу» С 80.30-10 в
кількості 369 шт. та роботи по статичному
випробуванню 2-х дослідних паль на
об'єкті: «Нове будівництво. Житлові
будинки з вбудовано-прибудованими
приміщеннями нежитлового призначення
(магазинів продуктових та промислових
товарів та офісні приміщення), по вул.
Леніна, 73, смт. Гостомель Київської
області», а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно п. 2.1. договору вартість
перебазування вдавлюючого пристрою,
механізмів, обладнання та інших
засобів для вдавлювання паль, а також
крана на об'єкт будівництва складає
разом з ПДВ 50 125, 31 грн. Вартість робіт по
статичному випробуванню 2-х дослідних
паль складає разом з ПДВ 34 000, 00 грн.
Вартість робіт по вдавлюванню збірних
залізобетонних паль «нульового циклу»
(без врахування вартості паль -
поставка та розвантаження замовника),
визначена договірною ціною згідно
існуючих цінників з врахуванням
ринкових умов, складає разом з ПДВ 383 648,
22 грн. Загальна вартість робіт складає
разом з ПДВ 467 773, 53 грн.

Відповідно до пункту 2.5. договору після
підписання договору замовник за 2 дні
перед початком робіт перераховує аванс
на перебазування машин, механізмів,
обладнання, підготовчі роботи в сумі 100
000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн.).

Пунктом 2.6. договору сторони погодили,
що приймання робіт оформлюється після
завершення робіт актом приймання
виконаних робіт (форма КБ-2В, форма КБ-3),
підписаних уповноваженими
представниками сторін. Разом з актами
виконаних робіт підрядник передає
замовнику виконавчу документацію в
повному комплекті (журнал вдавлювання
паль, відомість вдавлених паль, акт
приймання-передачі пальового поля,
виконавчі схеми, результати статичного
випробування паль).

Відповідно до пункту 4.2.6. Договору, по
завершенню робіт підрядник
зобов'язаний надати замовнику акти
приймання виконаних робіт (ф. КБ-2В та ф.
КБ-3) та передати оформлену належним
чином виконавчу документацію в повному
об'ємі по акту.

Відповідно до пункту 2.7. Договору,
остаточний розрахунок за виконані
роботи замовник здійснює підряднику
після підписання актів виконаних робіт
(форма КБ-2в) та отримання повного
комплекту виконавчої документації.

Цей договір, згідно п. 3.6., набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань за цим договором і
остаточних фінансових розрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору підряду №
19/06-13 від 19.06.2013р. позивачем виконано, а
відповідачем прийнято роботи на суму 467
773, 53 грн., що підтверджується актами
приймання виконаних будівельних робіт
(форми КБ-2в) № 1 за липень 2013р. на суму 100
407, 18 грн., № 1 за серпень 2013р. на суму 50
296, 68 грн., № 1 за вересень 2013р. на суму 199
885, 21 грн., № 1 за листопад 2013р. на суму 117
184, 46 грн. та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт / та
витрати/ (форми КБ-3) за липень 2013р. на
суму 100 407, 18 грн., за серпень 2013р. на суму
50 296, 68 грн., за вересень 2013р. на суму 199
885, 21 грн., за листопад 2013р. на суму 117 184, 46
грн., які підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
сторін (належним чином завірені копії
наявні в матеріалах справи (а. с. 15-28).

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши умови договору,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про належне виконання позивачем
взятих на себе зобов'язань за договором
підряду № 19/06-13 від 19.06.2013р., про що
свідчить також відсутність з боку
відповідача претензій та повідомлень
про порушення позивачем умов договору.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач лише частково оплатив
виконані позивачем роботи на суму 350 000,
00 грн., що підтверджується платіжними
дорученням, належним чином завірені
копії яких наявні в матеріалах справи
(а. с. 29-32).

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що на момент звернення
позивача з даним позовом до суду
неоплаченими залишаються роботи на
суму 177 773, 53 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного договору № 19/06-13
від 19.06.2013р. вбачається, що за своєю
правовою природою вказаний договір є
договором підряду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 2 ст. 854 Цивільного кодексу
України унормовано, якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п. п. 2.6., 2.7 договору
приймання робіт оформлюється після
завершення робіт актом приймання
виконаних робіт (форма КБ-2В, форма КБ-3),
підписаних уповноваженими
представниками сторін. Разом з актами
виконаних робіт підрядник передає
замовнику виконавчу документацію в
повному комплекті (журнал вдавлювання
паль, відомість вдавлених паль, акт
приймання-передачі пальового поля,
виконавчі схеми, результати статичного
випробування паль). Остаточний
розрахунок за виконані роботи замовник
здійснює підряднику після підписання
актів виконаних робіт (форма КБ-2в) та
отримання повного комплекту
виконавчої документації.

Заперечуючи проти позову, відповідач
зазначав про порушення позивачем п. п.
2.6, 2.7. договору та належним чином не
виконання умов договору щодо передачі
комплекту виконавчої документації, що
є підставою для здійснення остаточного
розрахунку згідно п. 2.7. спірного
договору, тому вважає, що на момент
подання даного позову до суду
відсутні підстави для остаточного
розрахунку з позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що
08.11.2013р. листом за № 186 відповідач
звернувся до позивача з проханням
надати виконавчу документацію, а
31.01.2014р. позивачу було направлено
претензією № 15 від 30.01.2014р. з вимогою
передати вказану документацію. Докази
направлення позивачу даної претензії
наявні в матеріалах справи.

На момент звернення з даним позовом до
суду, позивач відповіді на претензію
не надав, виконавчу документацію
відповідачу не передав.

Відповідно до пункту 4.2.6. договору по
завершенню робіт підрядник
зобов'язаний надати замовнику акти
приймання виконаних робіт (ф. КБ-2В та ф.
КБ-3) та передати оформлену належним
чином виконавчу документацію в повному
об'ємі по акту.

Заперечуючи проти доводів
відповідача, позивач зазначав, що не
мав можливості передати виконавчу
документацію відповідачу без
документів, які відповідач повинен
йому надати. До матеріалів справи
позивачем додано лист від 05.07.2013 №
05/07-1-ВТВ, адресований відповідачеві з
проханням передачі відповідних
документів, проте, відсутні докази
направлення вказаного листа
відповідачу.

Проте, в матеріалах справи наявні копії
фіскального чеку та опису вкладення
УДППЗ «Укрпошта» з відбитком
календарного штемпелю поштового
відділення від 19.02.2014р., що
підтверджують передачу позивачем
відповідачу спірної виконавчої
документації, передбаченої договором,
до отримання документів від
відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що
після порушення провадження у справі,
11.03.2014р. уповноваженими представниками
позивача та відповідача у
двосторонньому порядку підписано та
скріплено печатками підприємств акт
передачі виконавчої документації по
об'єкту: «Нове будівництво. Житлові
будинки з вбудовано-прибудованими
приміщеннями нежитлового призначення
(магазинів продуктових та промислових
товарів та офісні приміщення), по вул.
Леніна, 73, смт. Гостомель Київської
області».

Згідно п. 2.7. договору остаточний
розрахунок за виконанні роботи
замовник здійснює підряднику після
підписання актів виконаних робіт (ф.
КБ-2в) та отримання повного комплекту
виконавчої документації.

Як вбачається з умов договору, п. 2.7.
чітко не визначено строк виконання
відповідачем свого обов'язку щодо
остаточного розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Зважаючи на те, що умовами спірного
договору не передбачено строку
виконання зобов'язання в частині
оплати, тому строк виконання
визначається з врахуванням вимог ч. 2
ст. 530 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи те, що на момент подачі
позову до суду позивачем не було
передано відповідачеві виконавчу
документацію, як це передбачено
умовами договору, не надіслано вимогу
щодо остаточної оплати виконаних
робіт, відповідно строк виконання
зобов'язання відповідача щодо
здійснення остаточного розрахунку з
позивачем на момент звернення
позивача до суду не настав, у зв'язку з
чим право позивача не було порушене, а
тому відсутні підстави для задоволення
позову та стягнення 117 773, 53 грн.
основного боргу.

З огляду на вищевикладені обставини, а
саме те, що на момент звернення
позивача з позовом до суду обов'язок
оплатити виконані роботи у відповідача
не настав, не підлягають задоволенню і
позовні вимоги про стягнення 2 013, 44 грн.
пені, які є похідними та обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
свого обов'язку щодо оплати виконаних
робіт.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим обставинам
справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення від 20.03.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Міліуса»
на рішення Господарського суду
Київської області від 20.03.2014р. у справі
№ 911/187/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 20.03.2014р. у справі
№ 911/187/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/187/14 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
26.05.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
В.О. Зеленін

А.О. Мальченко