ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 травня 2014 року Справа № 904/2608/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів :

головуючого суддіМалетича
М.М.,суддів:Круглікової К.С.
(доповідача), Мамонтової
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Перетворювач-Ділер" на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 рокута
на рішеннягосподарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
рокуу справі№ 904/2608/13 господарського
суду Дніпропетровської області за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство
"Преобразователь-комплекс"доТовариств
а з обмеженою відповідальністю
"Торговий дім
"Перетворювач-Ділер"простягнення 44 886, 90
грн.та за зустрічним позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Перетворювач-Ділер"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Преобразователь-комплекс"простягненн
я збитків у вигляді упущеної вигоди у
розмірі 2 443 764, 00 грн.

В С Т А Н О В И
В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Перетворювач-Ділер" звернулось до суду
із касаційною скаргою на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.01.2014 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 року у
справі № 904/2608/13.

Подана скаржником касаційна скарга в
частині оскарження рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.01.2014 року у даній справі
не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Відповідно до ст. 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторони, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участі у справі, але щодо
яких суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право подати
касаційну скаргу на:

1) рішення місцевого господарського
суду після їх перегляду в апеляційному
порядку та постанови апеляційного
господарського суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали місцевого господарського
суду, зазначені в частині першій статті
106 цього Кодексу, після їх перегляду в
апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду.

Зі змісту наведених правових норм
вбачається, що рішення місцевого
господарського суду може бути
оскаржено у суді касаційної інстанції
виключно після його перегляду в
апеляційному порядку. Натомість,
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року в апеляційному порядку не
переглядалось.

Як роз'яснено у п. 5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу XII1
Господарського процесуального кодексу
України" від 24.10.2011 року № 11, якщо
касаційну скаргу подано на рішення чи
ухвалу місцевого господарського суду,
які не переглядалися в апеляційному
порядку, то відповідні обставини
виключають перегляд судових рішень у
касаційному порядку. В таких випадках
Вищий господарський суд України
відмовляє у прийнятті касаційної
скарги і виносить з цього приводу
відповідну ухвалу з посиланням на
статті 107, 11113 ГПК.

Зважаючи на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Перетворювач-Ділер" звернулось із
касаційною скаргою на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.01.2014 року, яке в
апеляційному порядку не переглядалось,
то у прийнятті поданої заявником
касаційної скарги у цій частині слід
відмовити.

Щодо касаційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Перетворювач-Ділер" в частині
оскарження ухвали Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року, то вона не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України та
підлягає поверненню заявнику з таких
підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України, якою встановлено вимоги щодо
форми і змісту касаційної скарги, до
скарги додаються, зокрема, докази
сплати судового збору.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44
Господарського процесуального кодексу
України).

Стаття 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлює, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвалу
суду судовий збір справляється за
ставкою 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" установлено у
2014 році мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі: з 1 січня - 1 218,00 грн.

Отже, за подання скарги до суду
касаційної інстанції заявником
повинно бути сплачено судовий збір у
розмірі 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати, тобто 609, 00 грн.

Однак, до поданої касаційної скарги
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Перетворювач-Ділер" не додано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку і розмірі. Натомість
скаржником заявлено клопотання про
відстрочення та розстрочення сплати
судового збору за подання даної скарги,
враховуючи майновий стан Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Перетворювач-Ділер".

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд також може
зменшити розмір судового збору або
звільнити від його сплати на підставі,
зазначеній у частині першій цієї
статті.

Аналіз зазначеної норми свідчить про
те, що надання скаржнику відстрочення
або розстрочення сплати судового
збору, а тим більше звільнення від його
сплати, може мати місце за наявності
виключних обставин.

Скаржник, який порушив питання щодо
застосування ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", не навів обставин, які б
могли свідчити про наявність виключних
підстав для звільнення його від сплати
судового збору та могли б стати
підставою для задоволення клопотання
про відстрочення/ розстрочення його
сплати за подання даної касаційної
скарги.

Враховуючи наведене, дане клопотання
задоволенню не підлягає.

Відтак, у зв'язку із ненаданням
заявником доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі, касаційна скарга в частині
оскарження ухвали Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року підлягає поверненню на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И
В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Перетворювач-Ділер" у задоволенні
клопотання про відстрочення/
розстрочення сплати судового збору за
подання касаційної скарги на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.01.2014 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 17.02.2014 року у
справі № 904/2608/13.

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Перетворювач-Ділер" у прийнятті
касаційної скарги в частині оскарження
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року у справі № 904/2608/13.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Перетворювач-Ділер" в частині
оскарження ухвали Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 року у справі № 904/2608/13 повернути
скаржнику без розгляду.

ГоловуючийМ. Малетич Судді:К.
Круглікова О. Мамонтова