донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

26.05.2014 справа №908/628/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Татенко В.М.при секретарі судового
засідання Кулявець Ю.В.за участю
представників сторін: від позивача: не
з'явився;від відповідача:не
з'явивсярозглянувши апеляційну
скаргуПриватного підприємства
«Курорти Приазов'я», м. Бердянськ,
Запорізька областьна рішення
господарського суду Запорізької
областівід16.04.2014р. (повний текст
підписано 22.04.2014р.)у справі№ 908/628/14
(суддя Гандюкова Л.П.)за позовомФонду
соціального захисту інвалідів, м.
Київдо Приватного підприємства
«Курорти Приазов'я», м. Бердянськ,
Запорізька областьпро за зустрічним
позовом до простягнення суми 10944,00
грн. штрафу Приватного підприємства
«Курорти Приазов'я», м. Бердянськ,
Запорізька область Фонду соціального
захисту інвалідів, м. Київ стягнення
вартості безпідставно набутого майна у
розмірі 10944,00 грн. В С Т А Н О В И В:

Фонд соціального захисту інвалідів, м.
Київ звернувся до Господарського суду
Запорізької області з позовом до
Приватного підприємства «Курорти
Приазов'я», м. Бердянськ, Запорізька
область про стягнення суми 10944,00 грн.
штрафу, за яким ухвалою від 03.03.2014р. було
порушено провадження у справі №908/628/14

Разом з цим, 14.03.2014 р. Приватне
підприємство «Курорти Приазов'я», м.
Бердянськ, Запорізька область
звернулось до Господарського суду
Запорізької області із зустрічним
позовом до Фонду соціального захисту
інвалідів, м. Київ про стягнення
вартості безпідставно набутого майна у
розмірі 10944,00 грн., який ухвалою суду від
17.03.2014р. було прийнято для спільного
розгляду з первісним позовом в межах
справи №908/628/14

Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014р. (суддя
Гандюкова Л.П.), вмотивованим
відсутністю правових підстав для
стягнення заявлених коштів, було:

- відмовлено повністю у задоволенні
позову Фонду соціального захисту
інвалідів до Приватного підприємства
«Курорти Приазов'я» про стягнення суми
10944,00 грн. штрафу;

- відмовлено повністю у
задоволенні зустрічного позову
Приватного підприємства «Курорти
Приазов'я» до Фонду соціального
захисту інвалідів про стягнення
вартості безпідставно набутого майна у
розмірі 10944,00 грн.

Приватне підприємство «Курорти
Приазов'я», м. Бердянськ, Запорізька
область, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернулося з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014р. у
справі №908/628/14 в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову,
прийняти нове рішення про стягнення з
відповідача за зустрічним позовом на
його користь вартість безпідставно
набутого майна у розмірі 10944,00 грн.,
рішення місцевого господарського суду
в частині відмови задоволення позовних
вимог за первісним позовом залишити
без змін, згідно ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України вийти
за межі позовних вимог, якщо це
необхідно для захисту прав і законних
інтересів Приватного підприємства
«Курорти Приазов'я».

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції в оскаржуваній
частині апелянт зазначає неправильне
застосування місцевим судом ст. 1212
Цивільного кодексу України.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
14.05.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко
О.А., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 14.05.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
26.05.2014р. о 15:00 год.

Фіксація судового засідання
апеляційної інстанції здійснювалась у
протоколі у порядку розгляду
апеляційної скарги, встановленому
ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник сторін у судове засідання
26.05.2014р. без пояснення причин та попри
належне повідомлення про судовий
розгляд не з'явилися, що, за висновком
судової колегії не перешкоджає
розгляду скарги по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Як було встановлено місцевим судом та
вбачається із матеріалів справи, 26.04.2012
р. між Фондом соціального захисту
інвалідів (далі Замовник) та Приватним
підприємством "Курорти Приазов'я" ( далі
Виконавець) укладений договір № 38 про
закупівлю послуг за державні кошти
(далі договір - а.с.а.с.8-14), згідно з
умовами якого Виконавець
зобов'язується у 2012 році надати
інвалідам послуги лікувальних
закладів (послуги санаторіїв та інших
оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
кровообігу за лотом 3 та послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів дихання за лотом 21) відповідно
до наданих путівок, а замовник прийняти
і оплатити такі послуги на умовах,
визначених у даному договорі (п. 1.2
Договору)

Найменування та обсяг лікувальних
послуг (путівок), відповідно до п. 1.3
договору, зазначається у додатку 1 до
договору відповідно до пропозиції
конкурсних торгів виконавця. Одиниця
виміру послуг - ліжко-день.

Для надання послуг виконавець надає
бланки путівок Регіональним органам
праці та соціального захисту населення
(п. 1.4 Договору).

Ціна договору, відповідно до його п. 3.1
становить 2826108,00 грн. Ціна послуг
зазначається у додатку 1 та є незмінною
на протязі всього строку дії договору.
Ціна договору визначається, виходячи
із сумарної вартості:

- за лотом 3 (послуг санаторіїв та
інших оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюванням органів
кровообігу), виходячи із вартості
одного ліжко-дня у сумі 210,00 грн. та
обсягу ліжко-днів у кількості 5202
ліжко-днів;

- за лотом 21 (послуг санаторіїв та
інших оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
дихання), виходячи з вартості одного
ліжко-дня в сумі 199,00 грн. та обсягу
ліжко-днів у кількості 8712 ліжко-днів (п.
3.4).

Відповідно до п. 4.1 договору Замовник
здійснює оплату за фактично надані
протягом 2012 року послуги на підставі
актів наданих послуг, отриманих від
Виконавця.

Строк дії договору, відповідно до п. 12.1
договору, встановлюється з дати
підписання цього договору і діє до
31.12.2012 р. включно. Дія договору, згідно п.
12.2 договору, може бути продовжена на
строк, достатній для проведення
процедури закупівлі на початку
наступного року, в обсязі, що не
перевищує 20% суми договору.

Положеннями п.8.2. договори визначені
заходи відповідальності Виконавця, у
тому числі - у вигляді штрафу в розмірі
100% від вартості фактично не наданих
послуг - у разі односторонньої відмови
від виконання зобов'язань за цим
договором та/або надання послуг з вини
Виконавця в обсязі меншому, ніж
передбаченому цим договором.

26.12.2012 р. сторонами було укладено
додаткову угоду № 1/131 (а.с.15, 16),
відповідно до якої продовжено строк
дії договору на строк проведення
процедури закупівлі послуг
лікувальних закладів (послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів), але не пізніше
15.04.2013 р. (п. 1).

Відповідно до цієї додаткової угоди
Виконавець зобов'язався протягом
січня-березня 2013 р. надати послуги з
санаторно-курортного лікування
інвалідів, а Замовник прийняти і
оплатити такі послуги на умовах,
визначених договором (п. 2). У пункті 7
додаткової угоди зазначено, що решта
умов договору про закупівлю послуг за
державні кошти залишаються незмінними.

Сторонами підписано додаток 1 до
додаткової угоди "Специфікація", яким
встановлено вартість однієї путівки
за: послуги санаторіїв та інших
оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
кровообігу 3780,00 грн. (вартість 1
ліжко-дня 210,00 грн.); послуги санаторіїв
та інших оздоровчих закладів з
санаторно-курортного лікування
інвалідів із захворюваннями органів
дихання 3582,00 грн. (вартість 1 ліжко-дня
199,00 грн.). Загальна вартість послуг
становить суму 559332,00 грн., загальна
кількість путівок -153 (57 путівок -
послуги санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів кровообігу, 96 путівок - послуги
санаторіїв та інших оздоровчих
закладів з санаторно-курортного
лікування інвалідів із захворюваннями
органів дихання).

Претензіями від 13.05.2013 р. та 02.09.2013
Позивач за первісним позовом вимагав
від Відповідача за первісним позовом
сплатити штраф в розмірі 10944,00 грн. у
зв'язку із неналежним виконанням умов
Договору, а саме ненаданням 3 путівок.

Через незадоволення претензій від
13.05.2013р. та 02.09.2013р. Фонд соціального
захисту інвалідів, м. Київ звернувся до
господарського суду запорізької
області з позовом до Приватного
підприємства «Курорти Приазов'я», м.
Бердянськ, Запорізька область про
стягнення штрафу в розмірі 10944,00 грн.

Акти надання послуг №1 від 12.04.2013р.
(а.с.19), №3 від 12.04.2014р. (а.с.20) та №5 від
12.04.2013р. (а.с.21), підписані Позивачем та
Відповідачем без зауважень,
посвідчують надання Виконавцем та
прийняття Замовником послуги у
загальній кількості 150 путівок з 153,
визначених додатком №1 до додаткової
угоди №1/131 від 26.12.2012р. Означені акти
надання послуг є зведеними у розумінні
п. 6.2.2. договору, що готуються на
підставі актів про надані послуги по
кожному регіону.

Між тим, як було встановлено місцевим
судом та підтверджується наявними
матеріалами справи, фактично протягом
січня-березня 2013р. Виконавцем за
умовами договору з урахуванням
вказаної додаткової угоди були надані
послуги з санаторно-курортного
лікування інвалідів у кількості 153
путівки, що фактично були використані,
проте Відповідачем було припущено
помилку у направлені бланків путівок
між областями всупереч їх Розподілу
(а.с.23), а саме: інвалідам Закарпатської
області було надано 5 путівок замість 2,
а Волинської області - навпаки 2 заміть
5, що підтверджується актами надання
послуг №2/1 від 30.03.2013р., №2 від 12.03.2013р.,
№5 від 30.03.2013р. (а.с.а.с.69-71) у
співставленні із актами надання послуг
№1 від 12.04.2013р. (а.с.19) і №3 від 12.04.2014р.
(а.с.20). Вказані обставинами за змістом
наданих місцевому суду пояснень
сторонами не заперечувалися, так само,
як і нездійснення повернення Виконавцю
помилково надісланих бланків путівок.

Як вже зазначалося вище, господарський
суд Запорізької області відмовив в
задоволенні первісних та зустрічних
позовних вимог в повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку про
необґрунтованість вимог апеляційної
скарги з огляду на таке:

Відповідно до ст.ст.173, 174
Господарського кодексу України та
ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України
укладений між сторонами договір №38 від
26.04.2012 р. є належною підставою для
виникнення у сторін кореспондуючих
прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу
укладеного договору, кореспондуючі
права та обов'язки його сторін, оцінка
правомірності заявлених вимог має
здійснюватися судом з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
надання послуг (Глава 63 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 901, 903 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Як вже зазначалось вище, відповідач за
первісним позовом зобов'язався надати
послуги з санаторно-курортного
лікування інвалідів шляхом надання
відповідних путівок у кількості 153
одиниць, відповідно до умов додаткової
угоди № 1/131 від 26.12.2012р. та додатку №1 до
неї. Апеляційний суд наголошує, що саме
вказаний додаток №1 згідно п. 4
означеної додаткової угоди визначає
обсяг послуг, що має бути надана
Виконавцем, та встановлюючи загальну
кількість у 153 путівки жодною мірою не
покладає параметри обсягу у залежність
від розподілу таких путівок між
областями України.

Виходячи із приведених підстав
первісного позову та обраного
Позивачем обґрунтування цих вимог,
сутність спору за первісним позовом
полягає у встановлені наявності
підстав для застосування штрафу,
передбаченого п. 8.2.3. договору.

Між тим, як правомірно було зазначено
місцевим судом, обсяг фактично наданих
Виконавцем послуг і використаних
інвалідами путівок відповідає
визначеному у додатку №1 і становить
153 одиниці, що унеможливлює констатацію
порушення з боку Відповідача в цій
частині у розумінні ст.610 Цивільного
кодексу України. Дійсно, п. 8.2.3. договору
не встановлює відповідальності за
недотримання Розподілу путівок при
наданні бланків Виконавцем, а отже таке
недотримання не може вважатися
підставою для запровадження наслідків
згідно ст.611 цього Кодексу у вигляді
стягуваного штрафу.

Таким чином, переглядуване рішення
відносно первісного позову цілком
відповідає належним чином
встановленим фактичним обставинами
справи та правильно застосованим
нормам матеріального права.

Наразі, посилання Скаржника щодо
неправильного застосування місцевим
судом положень ст.1212 Цивільного
кодексу України відносно вартості
помилково наданих всупереч Розподілу
інвалідам Закарпатської області 3
путівок при розгляді зустрічного
позову, апеляційним судом відхиляються
як юридично неспроможні.

Дійсно, обов'язковою умовою для
задоволення означеної кондиційної
вимоги є відсутність (відпадіння)
правових підстав для надання путівок
(їх набуття Замовником). Між тим, як було
встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, а саме -
з акту надання послуг №2/1 від 30.03.2013р.
(а.с.69) - послуги щодо 3 розглядуваних
путівок були надані Виконавцем і
отримані Замовником в межа
правовідносин за додатковою угодою
№1/131 від 26.12.2012р. до договору №38 від
26.04.2012р., що і є правою підставою для
набуття таких путівок.

За відсутністю доказів визнання такого
договору недійсним або втрати чинності
на дату надання послуг, задоволення
позовних вимог на підставі ст.1212
Цивільного кодексу України в
розглядуваному випадку є
неправомірним, що зумовлює законність
і обґрунтованість оскаржуваного
рішення і щодо зустрічного позову
також.

Посилання Скаржника на необхідність
виходу за межі позовних вимог в порядку
п.2 ст.83 Господарського процесуального
кодексу України не може мати наслідком
стягнення заявлених коштів з
Замовника, адже вихід за межі позовних
вимог не може ототожнюватися із
самостійною зміною судом предмету
позову, повноваження на здійснення
чого і лише до початку розгляду справи
по суті ст.22 цього Кодексу надано лише
заявникові цього позову.

Наразі, будь-яких інших підстав,
передбачених ст.104 Господарського
процесуального кодексу України, для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення апеляційним судом не
встановлено.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційна скарга
Приватного підприємства «Курорти
Приазов'я», м. Бердянськ, Запорізька
область задоволенню не підлягає, що
згідно із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України має
наслідком віднесення на рахунок
останнього витрат по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Курорти Приазов'я», м.
Бердянськ, Запорізька область на
рішення Господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014р. у
справі №908/628/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Запорізької області від 16.04.2014р. у
справі №908/628/14 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

В.М. Татенко

Надруковано 5 прим.:1. Позивачу; 2.
Відповідачу; 3. У справу;4. ДАГС; 5. ГСЗО