Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 травня 2014 року
Справа № 927/651/14

Позивач: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14027

Відповідач: Виконавчий комітет
Чернігівської міської ради,

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

про стягнення 5738,49грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: Гаценко О.О. (довіреність
№3-24/207 від 26 лютого 2014 року).

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
подано позов до Виконавчого комітету
Чернігівської міської ради про
стягнення 5738,49грн., в тому числі 4965,00грн.
основного боргу, 459,71грн. пені, 105,25грн. 3%
річних та 208,53грн. інфляційних втрат
згідно договорів №66 від 27 червня 2013
року та №84 від 05 вересня 2013 року.

В судовому засіданні 14 травня 2014 року
суд оглянув оригінали документів.

Ухвалою суду від 14 травня 2014 року
розгляд справи відкладався.

Позивач представника в судове
засідання 22 травня 2014 року не направив,
заяв, клопотань, витребуваних судом
документів не надіслав. Про дату, час та
місце проведення судового засідання
позивач був повідомлений належним
чином.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача проти
позовних вимог заперечив. У відзиві на
позовну заяву №86 від 14 травня 2014 року
відповідач з позовними вимогами не
згоден з наступних підстав. Відповідач
є органом місцевого самоврядування,
який фінансується бюджетними коштами.
Бюджетним кодексом України
передбачено, що при виконанні бюджету
застосовується казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Відповідачем було подано до УДКСУ м.
Чернігова платіжні доручення для
перерахування коштів позивачу за
договорами №66 від 27 червня 2013 року та
№84 від 05 вересня 2013 року, проте
казначейство не здійснило оплату за
вказаними зобов'язаннями. Отже,
відповідачем були здійснені всі заходи
для належного виконання умов
вищезазначених договорів,
заборгованість виникла не з вини
відповідача, отже відсутні підстави
для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи,
вислухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив:

Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони зобов'язані вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження обставин справи, а в силу
ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
створює сторонам та іншим особам, які
беруть участь у справі, необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, з метою забезпечення
правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суддя вчиняє в
необхідних випадках такі дії по
підготовці справи до розгляду:
витребує від сторін документи,
відомості, розрахунки, необхідні для
вирішення спору.

Ухвалами суду від 06 травня 2014 року та
від 14 травня 2014 року позивача було
зобов'язано надати суду: детальний
обґрунтований розрахунок основної
суми боргу, пені, інфляційних втрат, 3%
річних по кожному з договорів,
зазначивши: підстави виникнення
зобов'язання; термін, коли мало бути
здійснено оплату; дату фактичної
оплати із зазначенням платіжного
документа та призначення платежу, якщо
така була; прострочену суму, на
підставі якої здійснюється
нарахування пені та відсотків;
кількість днів прострочення із
зазначенням конкретних періодів
"з"-"до"; кінцеві суми боргу; докази
поставки товару (видаткові накладні,
тощо).

Позивачем докази поставки товару,
розрахунки представлені суду не були,
про поважність причин неможливості
виконання вимог суду не повідомлено,
жодних пояснень з приводу витребуваних
документів також суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що витребувані документи, розрахунки
не надані позивачем без поважних
причин.

Позовні вимоги повинні бути
обґрунтовані певними обставинами, до
яких належать, зокрема, обставини, на
яких позивач обґрунтовує свої вимоги.

До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування - це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включають факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

До обставин, які мають значення для
правильного вирішення спору відносять
відомості, які підтверджують чи
спростовують достовірність
відомостей, що включаються в предмет
доказування, а отже, дають можливість
їх правильно оцінити. У предмет
доказування включається також факт
приводу для позову, який являє собою
обставини, що підтверджують право на
звернення до суду, тобто факти
порушення суб'єктивного права чи
охоронюваного законом інтересу
позивача.

Докази, що підтверджують обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
повинні бути зазначені у позовній
заяві. При цьому слід вказати докази, що
підтверджують кожну обставину окремо.

Позивач посилається на наявність
заборгованості відповідача в сумі
5738,49грн. Суд неодноразово, як
зазначається вище, витребовував у
позивача докази поставки товару по
двом договорам, розгорнутий розрахунок
стягуваної суми.

Відсутність обґрунтованого розрахунку
заборгованості, видаткових накладних
перешкоджає встановленню фактичних
обставин справи та вирішенню спору по
суті, а саме: суд не може встановити і
дослідити підставу виникнення
правовідносин між сторонами;
встановити строк виконання
зобов'язання відповідачем та дослідити
питання стану виконання сторонами
взятих на себе зобов'язань по договору.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що за відсутності витребуваних судом
документів неможливо повно, всебічно
та об'єктивно встановити всі обставини
справи та правильно вирішити спір по
суті.

Пунктом 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не надав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України після
усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, він має
право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду,
зокрема, у разі залишення заяви без
розгляду.

Отже, судовий збір в розмірі 1827,00грн.,
сплачений позивачем згідно квитанції
від 26 березня 2014 року, яка міститься в
матеріалах справи, підлягає
поверненню.

Керуючись ст.ст.4-3, 4-7, 22, 43, 64, п.5 ч.1, ч.4
ст.81, 86 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Повернути Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14027, код ЄДРПОУ НОМЕР_1)
судовий збір в розмірі 1827,00грн.,
сплачений квитанцією від 26 березня 2014
року.

3. Дана ухвала є підставою для
повернення судового збору.

Суддя
В.В. Моцьор

927/651/14