ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.Справа № 922/861/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника Генерального
прокурора України, м. Київ, в інтересах
держави в особі 1. Державного концерну
"Укроборонпром", м. Київ, 2. Державного
підприємства "Конструкторське бюро
"Артилерійське озброєння", м. Київ, до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерконтиненталь",
м. Харків, про стягнення 3663639,84 грн. за
участю представників:

прокурора - Волик О.Г. (посвідчення),

1-позивача - Шевченко Б.В. (дов.),

2-позивача - Торосян К.Р. (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора
України звернувся до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою в інтересах держави в особі 1.
Державного концерну "Укроборонпром", 2.
Державного підприємства
"Конструкторське бюро "Артилерійське
озброєння", до відповідача, ТОВ
"Інтерконтиненталь", про стягнення суми
попередньої оплати, здійсненої на
виконання договору поставки № 03/03 від
03.03.2006р., на яку не був поставлений товар
у розмірі 3015492,08 грн., а також пені в
розмірі 54881,00 грн., штрафу в розмірі
452323,80 грн., інфляційного збільшення
суми боргу в розмірі 12061,96 грн., 3% річних
у розмірі 128881 тис.грн.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату час та місце розгляду
справи повідомлявся ухвалою суду, яка
направлялась за місцем реєстрації
відповідача, що підтверджується
спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, однак
ухвала суду повернута поштою за
закінченням терміну зберігання.

Судом також встановлено, що ухвали суду
від 14.03.2014р. про порушення провадження у
справі та від 27.03.2014р. про відкладення
розгляду справи, які направлялись за
місцем реєстрації відповідача,
повернуті поштою за закінченням
терміну зберігання.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, однак своїми
процесуальними правами не скористався,
у зв'язку з чим суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача за наявними матеріалами на
підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні представник
2-позивача надала заяву про уточнення
позовних вимог, в якій вказує, що в
позовній заяві допущено технічну
помилку, а саме в прохальній частині
позову просить стягнути 128881 тис.грн., а
вірним необхідно вважати суму 128881,00
грн.

Суд зазначає, що дана заява не є заявою
про уточнення позовних вимог, а є
заявою про допущення технічної помилки
в позові. Суд приймає таку заяву та
вважає вірним зазначенням в прохальній
частині позову про стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 128881,00
грн.

Представник 1-позивача заявив
клопотання про продовження строку
розгляду справи на підставі ч.3 ст. 69 ГПК
України, оскільки існує ймовірність
зміни позовних вимог у даному спорі.

Суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 69 ГПК
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Розглянувши клопотання 1-позивача, суд
встановив, що даний позов надійшов до
суду 12.03.2014р., розгляд справи
неодноразово відкладався, а отже у
прокурора та позивачів існувала
можливість подати заяву про
збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, зміну предмету або
підстав позову, судом створені всі
умови для реалізації учасниками
судового процесу своїх прав, однак ні
позивачі, ні прокурор не скористались
своїми процесуальними правами.

Крім того 1-позивач лише вказує на
існування ймовірності уточнення
позовних вимог, а отже суд не визнає
дану обставину як таку, що є винятковою,
за існування якої можливо продовження
строку розгляду справи.

За таких обставин суд відмовляє в
клопотанні 1-позивача про продовження
строку розгляду справи.

У судовому засіданні прокурор та
представники позивачів підтримують
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Вислухавши прокурора, представників
позивачів, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

03.03.2006р. між державним підприємством
"Науково-технічний центр
артилерійсько-стрілецького озброєння"
(покупець) та ТОВ "Інтерконтиненталь"
(постачальник, відповідач) укладений
договір поставки № 03/03, за умовами
якого постачальник зобов'язався
передати у власність покупця
металопрокат згідно Специфікації, яка
є невід'ємною частиною договору, а
покупець зобов'язується прийняти цей
товар та своєчасно здійснювати його
оплату на умовах договору.

Згідно з п. 2.1 Договору товар
постачається покупцю у термін до 30 днів
після сплати покупцем 100% вартості
товару.

Відповідно до п. 5.1-5.2 Договору
розрахунки за товар здійснюються в
безготівковому порядку шляхом
перерахування 100% авансової проплати на
розрахунковий рахунок постачальника.

Строк дії Договору сторонами
погоджений у п.9.1 Договору та
встановлений до 31.12.2006р.

Державне підприємство
"Конструкторське бюро "Артилерійське
озброєння" (2-позивач) створено на
підставі наказу Міністерства
промислової політики України від 28.10.2005
№ 405 шляхом реорганізації (злиття)
державних підприємств
"Науково-технічний центр
артилерійсько-стрілецького озброєння"
та "Конструкторське бюро спеціальної
техніки".

Додатковою угодою № 1 від 22.4.2006р.
внесені зміни до Договору в частині
переходу прав та обов'язків покупця до
Державного підприємства
"Конструкторське бюро "Артилерійське
озброєння" (2-позивач).

Додатковими угодами № 2а від 22.12.2006р., №
3 від 24.12.2007р., № 4 від 25.12.2008р., № 5 від
25.12.2009р., № 6 від 29.12.2010р. сторонами
погоджувався інший строк поставки
товару та продовжувався строк дії
Договору. Додатковою угодою № 6 від
29.12.2010р. строк поставки товару
погоджений сторонами до 31.12.2011р. та
продовжений строк дії Договору до
31.12.2011р.

З наданих до матеріалів справи копій
банківських виписок вбачається, що
2-позивачем на рахунок відповідача були
здійснені наступні перерахування на
виконання умов Договору та додаткової
угоди № 1 : 28.09.2006р. у сумі 6700000,00 грн.,
31.10.2006р. у сумі 700000,00 грн., на загальну
суму 7400000,00 грн.

Відповідачем були здійснені поставки
товару на адресу 2-позивача згідно
накладних № 271101 від 27.11.2006р. на суму
904500,00 грн., № 160301 від 16.03.2007р. на суму
711540,00 грн., № 080501 від 08.05.2007р. на суму
554760,00 грн., № 210601 від 21.06.007. на суму 777707,92
грн., всього на загальну суму 2948507,92 грн.

Крім того з банківських виписок, що
додані до матеріалів справи,
вбачається, що відповідачем здійснено
повернення коштів на рахунок позивача,
а саме 13.12.006р. у сумі 154000,00 грн., 21.12.2006. у
сумі 300000,00 грн., 07.02.2008р. у сумі 982000,00 грн.,
всього на загальну суму 1436000,00 грн.

Як зазначає прокурор у позовній заяві
та вказують представники позивачів у
судовому засіданні, на суму передплати
в розмірі 3015492,08 грн. відповідачем
поставка товару не здійснена, а також
не повернуті кошти.

Суд зазначає, що до матеріалів справи
не надано доказів поставки товару або
повернення коштів у сумі 3015492,08 грн.

Відповідно до п. 10.3 Договору якщо
постачальник отримав суму передплати
за товар та не передав його у
встановлений строк, він зобов'язаний
за порушення строків поставки товару
по договору відповідач зобов'язаний
сплатити пеню в розмірі 0,01% від суми
передплати за кожний день прострочки,
але не більше 5% вартості несвоєчасно
поставленого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Прокурором на підставі п. 10.3 Договору
здійснено нарахування пені за період з
02.01.2012р. по 02.06.2012р. за несвоєчасну
поставку товару на суму 3015492,00 грн., сума
нарахованої пені складає 54 881,00 грн.

Наведений розрахунок пені відповідає
вимогам чинного законодавства, умовам
Договору та відносинам, що склалися між
сторонами, а тому приймається судом, а
позовні вимоги в частині стягнення
пені в сумі 54 881,00 грн. за несвоєчасну
поставку товару підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

11.07.2012р. 2-позивач звернувся до
відповідача з вимогою погасити
заборгованість у сумі 3015492,08 грн. по
договору № 03/03 від 03.03.2006р. шляхом
повернення коштів.

ТОВ "Інтерконтиненталь" листом від
20.08.2012р. повідомило, що не має
заборгованості перед ДП "КБ АО", а
зобов'язання за договором № 03/03 від
03.03.2006р. виконані.

2-позивач у судовому засіданні вказує
на те, що відповідач належних
документів, які підтверджують
виконання зобов'язань, не надав та такі
докази відсутні у 2-позивача.

Суд зазначає, що відповідачем докази
виконання ним умов Договору № 03/03 від
03.03.2006р. у повному обсязі до матеріалів
справи не надані.

Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що відповідачем своєчасно не
виконані зобов'язання за Договором №
03/03 від 03.03.2006р. щодо поставки товару на
суму 3015492,08 грн., а отже у 2-позивача
виникло право вимагати повернення
здійсненої суми передплати, а за таких
обставин позовні вимоги в частині
стягнення здійсненої суми передплату,
на яку не був поставлений товар, у сумі
3015492,08 грн. є нормативно та
документально обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

У мовами Договору, а саме пунктом 10.4,
передбачено, що за односторонню
необґрунтовану відмову від виконання
своїх зобов'язань протягом дії даного
Договору винна сторона сплачує штраф у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідач безпідставно не виконав
свої зобов'язання за договором, у
зв'язку з чим прокурором правомірно
нарахований штраф у сумі 452323,80 грн., а
саме в розмірі 15% від суми невиконаного
зобов'язання 3015492,00 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок 3% річних та інфляційних
втрат, відповідно до якого нараховані
річні складають 128881,00 грн., інфляційні
втрати - 12061,96 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

2-позивачем направлена на адресу
відповідача вимога про повернення суми
попередньої оплати 11.07.2012р., з
урахуванням строку поштового перебігу
та положень ч.2 ст. 530 ЦК України
відповідач повинен був повернути кошти
в строк до 29.07.2012р., що ним зроблено не
було, а отже у відповідача з 30.07.2012р.
виникло грошове зобов'язання перед
2-позивачем у сумі 3015492,08 грн.

Наданий прокурором розрахунок 3% річних
та інфляційних втрат відповідає умовам
Договору та вимогам чинного
законодавства.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення 3% річних у сумі
128881,00 грн. та інфляційних втрат у сумі
12061,96 грн. є нормативно та документально
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати повністю покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерконтиненталь"
(юридична адреса: 61115, м. Харків, вул. 17
Партз'їзду, 11, ) на
користь державного підприємства
"Конструкторське бюро "Артилерійське
озброєння" (03057, м. Київ, вул. Гетьмана, 6,
код 34297,08 грн. попередньої оплати
вартості товару, 54881,00 грн. пені, 452323,80
грн. штрафу, 12061,96 грн. інфляційних
втрат, 128881,00 грн. 3% річних.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерконтиненталь"
(юридична адреса: 61115, м. Харків, вул. 17
Партз'їзду, 11, ) на
користь державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) судовий
збір у сумі 73080,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.05.2014 р.

Суддя В.О. Яризько