ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Справа № 917/2086/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О.
Кролевець О.А. (доповідач у справі)
Попікової О.В.розглянувши касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термастіл"

на рішення господарського суду
Полтавської області від 26.12.2013 р. та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 р. у
справі № 917/2086/13
господарського суду
Полтавської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" в особі філії
"Будівельно-монтажна фірма
"Укргазпромбуд" Публічного
акціонерного товариства
"Укртрансгаз"доТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Термастіл"простягнення
заборгованостіза участю
представників:

позивача: Тарасенко Р.В.

відповідача: Калько В.В.

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
"Укртрансгаз" (надалі - "ПАТ
"Укртрансгаз") в особі філії
"Будівельно-монтажна фірма
"Укргазпромбуд" ПАТ "Укртрансгаз"
звернулось до господарського суду
Полтавської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термастіл" (надалі -
"ТОВ "Термастіл") про стягнення 53 109,23
грн. пені та 53 109,27 грн. штрафу (в
редакції заяви про збільшення позовних
вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за укладеним між сторонами
договором про закупівлю товарів за
державні кошти № 076 від 25.01.2013 р., що
зумовлює застосування до спірних
правовідносин норм ст. ст. 525, 526, 629 ЦК
України, ст. ст. 193, 231 ГК України.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 26.12.2013 р. (суддя
Білоусов С.М.) позов задоволено
повністю, стягнуто з ТОВ "Термастіл" на
користь ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії
"Будівельно-монтажна фірма
"Укргазпромбуд" 53 109,23 грн. пені, 53
109,27 грн. штрафу та 2 124,37 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване виникненням між сторонами
правовідносин поставки, доведеністю
факту порушення відповідачем своїх
зобов'язань з поставки товару у
визначений договором строк, що
суперечить умовам укладеного між
сторонами договору та нормам ст. ст. 525,
526 ЦК України, ст. 193 ГК України та
зумовлює настання правових наслідків у
вигляді сплати неустойки.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 р. (судді
Могилєвкін Ю.О., Барбашова С.В., Плужник
О.В.) рішення місцевого господарського
суду залишено без змін з тих же мотивів.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
судовими актами, ТОВ "Термастіл"
звернулось до Вищого господарського
суду з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Полтавської
області від 26.12.2013 р. та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 р. та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити. Вимоги
касаційної скарги обґрунтовані
неправильним застосуванням судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушенням
процесуального права.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши,
згідно ч. 1 ст. 1117 ГПК України, наявні
матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України,
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 25.01.2013 р. між
ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії
"Будівельно-монтажна фірма
"Укргазпромбуд" (покупець) та ТОВ
"Термастіл" (продавець) було укладено
договір закупівлі товарів за державні
кошти № 076 (надалі - "Договір"), за
умовами якого продавець зобов'язався
поставити покупцю товари, зазначені в
оголошенні про проведення відкритих
торгів, а покупець - прийняти та
оплатити такі товари.

Найменування товарів - Споруди та
каркаси металеві, код за ДК 016-97 (28.11.2).
Номенклатура, асортимент, ціна одиниці
товару та кількість товарів
зазначаються згідно специфікації, що є
невід'ємною частиною даного договору
(п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору оплата вартості
товарів здійснюється протягом 30-ти
календарних днів з дня поставки партії
товарів шляхом безготівкового
перерахування коштів на поточний
рахунок продавця.

Поставка товарів, відповідно до п. 5.2
Договору, здійснюється партіями на
підставі письмової заявки покупця.

При укладенні Договору сторони дійшли
згоди (п. 5.6 Договору), що строк поставки
окремої партії товару - 5 днів з моменту
надання покупцем відповідної
письмової заявки.

Згідно зі ст. 193 ГК України, приписи якої
кореспондуються з приписами ст.
526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. ст. 662, 663 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу, в строк,
встановлений договором
купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок
продавця передати товар покупцеві
вважається виконаним у момент:
вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар; надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на виконання своїх
зобов'язань за Договором позивач
надіслав відповідачу заявку на
поставку товарно-матеріальних
цінностей на загальну суму 758 703,82 грн.,
яка була отримана останнім 12.09.2013 р.

Також судами встановлено, що
відповідач свої зобов'язання з
поставки товару позивачу за Договором
не виконав.

Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Дані наслідки
порушення зобов'язання передбачені і
ч. 1 ст. 230 ГК України. Згідно норм
зазначених статей у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Судами встановлено, що в п. 7.2 Договору
сторони передбачили, що в разі
порушення продавцем зобов'язань щодо
поставки товару по даному договору він
зобов'язаний сплатити на користь
покупця штрафні санкції, передбачені ч.
2 ст. 231 ГК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах - за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

З огляду на дані норми та положення
Договору, місцевий та апеляційний суди
дійшли висновку, що з відповідача на
користь позивача за порушення строків
виконання зобов'язання з поставки
товару за Договором підлягає стягненню
пеня в розмірі 53 109,23 грн. та штраф в
розмірі 53 109,27 грн. за період з 17.09.2013 р.
по 26.11.2013 р.

Враховуючи дане, а також наведені вище
норми чинного законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком
господарських судів попередніх
інстанцій про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Щодо тверджень, викладених в
касаційній скарзі, колегія суддів
зазначає, що вони були предметом
дослідження судом апеляційної
інстанції, яким вірно встановлено їх
безпідставність, та не спростовують
правомірності прийнятих у справі
судових актів.

Отже, перевіривши у відповідності до ч.
2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого та
постанові апеляційного господарських
судів, колегія суддів дійшла висновку,
що судами в порядку ст. ст. 43, 101, 103, 104 ГПК
України всебічно, повно і об'єктивно
розглянуто всі обставини справи в їх
сукупності, досліджено подані
сторонами в обґрунтування своїх вимог
і заперечень докази, належним чином
проаналізовано права та обов'язки
сторін, враховано положення ст. ст. 32, 33,
34 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Термастіл"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 26.12.2013 р. та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014 р. у
справі № 917/2086/13
залишити без змін.

Головуючий суддяО. Євсіков СуддіО.
Кролевець О. Попікова