ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.
Справа № 922/364/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

прокурора - Хряк О.О.,

позивача - не з'явився

третіх осіб - 1) не з"явився, 2) Гонцій Ю.С.,

відповідачів - 1) не з"явився, 2) не
з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу прокурора (вх. № 1074
Х/1-7) на рішення господарського суду
Харківської області від 31.03.14 у справі

за позовом Харківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, м.
Харків,

в інтересах держави в особі Куп"янської
районної державної адміністрації
Харківської області, м. Куп"янськ,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача:

1) Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області, м.
Харків,

2) Харківське обласне управління водних
ресурсів, м. Харків,

до

1) Гусинської сільської ради
Куп"янського району Харківської
області, с. Гусинка,

2) Фермерського господарства "Коньшин
Роман Вікторович", с Єгорівка,

про визнання незаконним т а скасування
рішення, визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИЛА:

Харківський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом в інтересах держави в
особі Куп'янської районної державної
адміністрації Харківської області
(позивач) до 1. Гусинської сільської
ради та 2. Фермерського господарства
ОСОБА_2 (відповідачі) згідно якого
просить суд:

- визнати незаконним та скасувати
рішення № 4 від 08.02.2002 р. виконавчого
комітету Гусинської сільської ради;

- визнати недійсними договори оренди
(основний та додатковий), що укладені
Гусинською сільською радою
Куп'янського району Харківської
області з Фермерським господарством
ОСОБА_2 29 березня 2002 року та 06 квітня 2010
року;

- застосувати наслідки недійсності
вищевказаних правочинів, зобов'язавши
Фермерське господарство ОСОБА_2
повернути водний об'єкт
загальнодержавного значення ставок
"Самборівка" до державної власності в
особі Куп'янської районної державної
адміністрації.

В обґрунтування позову прокурор
вказував, що зазначене рішення є
незаконним, а договори (основний та
додатковий) укладені з порушенням
чинного законодавства та підлягають
визнанню недійсними. Крім того,
прокурор зазначав, що факт незаконного
надання в користування спірного
об'єкту оренди Гусинською сільською
радою був виявлений у травні 2011 р. під
час перевірки Управлінням Державної
інспекції з контролю за використанням
та охороною земель у Харківській
області, у зв'язку з чим у прокурора
були підстави для звернення з
відповідним позовом до суду.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 31.03.2014 року
(суддя Доленчук Д.О.) у задоволенні
позову відмовлено.

Прокурор із вказаним рішенням
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення
господарським судом першої інстанції
норм чинного законодавства, просить це
рішення скасувати, та постановити нове
рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні прокурор
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Представники позивача, першої третьої
особи та відповідачів в судове
засідання не з"явились, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлялись належним чином.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення прокурора
та представника третьої особи, і
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Рішенням виконавчого комітету
Гусинської сільської ради Куп'янського
району Харківської області № 4 від
08.02.2002 р. Фермерському господарству
"Коньшина Романа Вікторовича" передано
в оренду для промислового
риборозведення та купання терміном на
50 років ставок в районі с. Єгорівка з
прибережною смугою 53 га та ставок в с.
Самборівка з прибережною смугою
загальною площею 12 га згідно з
паспортизацією ставків.

Між Гусинською сільською радою
(орендодавцем) в особі голови сільської
ради та Фермерським господарством
"Коньшина Романа Вікторовича" (орендар)
29.03.2002 р. укладено договір оренди
ставка, відповідно до умов якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в тимчасове користування
строком на 50 років ставок "Самборівка" в
басейні ріки Куп'янка Куп'янського
району Харківської області площею 36,9
га з греблею в межах водоохоронної
смуги для риборозведення.

В подальшому 06.04.2010 р. між зазначеними
сторонами було укладено додатковий
договір оренди ставка до договору від
29.03.2002 р., відповідно до умов якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в тимчасове користування
строком на 50 років земельну ділянку
водного фонду ставка № 10 "Самборівка" в
басейні ріки Куп'янка Куп'янського
району Харківської області площею 36,3
га в межах водоохоронної смуги на
території Гусинської сільської ради, з
яких, в тому числі: земельна ділянка
площею 18,06 га під водою та 1,4 га під
інженерними спорудами (дамба) для
риборозведення.

Згідно позову прокурор вказував, що
рішення виконавчого комітету
Гусинської сільської ради Куп'янського
району Харківської області № 4 від
08.02.2002 р. є незаконним, а договори
(основний та додатковий) укладені з
порушенням чинного законодавства та
підлягають визнанню недійсними. Крім
того, прокурор зазначав, що факт
незаконного надання в користування
спірного об'єкту оренди Гусинською
сільською радою був виявлений у травні
2011 р. під час перевірки Управлінням
Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель у
Харківській області (акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 26.05.2011р.), у зв'язку з
чим у прокурора були підстави для
звернення з відповідним позовом до
суду.

Враховуючи вищевикладені обставини,
колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про те, що строк позовної
давності починає свій перебіг з 26.05.2011
р. та Харківським міжрайонним
прокурором з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері він
не був пропущений у зв'язку з чим заява
2-го відповідача про застосування
позовної давності не підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
оренду землі" укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 84 Земельного кодексу
України у державній власності
перебувають усі землі України, крім
земель комунальної та приватної
власності.

Право державної власності на землю
набувається і реалізується державою
через органи виконавчої влади
відповідно до повноважень, визначених
цим Кодексом.

Згідно з ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно,
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу
України у комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

Гусинська сільська рада є органом
місцевого самоврядування, що
представляє територіальну громаду та
здійснює від її імені та в її інтересах
функції і повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, іншими законами
та здійснює свою діяльність на
підставі Закону України "Про місцеве
самоврядування".

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, який був
чинним на момент укладення спірних
договорів, до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці другому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради з урахуванням
вимог абзацу третього цього пункту, а
за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

При цьому, даної правової позиції
дотримувався Вищий господарський суд
України у постанові від 02 вересня 2013
року по справі № 5023/5447/12.

Враховуючи вищевикладені обставини,
господарський суд прийшов до висновку,
що Гусинська сільська рада станом на
момент прийняття рішення № 4 від 08.02.2002
р. була повноважним суб'єктом права
власності на землі комунальної
власності, дане рішення на момент
прийняття не суперечило діючому
законодавству у зв'язку з чим воно є
законним, та Гусинська сільська рада
мала повне право на укладання
договорів оренди земельних ділянок.

З огляду на вищевикладені обставини,
колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку про те, що позовні прокурора є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають, у зв'язку з
чим в задоволенні позову необхідно
відмовити повністю.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Харківської
області від 31.03.2014 року залишити без
змін.

Дана постанова набирає
законної сили з дня її підписання і
може бути оскаржена протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови
складено 26.05.2014 року

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Тихий П.В.