КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа№ 910/19659/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

від позивача за первісним позовом:
не з'явились

від відповідача за первісним позовом:
Печерний С. Л. - представник за
довіреністю № 2-13 від 13.01.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду
міста Києва від 03.03.2014р.

у справі № 910/19659/13 (суддя
Марченко О. В.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж"

до Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 2 855 735,06
грн.

та за зустрічним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж"

про стягнення пені в сумі 523 902,60
грн. та штрафу в сумі 203 740 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014р. у справі №910/19659/13
первісний позов задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський
узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 3019801) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" (08151, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
вул. Богдана Хмельницького, 98,
ідентифікаційний код 35411867) 2 592 134 (два
мільйони п'ятсот дев'яносто дві тисячі
сто тридцять чотири) грн. 62 коп. боргу, 92
512 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот
дванадцять) грн. 72 коп. пені; 150 732 (сто
п'ятдесят тисяч сімсот тридцять дві)
грн. 66 коп. штрафу; 20 355 (двадцять тисяч
триста п'ятдесят п'ять) 06 коп. 3% річних і
57 114 (п'ятдесят сім тисяч сто
чотирнадцять) грн. 70 коп. витрат по
сплаті судового збору. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено
повністю.

Рішення місцевого господарського суду
грунтується на тому, що позивач за
первісним позовом виконав роботи за
договором на суму 2 649 256,54 грн., а
відповідач за первісним позовом їх
прийняв без жодних зауважень, проте
всупереч умовам договору сплатив у
період з 30.10.2012р. по 31.05.2013р. лише 57 121,92
грн., залишок заборгованості складає 2
592 134,62 грн.

Щодо зустрічного позову то місцевий
господарський суд зазначає про те, що
оскільки матеріалами справи
підтверджено неналежне виконання
Товариством зобов'язань з оплати
виконаних Компанією робіт за
договором, дії Компанії з неповного
(прострочення) виконання робіт за
договором є притриманням, з
урахуванням чого нарахування пені та
штрафу згідно з п.5.5 договору є
безпідставним. Строк дії договору, як
зазначає суд до 01.05.2013р. а Товариством
нараховані штрафні санкції починаючи з
02.05.2013р., після припинення зобов'язань з
виконання робіт за договором.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду ПАТ «Укртрансгаз» звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
Київський апеляційний господарський
суд скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 13.01.2014р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні первісних позовних вимог
та задовольнити в повному обсязі
зустрічні позовні вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає про те, що зобов'язання
відповідача по оплаті наданих послуг
по договору не є простроченим. У зв'язку
з неналежним виконанням позивачем
умов даного договору відповідачем
призупинено оплату наданих позивачем
послуг, на підставі ч.3 ст.538 ЦК України.

Скаржник зазначає й про те, що суд
першої інстанції міг послатись на
положення ст. 856 ЦК України та
застосувати до відносин сторін
договору право притримання
відповідачем за зустрічним позовом
результатів наданих ним послуг лише у
випадку, якщо таке право було
визначено та передбачено умовами цього
договору або в окремо укладеному в
письмовій формі правочині.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.04.2014р.
розгляд апеляційної скарги призначено
на 22.04.2014р.

22.04.2014р. в судовому засіданні оголошено
перерву до 13.05.2014р.

13.05.2014р. оголошено перерву до 20.05.2014р.

20.05.2014р. в судове засідання
апеляційного господарського суду не
з'явився представник позивача за
первісним позовом.

Враховуючи те, що представник позивача
за первісним позовом про час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчить розписка від 13.05.2014р. судова
колегія вирішила продовжити розгляд
апеляційної скарги у відсутності
представника позивача за первісним
позовом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін судова
колегія встановила.

21.06.2012р. між позивачем, як виконавцем, та
відповідачем, як замовником, укладено
договір № , відповідно до п.1.1
якого замовник (відповідач за
первісним позовом) доручає, а
виконавець (позивач за первісним
позовом) зобов'язується на власний
ризик власними та залученими силами і
засобами надати послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
електроустаткування н.в.і.у (технічне
обслуговування систем пожежовиявлення
на об'єктах управління магістральних
газопроводів "Київтрансгаз") в повному
обсязі, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно п.1.4 договору термін надання
послуг: з дати укладення договору до
01.05.2013р.

Загальна вартість послуг становить 5 559
828 грн. (пункт 2.1 договору).

Відповідно до п.2.3 договору оплата
вартості наданих послуг з технічного
обслуговування здійснюється
замовником за фактом надання послуг
протягом 180 банківських днів від дати
підписаного сторонами акта
приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 5.4 договору сторони погодили,
що за порушення виконавцем строків
надання послуг він сплачує замовнику
пеню в розмірі 0,1% від вартості послуг, з
яких допущено прострочення надання за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад 30 календарних днів
додатково стягується штраф у розмірі 7%
вказаної вартості.

У разі несвоєчасної сплати замовником
за надані послуги виконавець має право
нарахувати замовнику пеню в розмірі 0,1%
від вартості послуг, з яких допущено
прострочення оплати, за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
календарних днів додатково стягнути
штраф у розмірі 7% від вартості
простроченого зобов'язання (п.5.5
договору).

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Укладений сторонами договір №
від 21.06.2012р. є договором підряду, про що
вірно зазначено місцевим
господарським судом.

Відповідно до ч.1 ст. 838 Цивільного
кодексу України підрядник має право,
якщо інше не встановлено договором,
залучити до виконання роботи інших
осіб (субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.

Відповідно до статті 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною (частина четверта статті 882 ЦК
України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(статті 525, 526 ЦК України).

Позивач за первісним позовом протягом
31.07.2012р. - 27.12.2012р. виконав взяті на себе
за договором зобов'язання на загальну
суму 2 649256,54 грн., що підтверджується
підписаними та скріпленими печатками
сторін довідками про вартість
виконаних робіт форми КБ-3 та актами
приймання-передачі виконаних робіт
форми КБ-2в: від 31.10.2013 № 4/3-10 на суму 10
333,92 грн.; від 30.11.2012 № 5/3-11 на суму 10333,92
грн.; від 27.12.2012 № 6/3/12 на суму 10333,92 грн.;
від 31.10.2012 № 4/14-10 на суму 34658,64 грн.; від
30.11.2012 № 5/14-11 на суму 34658,64 грн.; від 27.12.2012
№ 6/14/12 на суму 34658,64 грн.; від 31.10.2012 № 4/8-10
на суму 92632,08 грн.; від 31.10.2012 № 3/9-10 на
суму 16314,78 грн.; від 31.10.2012 № 3/10-10 на суму
13542,42 грн.; від 31.10.2012 № 3/11-10 на суму 30496,68
грн.; від 30.11.2012 № 5/8-11 на суму 92632,08 грн.;
від 30.11.2012 № 5/9-11 на суму 16314,78 грн.; від
30.11.2012 № 5/10-11 на суму 13542,42 грн.; від 30.11.2012
№ 5/11-11 на суму 30496,68 грн.; від 27.12.2012 № 6/8/12
на суму 92632,08 грн.; від 27.12.2012 № 6/9/12 на
суму 16314,78 грн.; від 27.12.2012 № 6/10/12 на суму
13542,42 грн.; від 27.12.2012 № 6/11/12 на суму 30496,68
грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму 4250,64 грн.;
від 31.07.2012 № б/н на суму 10275,72 грн.; від
31.07.2012 № б/н на суму 34658,64 грн.; від 31.07.2012
№ б/н на суму 3387,30 грн.; від 31.07.2012 № б/н
на суму 10333,92 грн.; від 31.07.2012 № б/н на
суму 52652,16 грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму
4353,36 грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму 26010,36
грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму 4606,44 грн.;
від 31.07.2012 № б/н на суму 9053,64 грн.; від
31.07.2012 № б/н на суму 3898,92 грн.; від 31.07.2012
№ б/н на суму 2 857,86 грн.; від 31.07.2012 № б/н
на суму 19241,16 грн.; від 31.07.2012 № б/н на
суму 30496,68 грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму
13542,42 грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму 16314,78
грн.; від 31.07.2012 № б/н на суму 29203,08 грн.;
від 31.07.2012 № б/н на суму 34580,94 грн.; від
31.07.2012 № б/н на суму 10163,40 грн.; від 31.07.2012
№ б/н на суму 3667,02 грн.; від 31.07.2012 № б/н
на суму 39979,92 грн.; від 31.07.2012 № б/н на
суму 27828,90 грн.; від 31.08.2012 № 2/15-08 на суму
26265,72 грн.; від 31.08.2012 № 2/16-08 на суму 14579,16
грн.; від 31.08.2012 № 2/3-08 на суму 10333,92 грн.;
від 31.08.2012 № 2/14-08 на суму 34658,64 грн.; від
31.08.2012 № 2/8-08 на суму 92632,08 грн.; від 31.08.2012
№ 2/9-08 на суму 16314,78 грн.; від 31.08.2012 № 2/10-08
на суму 13542,42 грн.; від 31.08.2012 № 2/11-08 на
суму 30496,68 грн.; від 31.08.2012 № 2/13-08 на суму
11767,32 грн.; від 31.08.2012 № 2/5-08 на суму 10212,74
грн.; від 31.08.2012 № 2/1 на суму 26010,36 грн.;
від 31.08.2012 № 2/7-08 на суму 30473,22 грн.; від
31.08.2012 № 2/6-08 на суму 122266,08 грн.; від 31.08.2012
№ 2/12-08 на суму 4353,36 грн.; від 28.09.2012 № 3/3-09
на суму 10333,92 грн.; від 28.09.2012 № 3/14-09 на
суму 34658,64 грн.; від 28.09.2012 № 3/8-09 на суму
92632,08 грн.; від 28.09.2012 № 3/9-09 на суму 16314,78
грн.; від 28.09.2012 № 3/10-09 на суму 13542,42 грн.;
від 28.09.2012 № 3/13-09 на суму 11767,32 грн.; від
28.09.2012 № 1 на суму 9591,72 грн.; від 28.09.2012 № 2
на суму 10212,74 грн.; від 28.09.2012 № 1 на суму
26010,36 грн.; від 28.09.2012 № 3/6-09 на суму 30473,22
грн.; від 28.09.2012 № 3/7-09 на суму 122266,08 грн.;
від 28.09.2012 № 3-12-09 на суму 4353,36 грн.; від
28.09.2012 № б/н на суму 26265,72 грн.; від 28.09.2012
№ б/н на суму 14579,16 грн.; від 28.09.2012 № 3/11-09
на суму 30496,68 грн.; від 31.10.2012 № 4/13-10 на
суму 11767,32 грн.; від 31.10.2012 № 5/13-11 на суму
11767,32 грн.; від 27.12.2012 № 6/13/12 на суму 11767,32
грн.; від 31.10.2012 № б/н на суму 9591,72 грн.;
від 31.10.2012 № б/н на суму 10212,74 грн.; від
30.11.2012 № 5/5-11 на суму 9591,72 грн.; від 30.11.2012
№ 5/5-11 на суму 10212,74 грн.; від 27.12.2012 № 6/1712
на суму 9591,72 грн.; від 27.12.2012 №6/5/12 на суму
10212,74 грн.; від 31.10.2012 № 4/1-10 на суму 26010,36
грн.; від 30.11.2012 № 5/1-11 на суму 26010,36 грн.;
27.12.2012 № 6/1-12 на суму 26 010,36 грн.; від 31.10.2012
№ 4/6-10 на суму 30473,22 грн.; від 31.10.2012 № 4/7-10
на суму 122266,08 грн.; від 30.11.2012 № 5/6-11 на
суму 30473,22 грн.; від 30.11.2012 № 5/7-11 на суму
122266,08 грн.; від 27.12.2012 № 6/7/12 на суму 122266,08
грн.; від 27.12.2012 № 6/6/12 на суму 30473,22 грн.;
від 31.10.2012 № 4/12-10 на суму 4353,36 грн.; від
30.11.2012 № 5/12-11 на суму 4353,36 грн.; від 27.12.2012
№ 6/12/12 на суму 4353,36 грн.; від 31.10.2012 № 4/15-10
на суму 26265,72 грн.; від 31.10.2012 № 4/16-10 на
суму 14579,16 грн.; від 30.11.2012 № 5/15-11 на суму
26265,72 грн.; від 30.11.2012 № 5/16-11 на суму 14579,16
грн.; від 27.12.2012 № 6/15-12 на суму 26265,72 грн.;
від 27.12.2012 № 6/16/12 на суму 14579,16 грн.

Враховуючи викладене та те, що позивач
за первісним позовом виконав роботи за
договором на суму 2649256,54 грн., а
відповідач за первісним позовом їх
прийняв без зауважень, сплатив у період
з 30.10.2012р. по 31.05.2013р. лише 57121,92 грн., що
підтверджується випискою про рух
грошових коштів на поточному
банківському рахунку позивача за
первісним позовом, доказів оплати
відповідачем за первісним позовом
залишку заборгованості (2 592 134,62 грн.) не
подано, місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку про те, щодо
задоволення первісного позову в
частині стягнення основної
заборгованості.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з п.2.3 договору оплата вартості
наданих послуг з технічного
обслуговування здійснюється
замовником за фактом надання послуг
протягом 180 банківських днів від дати
підписаного сторонами акта
приймання-передачі наданих послуг.

Враховуючи прострочення відповідачем
за первісним позовом виконання
грошового зобов'язання з оплати за
надані позивачем послуги, вимоги
позивача про стягнення з відповідача 3 %
річних у сумі 20 355, 06 грн. обгрунтовано
задоволені місцевим господарським
судом.

Що ж до стягнення пені та штрафу, то у
частині першій статті 546 ЦК України
зазначено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що у
разі несвоєчасної сплати замовником за
надані послуги виконавець має право
нарахувати замовнику пеню в розмірі 0,1%
від вартості послуг, з яких допущено
прострочення оплати, за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
календарних днів додатково стягнути
штраф у розмірі 7% від вартості
простроченого зобов'язання.

Місцевим господарським судом та
судовою колегією встановлено вірність
розрахунку позивача належних до
стягнення з відповідача сум штрафу і
пені, а тому обґрунтованим є висновок
місцевого господарського суду про те,
що з відповідача за первісним позовом
підлягає стягненню 92 512, 72 грн. пені та 150
732, 66 грн. штрафу.

Приймаючи оскаржуване рішення в
частині зустрічного позову ( про
відмову в задоволенні у стягненні з
відповідача за зустрічним позовом 523
902,60 грн. пені та 203 740 грн. штрафу)
місцевий господарський суд виходив з
того, що дії позивача за первісним
позовом з неповного (прострочення)
виконання робіт за договором є
притриманням, а також, що строк дії
договору до 01.05.2013р., а позивачем (за
первісним позовом) нараховані штрафні
санкції починаючи з 02.05.2013р., тобто, як
зазначає місцевий господарський суд
після припинення зобов'язань з
виконання робіт за договором, у зв'язку
з чим, за висновком суду відповідні
санкції не підлягають нарахуванню і
стягненню з позивача за первісним
позовом.

Зазначені висновки місцевого
господарського суду судова колегія
вважає необґрунтованими з огляду на
наступне.

Як зазначалось раніше, предметом
укладеного сторонами договору №
є надання послуг позивачем за
первісним позовом, як виконавцем з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту електроустаткування н.в.і.у
(технічне обслуговування систем
пожежовиявлення на об'єктах управління
магістральних газопроводів
"Київтрансгаз") в повному обсязі, а п.1.4
договору визначено термін надання
послуг : з дати укладення договору до 1
травня 2013р. Загальна вартість послуг,
згідно п.2.1 договору, становить 5 559 828
грн. 00 коп., в той час як позивач за
первісним позовом виконав роботи за
договором на суму 2649256,54 грн., не
виконаним залишилось зобов'язання з
надання послуг, передбачених договором
на суму 2 910 571 грн. 46 коп.

Як зазначає позивач за первісним
позовом у зустрічній позовній заяві
ненадання відповідачем послуг з
монтажу, технічного обслуговування і
ремонту електроустаткування н.в.і.у
(технічне обслуговування систем пожеже
виявлення на об'єктах УМГ
«КИЇВТРАНСГАЗ») на суму 2 910 571,46 грн. у
термін, передбачений договором
призвело до порушення відповідачем за
зустрічним позовом зобов'язання, як
боржником , який прострочив у розумінні
ст.ст.619, 612 ЦК України.

Так, відповідно до статті 180 ГК України,
зміст господарського договору
становлять умови договору, визначені
угодою його сторін, спрямованою на
встановлення, зміну або припинення
господарських зобов'язань, як
погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Пункт статті 180 ГК України визначає, що
строком дії господарського договору є
час, впродовж якого існують
господарські зобов'язання сторін, що
виникли на основі цього договору. На
зобов'язання, що виникли у сторін до
укладення ними господарського
договору, не поширюються умови
укладеного договору, якщо договором не
передбачено інше. Закінчення строку
дії господарського договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, що мало місце під час
дії договору.

Стаття 631 ЦК України встановлює, що
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана подія чи подія, яка має
юридичне значення, терміном є певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Згідно статті 252 ЦК України
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами.

Враховуючи вищевикладене слід дійти
висновків, строком договору є час дії
певного договору. Протягом строку дії
договору сторони мають права і повинні
виконувати свої обов'язки, які
обумовлені предметом того чи іншого
договору. Строк дії договору
визначається сторонами на їх власний
розсуд, за винятком випадків, коли
законом передбачено конкретний строк
дії того чи іншого виду договорів.

Протягом строку дії договору діє і
зобов'язання, взяте на себе сторонами
відповідно до умов договору. У випадку,
коли сторони виконують свої
зобов'язання до закінчення строку,
визначеного в договорі, припиняється
дія такого договору.

Закінчення строку дії договору не
звільняє сторони від відповідальності
за порушення договору, вчинене під час
дії цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ГК України,
господарське зобов'язання, всі умови
якого виконано належним чином,
припиняється, якщо виконання прийнято
управненою стороною.

Щодо тверджень відповідача за
зустрічним позовом про те, що пеня може
нараховуватись лише за грошові
зобов'язання, судова колегія зазначає
про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірні відносини є господарськими, а
відповідно до ст. 193 ГК України,
господарські санкції, зокрема пеня,
застосовуються за порушення будь-яких
господарських зобов'язань, а не тільки
за невиконання грошового зобов'язання.

Таким чином, Господарський кодекс
України не забороняє сторонам у
договорі визначити відповідальність у
вигляді сплати пені за несвоєчасне
виконання будь-якого (не лише
грошового) зобов'язання в натурі.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставі і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

При цьому, названа норма не визначає,
який саме характер (майновий чи
грошовий) носить зобов'язання, строки
виконання якого порушені.

Так, Господарський кодекс називає
неустойку, штраф і пеню різновидами
штрафних санкцій, але не визначає ні
один із цих різновидів. Частина 3 ст. 549
ЦК України особливістю пені визнає те,
що вона обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Проте, не може
бути підставою відмови у задоволенні
вимоги про сплату неустойки те, що вона
встановлена за кожен день прострочення
іншого (а не тільки грошового)
зобов'язання, що така неустойка не
підпадає під визначення пені, яке
наводиться в ч. 3 ст. 549 ЦК України. Коли
обов'язок боржника сплатити грошову
суму чи передати майно кредиторові у
зв'язку з порушенням зобов'язання не
підпадає під визначення штрафу чи пені,
слід керуватися визначенням неустойки,
що наводиться у ч. 1 ст. 549 ЦК України,
оскільки штраф та пеня є різновидом
неустойки, що не вичерпують всього
змісту поняття неустойки.

Позивач просить стягнути з відповідача
пеню в розмірі 523 902,60 грн.

Згідно п. 5.4 договору, за порушення з
вини виконавця строків надання послуг
він сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1
% від вартості послуг, з яких допущено
прострочення надання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
календарних днів додатково стягується
штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відповідно до ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми, яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання, або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вказаного закону встановлено,
що розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Проте, приписами п. 2 ст. 231 ГК України,
передбачено, що у разі якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Оскільки, позивач за зустрічним
позовом, відповідно до Додатку 1 до
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 12.03.2005р. № 64-р, є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектору економіки, судова
колегія дійшла висновку про те, що
позивачем при нарахуванні пені, була
правомірно застосована ставка 0,1%, з
урахуванням всього вищенаведеного
зазначає про те, що заявлений позивачем
період нарахування та розмір пені є
вірними і заявлена позивачем пеня в
розмірі 523 902,60 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача штраф у розмірі 7% від суми
простроченого платежу в порядку п. 5.4.
договору, що становить 203 740 грн. 00 коп.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України. Можливість одночасного
стягнення пені та штрафу за порушення
окремих видів господарських
зобов'язань передбачено частиною
другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Враховуючи вищевикладене, з
урахуванням умов договору та норм
чинного законодавства, судова колегія
дійшла висновку про те, що заявлена
сума штрафу у розмірі 203 740 грн. 00 коп.
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Отже, судова колегія дійшла висновку
про те, що рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову
підлягає скасуванню, позовні вимоги
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" пені у розмірі 523 902,60
грн. та штраф у розмірі 203 740 грн.
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задовольняється частково, а рішення
Господарського суду міста Києва
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014р у справі № 910/19659/13
задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014р у справі № 910/19659/13
змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення
Господарського суду міста Києва від
03.03.2014р у справі № 910/19659/13 в наступній
редакції:

" 1. Первісний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
(01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1,
ідентифікаційний код 3019801) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" (08151, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
вул. Богдана Хмельницького, 98,
ідентифікаційний код 35411867) 2 592 134 (два
мільйони п'ятсот дев'яносто дві тисячі
сто тридцять чотири) грн. 62 коп. боргу, 92
512 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот
дванадцять) грн. 72 коп. пені; 150 732 (сто
п'ятдесят тисяч сімсот тридцять дві)
грн. 66 коп. штрафу; 20 355 (двадцять тисяч
триста п'ятдесят п'ять) 06 коп. 3% річних і
57 114 (п'ятдесят сім тисяч сто
чотирнадцять) грн. 70 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Зустрічний позов задовольнити
повністю.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" (08151, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
вул. Богдана Хмельницького, 98,
ідентифікаційний код 35411867) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський
узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 3019801)
пеню в сумі 523 902 (п'ятсот двадцять три
тисячі дев'ятсот дві) грн. 60 коп., штраф в
сумі 203 740 (двісті три тисячі сімсот
сорок) грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 14 552 (чотирнадцять
тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 85 коп.

5. Після набрання даним судовим рішення
законної сили видати відповідні
накази."

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" (08151, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
вул. Богдана Хмельницького, 98,
ідентифікаційний код 35411867) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський
узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 3019801)
витрати по сплаті судового збору за
подачу апеляційної скарги в сумі 7 276
(сім тисяч двісті сімдесят шість) грн. 43
коп.

5. Видачу наказів на виконання цієї
постанови доручити господарському
суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/19659/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 27.05.2014р.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай