ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.05.2014
Справа № 905/7665/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Нестеренко
Ю.С., суддів Гриник М.М. та Риженко Т.М.
при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г. розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємства
«Агропром-Центр», м.Красноармійськ,
Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Луганське»,
м.Донецьк

про: стягнення 691246,51грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Дорофієнко В.В., який діє
на підставі довіреності б/н від 02.12.2013р.

від відповідача: Новикова Г.В. яка діє
на підставі довіреності №01 від 01.04.14р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство
«Агропром-Центр», м.Красноармійськ,
Донецька область звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агро-Луганське», м.Донецьк про
стягнення заборгованості у розмірі
535932,89грн., штрафу у сумі 53207,82грн.,
відсоткiв в сумі 102105,80грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором №СЗР-87-К поставки товару від
28.02.2013р. у частині оплати вартості
прийнятого ним товару, внаслідок чого
за останнім утворилась заборгованість
у сумі 535932,89грн., що стало підставою для
нарахування штрафу в сумі 53207,82грн.,
відсотків в сумі 102105,80грн.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору №СЗР-87-К
поставки товару від 28.02.2013р. разом зі
специфікацією до нього, видаткової
накладної №221 від 30.04.2013р., податкової
накладною, рахунку на оплату №221 від
11.03.2013, довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей №20 від
29.04.2013р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 526, 530, 549, 551, 712, 692
Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 265
Господарського кодексу України, ст.2
Господарського процесуального
кодексу.

Відповідач у своєму відзиві б/н від
24.04.2014р. визнав позов у частині
заявлених вимог про стягнення
заборгованості у сумі 532078,20грн. та
просив суд зменшити розмір неустойки,
яка підлягає стягненню, як такої, що
значно перевищує розмір збитків, яких
зазнав кредитор внаслідок порушення
зобов'язання боржником. В
обґрунтування зменшення розміру
неустойки відповідач посилається
також на те, що сільськогосподарська
діяльність, якою займається його
підприємство, є збитковою галуззю,
тому стягнення неустойки призведе
до тяжких фінансових наслідків на
підприємстві.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 12.12.2013р.
продовжено строк розгляду справи на 15
днів.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 14.01.2014р. справу №905/7663/13 передано на
розгляд судді Кучерявій О.О.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 13.02.2014р. справу №905/7663/13 передано на
розгляд судді Нестеренко Ю.С.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
призначено колегіальний розгляд
справи у складі: головуючого судді
Нестеренко Ю.С., суддів Гриник М.М.
та Мирошниченко Я.С.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 06.05.2014р. змінено склад судової
колегії, а саме суддю Мирошниченко Я.С.
змінено на суддю Риженко Т.М.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Приватним підприємством
«Агропром-Центр», м.Красноармійськ,
Донецька область (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агро-Луганське»,
м.Донецьк (Покупець) укладено договір
№СЗР-87-К поставки товару від 28.02.2013р.
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язується поставляти Покупцеві
продукцію сільськогосподарського та
виробничо-технічного призначення
(далі-Товар), а Покупець зобов`язується
прийняти Товар й оплатити його
вартість.

За приписами п.1.2. договору
найменування Товару, його кількість,
ціна та загальна вартість вказуються в
Специфікаціях, які підписуються
уповноваженими представниками Сторін
та є невід`ємною частиною цього
Договору.

Згідно п.2.13. договору Покупець
повинен в день відвантаження Товару
надати Постачальнику або перевізнику
належним чином оформлену довіреність
на особу, що буде здійснювати приймання
Товару, підписати накладну про
приймання Товару і товарно-транспортну
накладну (при наявності) особою, що
зазначена в довіреності (у разі
виявлення недоліків зробити відмітку в
накладній), забезпечити присутність
довіреної особи в місці відвантаження
Товару в момент його прибуття і
здійснити розвантаження транспортного
засобу протягом двох годин після його
прибуття.

Умовами п.3.2. договору зазначено, що
строки оплати Товару вказуються в
Специфікації. Якщо Товар буде
поставлено з відстроченням
розрахунків на визначений строк в
специфікації, це вважатиметься -
Товарним кредитом в розумінні ПКУ і
ст.694 ЦК України.

Відповідно до п.3.6. договору ціна
Товару, зазначена в Специфікації,
визначається на дату її складання
відповідно до курсу іноземної валюти,
встановленому за домовленістю сторін.
Товар оплачується Покупцем за ціною
встановленою в Специфікації. Якщо
Товар оплачується Покупцем не в день
складання Специфікації і курс
іноземної валюти збільшився з
порівнянням з курсом іноземної валюти,
який зазначено в Специфікації, то ціна
Товару підлягає перерахуванню
відповідно до курсу іноземної валюти
на день оплати Товару. Якщо Покупець
прострочив оплату і курс відповідної
іноземної валюти збільшувався
протягом періоду прострочення, тоді
Покупець повинен перерахувати ціну
Товару за курсом іноземної валюти, що
був найвищим протягом періоду
прострочення.

Згідно п.4.2. договору у випадку
несвоєчасної оплати Товару, Покупець
сплачує Постачальникові пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за кожний день прострочення
платежу за весь період прострочення, а
у разі прострочення понад двадцять
днів Покупець сплачує Постачальнику
штраф у розмірі десяти відсотків від
суми заборгованості.

Умовами у п.4.6. договору сторони
встановили, що якщо Покупець
прострочить оплату Товарного кредиту
або передплати, на прострочену суму
заборгованості (передплату або
Товарний кредит) нараховуються
проценти у розмірі 0,15%, а при
простроченні більш ніж на десять днів
на прострочену суму заборгованості
нараховується процент у розмірі 0,5% за
кожен день прострочення від дня, коли
Товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати.

Договір діє з моменту підписання
по « 31» грудня 2013р. (п.6.1. договору).

У випадку, якщо грошові зобов'язання не
будуть виконані, даний Договір
продовжує свою дію до повного
виконання стороною своїх грошових
зобов'язань, незалежно від закінчення
термінів дії Договору зазначених у п.6.1.
договору (п.6.2. договору).

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

Специфікацією до Договору Сторони
визначили найменування товару, тарну
одиницю, кількість, ціну за одиницю без
ПДВ, загальну вартість відвантаження
без ПДВ, строк поставки по 20.05.2013р.,
умови поставки. Одночасно, сторони
визначили умови сплати: 1 сплата - 6% від
загальної сплати, вартість товару у USD -
3920,03, вартість товару у гривнах - 31924,69,
строк оплати 01.05.2013р., 2 сплата - 94% від
загальної сплати, вартість товару у USD -
61413,7, вартість товару у гривнах - 500153,51,
строк сплати - 01.09.2013р.

На виконання умов договору
Постачальник поставив на адресу
Покупця товар, що підтверджується
видатковою накладною №221 від 30.04.2013р.
на суму 532078,20грн. Факт отримання
Покупцем товару підтверджується
підписом представника Покупця у
вказаній накладній та довіреністю на
отримання товарно-матеріальних
цінностей №20 від 29.04.2013р.

Також Позивачем був виписаний для
оплати товару Відповідачем рахунок
№221 від 11.03.2013р.

Доказів наявності заперечень щодо
кількості поставленого товару, а також
порядку поставки та інших зауважень, на
момент фактичної його передачі,
відповідачем суду не представлено.
Письмові повідомлення стосовно
відмови від прийняття або оплати
продукції Відповідачем Позивачу не
надавались.

Отже матеріалами справи встановлено,
що Відповідач отримав товар на
загальну суму 532078,20грн.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриманий товар не виконав у зв'язку
з чим за відповідачем виникла сума
боргу у розмірі 532078,20грн.

Крім того, між сторонами було
складено акт звіряння взаємних
розрахунків за період з 01.01.2013р. по
12.12.2013р., яким Відповідач підтвердив
наявну за ним заборгованість у розмірі
532078,20грн.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
перед позивачем підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами,
на підставі чого суд дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
вимог позивача про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі
532078,20грн. за спірним Договором.

Також приймаючи до уваги приписи
п.3.6. Договору, суд вважає, що
позивачем обґрунтовано заявлено до
стягнення курсову різницю в сумі
3854,69 грн. у зв»язку з чим до стягнення
підлягає основна сума боргу з
урахуванням курсової різниці у сумі
535932,89грн.

Позивачем на підставі п.4.6. Договору
були нараховані відповідачу та
заявлені до стягнення відсотки за
кожен день прострочення з дня, коли
товар мав бути оплачений у сумі
102105,80 грн.

Дослідивши приписи п.4.6. Договору, суд
вважає, що за своєю правовою
природою, відсотки, стягнення яких
передбачено зазначеним пунктом
договору є пенею, тому нарахування
зазначених штрафних санкцій повинно
бути здійснено у відповідності до
приписів ст. 231 Господарського кодексу
України.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

За приписами ч.2 ст. 343 ГК України
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Статтями 1,3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов»язань»
визначено, що розмір пені за
прострочку платежу, що
встановлюється за згодою сторони,
обчислюється від суми простроченого
платежу і не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Отже на підставі вищевикладеного,
заявлені позивачем до стягнення
відсотки підлягають стягненню з
відповідача у розмірі, що не
перевищує подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період за який
сплачується пеня, тобто у розмірі
7397,48 грн.

Крім того, позивачем було заявлено
до стягнення штраф у розмірі 10% від
суми заборгованості у розмірі 53207,82
грн. на підставі приписів п.4.2.
Договору.

Відповідно до ч.1. ст.627 та ст.6
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

З урахуванням того, що положеннями
чинного законодавства не передбачено
заборони стосовно одночасного
стягнення пені та штрафу за порушення
господарських зобов'язань, суд вважає,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу в сумі 53207,82грн. є
доведеними та обґрунтованими, проте
приймаючи до уваги клопотання
відповідача про зменшення розміру
неустойки суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.
Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу
України закріплено, що суд має право
зменшити розмір санкцій, якщо належні
до сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника. Вирішуючи
питання про зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, суд повинен
з'ясувати наявність значного
перевищення розміру неустойки розміру
збитків, а також об'єктивно оцінити, чи
є даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеня виконання зобов'язань,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що зменшення розміру заявленої до
стягнення пені є правом суду, а за
відсутності переліку таких виняткових
обставин, господарський суд оцінивши
надані сторонами докази та обставини
справи у їх сукупності на власний
розсуд вирішує питання про наявність
або відсутність у кожному конкретному
випадку обставин, за яких можливе
зменшення пені.

Оцінивши надані сторонами докази та
обставини справи у їх сукупності, а
також специфічну галузь, в який
працює підприємство відповідача, та
те що винятковість обставин є
оціночним поняттям, господарський суд
дійшов висновку про можливість
зменшення розміру штрафу на 20%, у
зв»язку з чим з відповідача
підлягає стягненню штраф у розмірі
42566,26 грн.

У відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати відносяться на
сторони пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
підприємства «Агропром-Центр»,
м.Красноармійськ, Донецька область до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Луганське»,
м.Донецьк про: стягнення 535932,89грн.
основного боргу, штрафу у сумі 53207,82грн.,
відсоткiв в сумі 102105,80грн. задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Луганське»,
м.Донецьк (83100, м.Донецьк, б-р Шевченка,
6-Б, р/р 2213 у АТ «Про кредит Банк»,
м.Київ, МФО 320984., ) на користь
Приватного підприємства
«Агропром-Центр», м.Красноармійськ,
Донецька область (85300, Донецька область,
м.Красноармійськ, вул.Горького, 51, р/р
3200 в АКІБ «Укрсіббанк», м.Харків,
МФО 351005, ) суму боргу у
розмірі 535932,89 грн., штраф у розмірі
42566,26грн., пеню у розмірі 7397,48грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро-Луганське»,
м.Донецьк (83100, м.Донецьк, б-р Шевченка,
6-Б, р/р 2213 у АТ «Про кредит Банк»,
м.Київ, МФО 320984., ) на користь
Приватного підприємства
«Агропром-Центр», м.Красноармійськ,
Донецька область (85300, Донецька область,
м.Красноармійськ, вул.Горького, 51, р/р
3200 в АКІБ «Укрсіббанк», м.Харків,
МФО 351005, ) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 11930,77грн.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5.Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

6. У судовому засіданні 06.05.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення підписано
12.05.2014р.

Головуючий суддя
Ю.С. Нестеренко

Суддя
М.М. Гриник

Суддя
Т.М. Риженко