ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.05.14р. Справа № 904/3469/14

Суддя Первушин Ю.Ю., розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українсько-польське
підприємство з іноземними
інвестиціями "УПС", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Дніпропетровської
обласної державної адміністрації, м.
Дніпропетровськ

до відповідача-2: Головного управління
Державного казначейства у
Дніпропетровській області Державної
казначейської служби України, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 5 035 824,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українсько-польське
підприємство з іноземними
інвестиціями "УПС" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до відповідача-1:
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, до відповідача-2:
Головного управління Державного
казначейства у Дніпропетровській
області Державної казначейської
служби України про стягнення
заборгованості у розмірі 5035824,06 грн.

Розглянувши позовну заяву
господарський суд прийшов до висновку
про повернення позову без розгляду з
наступних підстав.

До позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі (п.4 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

До позовної заяви додано копію
платіжного доручення №373 від 07.05.2014
року про сплату судового збору в
розмірі 73080,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.20, 2.21 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України":
чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Таким чином, належним доказом сплати
судового збору є оригінал платіжного
доручення про сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.36 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, оскільки чинним законодавством
передбачено, що допустимим доказом
сплати судового збору є виключно
оригінал платіжного доручення, то його
копія не є належним і допустимим
доказом.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Вищого господарського суду
України від 27 липня 2011 року по справі №
38/16-63.

Згідно з ч.3 ст.63 ГПК України, повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.4 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками;
уточнення до позовної заяви на 5-ти арк.

Суддя Ю.Ю. Первушин