м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 8/294 15.05.14

За скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прана" на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві та зобов'язання вчинити певні дії

За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

До Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прана"

Про відшкодування збитків у
розмірі 219529,20 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.07.2011 у справі № 8/294
задоволено позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, а саме
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прана» 2675446,00 грн.
236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання вказаного судового
рішення, яке набрало законної сили,
31.01.2012 Господарським судом міста Києва
виданий відповідний наказ №8/294 від
14.02.2012 року.

Заявник - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Прана" 26.11.2013
звернувся до Господарського суду міста
Києва зі скаргою на бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві.

У зв'язку із тим, що матеріали справи №
8/294 перебували у Київському
апеляційному господарському суді, а у
подальшому були направлені до Вищого
господарського суду України, судом
було повідомлено скаржника про розгляд
його скарги у порядку передбаченому
нормами Господарського процесуального
кодексу України після повернення
матеріалів справи до Господарського
суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду № 8/294 від
20.11.2013рішення Господарського суду
міста Києва №8/294 від 28.07.2011 скасовано та
прийнято нове рішення , яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Після повернення матеріалів справи №
8/294 до Господарського суду міста Києва
відповідною ухвалою суду від 15.04.2014
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прана" на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві прийнято до розгляду та
призначено судове засідання на 15.05.2014
року.

15.05.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва скаржником подані письмові
доповнення до скарги.

Суд, оцінюючи подані скаржником
письмові доповнення до скарги за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, дійшов висновку
про те, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прана» змінено
підстави, що зумовили звернення із
першочерговою скаргою та змінено
вимоги пред'явленні до органів
виконавчої служби, з огляду на що такі
доповнення до скарги за своїм змістом є
окремою скаргою.

Відповідно до вимог ст.121-2 ГПК України
скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень.

Пунктом 9.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
встановлено, що за змістом частини
четвертої статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження" і частини
першої статті 121-2 ГПК розгляду
господарським судом підлягають ті
скарги на рішення, дії чи бездіяльність
органу Державної виконавчої служби,
які подано прокурором або сторонами
виконавчого провадження (стягувачем чи
боржником), відкритого на підставі
виданого господарським судом
виконавчого документа; скарги ж, подані
іншими, крім зазначених, особами
розгляду в господарських судах не
підлягають.

Скарга має відповідати загальним
вимогам щодо змісту та форми позовної
заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з
доданням до неї документів, зазначених
у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті
і за необхідності - зазначених у
частинах другій і третій статті 57
названого Кодексу, а також містити
відомості, перелічені в пунктах 3 - 5
частини сьомої статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
Державної виконавчої служби, до заяв
учасників виконавчого провадження
(заявників) мають застосовуватися
положення ГПК, якими врегульовано
аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18,
21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9
частини першої статті 63, статті 64,
розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо (п. 9.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної і доданих до неї документів.

Законодавцем передбачено, що належним
доказом надсилання відповідачеві
копії позовної заяви є розрахунковий
документ встановленої форми, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку - касовий чек, розрахункова
квитанція тощо. Доданий до позовної
заяви реєстр поштових відправлень,
поданий в оригіналі або належним чином
засвідченій копії, також може
вважатися належним доказом надсилання
відповідачеві копії позовної заяви;
таким доказом може бути й засвідчений
належним чином витяг з відповідного
реєстру.

Належних доказів надіслання скарги та
доданих до неї матеріалів на адресу
стягувача та відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві, скаржником до скарги не додано.

Статтями 4-2 та 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.
Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обгрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони (п. 87
Рішення у справі "Салов проти України"
від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008 року зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Змагальність означає таку побудову
судового процесу, яка дозволяє всім
особам - учасникам певної справи
обстоювати свої права та законні
інтереси, свою позицію у справі.
принцип змагальності є процесуальною
гарантією всебічного, повного та
об"єктивного з"ясування судом обставин
справи, ухвалення законного,
обгрунтованого і справедливого
рішення у справі.

З огляду на вищенаведене, не надіславши
на адресу боржника скаргу та додані до
неї документи, позивач не дотримуючись
принципів господарського процесу,
порушив норми п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що зобов'язує суд застосувати
положення статті 63 Господарського
процесуального кодексу України та
повернути скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Прана»
заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 63, 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Скаргу (доповнення до скарги)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прана" на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві та зобов'язання вчинити певні дії
- повернути без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
К.В. Полякова