ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" травня 2014 р.Справа № 924/391/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Шпак В.О., розглянувши
матеріали справи за позовом Приватного
підприємства „Еванс М" смт. Чорний
Острів Хмельницької області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „ТМ НАСОЛОДА" м.
Хмельницький

про стягнення 54 229,36грн, з яких 51
904,64грн.. заборгованості, 1 499,98грн. пені,
484,77грн. 3% річних, 339,97грн. інфляційних

Представники сторін

Позивача: Ткачук Б.М. - за
довіреністю від 24.03.2014р.

Відповідача: не з'явився

Рішення приймається 27.05.2014р.,
оскільки в судовому засіданні
оголошувалась перерва.

Суть спору:

Приватне підприємство „Еванс М"
смт. Чорний Острів Хмельницької
області звернулось з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „ТМ НАСОЛОДА" м.
Хмельницький про стягнення 54 229,36грн, з
яких 51 904,64грн.. заборгованості, 1 499,98грн.
пені, 484,77грн. 3% річних, 339,97грн.
інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору №2 від
19.12.2012р.

У судовому засіданні 16.04.2014р.
позивачем подано заяву про уточнення
позовних вимог. Просить суд стягнути з
відповідача 52 206,16грн., з яких 49 404,64грн.
основного боргу, 1 801,93грн. пені, 558,30грн.
3% річних, 441,29грн. інфляційних.

У судовому засіданні 08.05.2014р.
позивачем подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог. Просить суд
стягнути з відповідача 45 876,41грн., з яких
41 404,64грн. основного боргу, 2 160,09грн.
пені, 498,48грн. 3% річних, 1 813,20грн.
інфляційних.

Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Зі змісту заяви вбачається, що
вона за правовою природою є заявою про
зменшення позовних вимог.

Оскільки заява позивача подана
відповідно до вимог чинного
законодавства, вона судом приймається.
Отже, предметом судового розгляду є
стягнення з відповідача 45 876,41грн., з
яких 41 404,64грн. основного боргу, 2 160,09грн.
пені, 498,48грн. 3% річних, 1 813,20грн.
інфляційних.

У судовому засіданні представник
позивача повідомив, що відповідач
сплатив 21.05.2014р. та 27.05.2014р. частину
боргу у сумі 4 000грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
повідомив, що проти позову заперечує. 19
грудня 2012 року між позивачем та
відповідачем укладено договір №2.
Відповідно до п.6.2 Договору оплата
товару здійснюється покупцем у вигляді
100% оплати від загальної вартості
кожної окремої партії товару згідно з
виставленим рахунком, або згідно з
накладною на відпуск
товарно-матеріальних цінностей
протягом 30 календарних днів з моменту
отримання товару.

Таким чином, договором передбачено
альтернативний строк виконання
зобов'язання: виставлення рахунку або
накладна. Термін 30 днів відноситься
виключно до накладної на відпуск
товарно-матеріальних цінностей. У
випадку, якщо боржник вибирає оплату на
підставі рахунку, то договір будь-якого
строку не передбачає.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо термін виконання
боржником не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги.

В даному випадку покупцем обрано
виконання зобов'язання після отримання
рахунку на оплату. Станом на 16 квітня 2014
року рахунок на адресу відповідача не
надходив. З огляду на цей факт, строк
виконання зобов'язання не настав, що
свідчить, що права та інтереси позивача
не порушені.

В позовній заяві вказано, що
відповідачем залишились несплаченими
операції з поставки товару в період з
4.10.2013 року по 3.12.2013 року. Дана обставина
ще раз підтверджує факт, що
відповідачем терміни оплати не
порушувались, оскільки п. 5.4 Договору
передбачено, що постачальник не
зобов'язаний виконувати поставку
товару до моменту виконання покупцем
своїх обов'язків щодо оплати товару,
термін виконання яких настав.
Аналогічна позиція викладена у п.10.8
Договору, де вказано, що постачальник
при порушенні покупцем строків оплати
має право призупинити постачання
товару до моменту виконання своїх
обов'язків. Якщо врахувати твердження
позивача, то будь-які поставки мали би
припинитися 4.11.2013 року. Цього зроблено
не було. Позивачем здійснювались
поставки товару, про що свідчать
видаткові накладні, додані до позовної
заяви. Такими діями позивачем
підтверджено, що порушень обов'язків по
Договору відповідачем не допускались.

Таким чином, термін оплати товару
визначається моментом отримання
рахунка на оплату, якого виставлено не
було, що виключає будь-яку
відповідальність відповідача.

Так як факт прострочення виконання
обов'язку по оплаті відсутній, то
підстав для нарахування будь-яких
штрафних санкцій немає.

В позовній заяві позивач посилається
на акт звірки взаємних розрахунків як
на доказ визнання відповідачем боргу у
розмірі 52904,64 грн. Однак це може бути
належним доказом, оскільки в ньому не
визначено, ким підписаний акт. Крім
того, відповідно до Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", яким
встановлені правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні, акт
взаємних розрахунків не відноситься до
первинних бухгалтерських документів,
отже, не може свідчити про факт
здійснення господарської операції.

В заяві визначено, що сума
заборгованості складає 51904,64, яка
складається із сум по видаткових
накладних з 4.10.2013 року по 3.12.2013 року.
Даний факт не відповідає дійсності,
адже сума вказаних накладних складає
50777,42 грн.

Позивачем не враховано оплати від
14.01.2014 року на суму 3000,00 грн., від 3.12.2013
року на суму 1500,00 грн. та від 31.03.2014 року
на суму 2500,00 грн.

Позовна заява відповідно до п.6 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України підлягала поверненню, оскільки
позивачем не надано доказів
направлення позивачу копії позовної
заяви і доданих до неї документів.
Відповідачу не були надіслані копії
перелічених в додатках первинних
документів, що є грубим порушенням ч.1
ст.56 Господарського процесуального
кодексу України.

Просить суд у позові відмовити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Листом від 27.05.2014р. заявив
клопотання про відкладення розгляд
справи на іншу дату. Зазначив, що
представник у справі діє на підставі
довіреності, що видана директором ТОВ
„ТМ Насолода" Моцним В.І.

Відповідно до ст.92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, що діють
відповідно до установчих документів чи
закону.

Стаття 28 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють в межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами.

У Статуті Товариства визначено, що із
директором укладається контракт, в
якому визначені, зокрема, його права та
обов'язки.

П.3.2 контракту від 24 травня 2013 року
вказує, що директор має право виступати
у правовідносинах, підписувати
документи із сумою до 50000-00грн., а на
більшу суму тільки за попереднім
письмовим погодженням Учасника.
Вважаючи, що сума позову перевищує
50000-00грн., то надаючи довіреність
директор перевищив свої повноваження.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

19.12.2012р. між Приватним підприємством
„Еванс М" (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю „ТМ
Насолода" (покупець) укладено договір
№2.

Пунктом 1.1 передбачено, що постачальник
зобов'язується систематично постачати
покупцю пакувальні та витратні
матеріали, надалі товар, а покупець
зобов'язується приймати цей товар та
своєчасно здійснювати оплату на умовах
цього договору.

Відповідно до п.2.1, п.2.2, п.2.3
постачальник зобов'язаний постачати
товар по цінам, узгодженим з покупцем
та вказаним у специфікації. Зміна ціни
на товар можлива тільки у разі
підписання нової специфікації, яка
надається покупцю за 10 календарних
днів до вступу у дію нових цін.
Асортимент товару, його кількість
визначається окремими накладними на
відпуск товарно-матеріальних
цінностей, які підписуються сторонами,
і є невід'ємними складовими цього
договору. Розрахунки за кожну окрему
партію товару проводяться в порядку,
визначеному в розділі 6 „Порядок
розрахунків" цього договору.

Згідно із п.6.1, п.6.2 розрахунки між
сторонами здійснюються у
безготівковій формі. Оплата товару
здійснюється покупцем у вигляді 100%
оплати від загальної вартості кожної
окремої партії товару згідно з
виставленим рахунком, або згідно з
накладною на відпуск
товарно-матеріальних цінностей
протягом 30 календарних днів з моменту
отримання товару.

Цей договір набуває чинності з моменту
підписання сторонами і діє до 31.12.2013р. У
випадку, якщо жодна із сторін не
виявить наміру припинити дію цього
договору або змінити умови договору за
30 календарних днів до моменту
припинення його дії, цей договір
вважається пролонгованим на 1 рік на
тих же умовах (п.10.3, п.10.5).

На виконання умов договору,
позивачем було поставлено товар згідно
видаткових накладних №ЕВА-000181 від
26.07.2013р. на суму 7 541,80грн., №ЕВА-000003 від
01.08.2013р. на суму 3831,32грн., №ЕВА-000013 від
02.08.2013р. на суму 4755,58грн., №ЕВА-000031 від
06.08.2013р. на суму 6 048,20грн., №ЕВА-000058 від
08.08.2013р. на суму 565,80грн., №ЕВА-000061 від
09.08.2013р. на суму 4591,99грн., №ЕВА-000101 від
14.08.2013р. на суму 4947,80грн., №ЕВА-000109 від
19.08.2013р. на суму 7 165,10грн., №ЕВА-000143 від
23.08.2013р. на суму 3 902грн., №ЕВА-000160 від
26.08.2013р. на суму 44грн., №ЕВА-000174 від
27.08.2013р. на суму 8 903грн., №ЕВА-000211 від
30.08.2013р. на суму 5 478,58грн., №ЕВА-000212 від
30.08.2013р. на суму 176грн., №ЕВА-000025 від
04.09.2013р. на суму 11 626,10грн., №ЕВА-000084 від
10.09.2013р. на суму 4 143грн., №ЕВА-000085 від
10.09.2013р. на суму 176грн., №ЕВА-000116 від
13.09.2013р. на суму 10 313,61грн., №ЕВА-000136 від
17.09.2013р. на суму 4 989,04грн., №ЕВА-000170 від
23.09.2013р. на суму 6486,80грн., №ЕВА-000217 від
27.09.2013р. на суму 3 724грн., №ЕВА-000030 від
04.10.2013р. на суму 4 720,30грн., №ЕВА-000037 від
07.10.2013р. на суму 2 823,32грн, №ЕВА-000048 від
08.10.2013р. на суму 4698,48грн., №ЕВА-000088 від
10.10.2013р. на суму 2380,50грн., №ЕВА-000107 від
14.10.2013р. на суму 2 887грн., №ЕВА-000140 від
18.10.2013р. на суму 1720грн, №ЕВА-000167 від
22.10.2013р. на суму 4 989грн., №ЕВА-000197 від
24.10.2013р. на суму 941грн., №ЕВА-000204 від
25.10.2013р. на суму 4 427грн., №ЕВА-000018 від
04.11.2013р. на суму 3 582грн., №ЕВА-000060 від
08.11.2013р. на суму 2512,80грн., №ЕВА-000071 від
11.11.2013р. на суму 4996,54грн., №ЕВА-000145 від
20.11.2013р. на суму 3 088,38грн., №ЕВА-000185 від
27.11.2013р. на суму 2134,80грн., №ЕВА-000206 від
29.11.2013р. на суму 1 852грн., №ЕВА-000012 від
02.12.2013р. на суму 1 620грн., №ЕВА-000017 від
03.12.2013р. на суму 1404,80грн.

За період з 26.07.2013р. по 03.12.2013р.
відповідачу було поставлено товар на
загальну суму 150 187,64грн.

Як вбачається із акту звірки взаємних
розрахунків, підписаного та
скріпленого печатками сторін, станом
на 13.02.2014р. за відповідачем рахується
борг в сумі 52 904,64грн.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202
Цивільного кодексу України правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Ст. 712 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав належним чином. Відповідач
умов договорів належним чином та в
повному обсязі не виконав, внаслідок
чого позивач подав позов про стягнення
41 404,64грн. заборгованості.

Після звернення позивача із позовом до
суду та порушення провадження у справі
відповідач частково сплатив борг у
сумі 4 000грн., що підтверджується
виписками банку від 21.05.2014р., 27.05.2014р.

Отже, в частині стягнення 4 000грн. боргу
провадження у справі належить
припинити на підставі п.1.1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки дана суму боргу була
сплачена відповідачем після подачі
позовної заяви до суду та порушення
провадження у справі.

Позовні вимоги в частині стягнення 37
404грн. 64коп. основного боргу
обгрунтовані та підлягають
задоволенню.

Пунктом 7.3 договору від 19.12.2012р.
передбачено, що у випадку прострочення
оплати товару (п.6.2 цього договору)
покупець зобов'язується сплатити
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України, яка діяла на момент
прострочення, за кожен день
прострочення платежу, нарахованої від
вартості партії товару, неоплаченої у
передбачений цим договором термін.

Відповідно позивачем нараховано 2
160,09грн. пені.

Статтею 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу
України встановлено, що предметом
неустойки є грошова сума, рухоме і
нерухоме майно, а частина 2 - якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу
України передбачає, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені, суд
прийшов до висновку, що позивачем
правомірно нараховано, а отже, підлягає
стягненню з відповідача 2 160,09грн. пені.

Позивачем нараховано 498,48грн. 3% річних
та 1 813,20грн. інфляційних.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При перерахунку 3% річних та
інфляційних, суд прийшов до висновку,
підлягає стягненню з відповідача
498,48грн. 3% річних та 1 813,20грн.
інфляційних.

Доводи відповідача про відсутність
повноважень у директора на підписання
зазначеного договору відповідно до п.3.2
контракту від 24 травня 2013 року,
укладеного з директором, на суму більш
як 50000грн. судом відхиляються.

Відповідно ч.3 ст. 92 Цивільного кодексу
України орган або особа, яка відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

У відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Відповідачем не подано доказів про те,
що позивач знав або не міг не знати про
обмеження повноважень директора.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір у справі належить
покласти на відповідача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, п.1.1 ст.80, 82, 84, 85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного підприємства
„Еванс М" смт. Чорний Острів
Хмельницької області до Товариства з
обмеженою відповідальністю „ТМ
НАСОЛОДА" м. Хмельницький про
стягнення 45 876,41грн., з яких 41 404,64грн.
основного боргу, 2 160,09грн. пені, 498,48грн.
3% річних, 1 813,20грн. інфляційних
задоволити частково.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю „ТМ
НАСОЛОДА" м. Хмельницький, вул.
Курчатова, 6/5 () на
користь Приватного підприємства
„Еванс М" смт. Чорний Острів,
Хмельницького району, Хмельницької
області () - 37 404,64грн.
(тридцять сім тисяч чотириста чотири
гривні 64коп.) заборгованості, 2 160,09грн.
(дві тисячі сто шістдесят гривень 09коп.)
пені, 498,48грн. (чотириста дев'яносто
вісім гривень 48коп.) 3% річних, 1 813,20грн.
(одна тисяча вісімсот тринадцять
гривень 20коп.) інфляційних, 1 827грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень)
судового збору.

Видати наказ.

У частині стягнення 4 000грн.
боргу провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 02.06.2014р.

Суддя
В.О. Шпак

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу - м. Хмельницький, вул.
Курчатова, 6/5 - простим листом.