ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.2014 Справа № 920/435/14

Господарський суд Сумської області у
складі судді Моїсеєнко В.М., за участю
секретаря судового засідання Сороки
Л.М., розглянувши матеріали справи №
920/435/14

За первісним позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Номак-Інвест", м. Суми;

до відповідача: Сумського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву", м. Суми;

про визнання одностороннього
правочину недійсним,

та за зустрічним позовом: Сумського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву", м. Суми;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Номак-Інвест", м.
Суми;

про стягнення 76 677 грн. 75 коп.

Представники:

від первісного позивача : Кордюк В.П.,
довіреність б/н від 08.01.2014 року;

від відповідача: Луговський В.О.,
довіреність б/н від 22.05.2014 року.

та від зустрічного позивача:
Луговський В.О., довіреність б/н від
22.05.2014 року.

від відповідача: Кордюк В.П.,
довіреність б/н від 08.01.2014 року.

В судовому засіданні оголошувалися
перерви з 10 год.20 хв. 24.04.2014р. до 12 год.00
хв.12.05.2014р. та до 11 год.00 хв. 29.05.2014р.

Суть спору: позивач за первісним
позовом просить визнати недійсним
односторонній правочин вчинений
заявою Сумського регіонального
управління державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву" про припинення
зобов'язання зарахування однорідних
вимог вих. № 180 від 12.03.2014р., а також
стягнути судові витрати, пов'язані з
розглядом справи.

01.04.2014р. відповідач за первісним
позовом подав до господарського суду
Сумської області відзив на позов, в
якому просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на ст.601 ЦК України та ст. 203
ГК України , зазначає, що односторонній
правочин укладений у формі заяви про
припинення зобов'язання зарахуванням
однорідних вимог від 12.03.2014р. є чинним,
правомірним та таким, що відповідає
законодавству. Як вважає відповідач за
первісним позовом , наявність
зобов'язання обумовлене не лише
наявністю рішення суду, як зазначає
позивач, а визнання його боржником не
потребується оскільки таке
зобов'язання позивач взяв на себе
уклавши договори про співробітництво
№ 2 і № 3 від 19.04.2013р.

03.04.2014р. відповідач подав зустрічний
позов № б/н, в якому посилаючись на
порушення позивачем за первісним
позовом договірних зобов'язань, а саме
п.4.6.4 договорів від 19.04.2013р. про
співробітництво № 2 та № 3 просить суд
стягнути з ТОВ "Номак Інвест" на свою
користь 76677,75 грн. неустойки ( штрафу) за
невиконання зобов'язань, а також
стягнути з відповідача (позивача за
первісним позовом) всі понесені судові
витрати по справі.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 03.04.2014р. зустрічний позов
прийнятий до розгляду спільно з
первісним.

24.04.2014р. позивач за первісним позовом
(відповідач за зустрічним позовом)
подав письмовий відзив на зустрічну
позовну заяву б/н, б/н, відповідно до
якого в задоволенні зустрічної
позовної заяви просить відмовити,
обґрунтовуючи це тим, що не вірно
розраховано ціну позову, а також є
хибним посилання позивача за
зустрічним позовом на невиконання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Номак-Інвест вимог п.
4.6.4.Договорів".

Позивач за зустрічним позовом
(відповідач за первісним позовом)
24.04.2014р. подав письмову заяву б/н, б/д
про залучення до матеріалів справи
доказів, а саме: копії договору
купівлі-продажу майнових прав на
нерухоме майно № 3 від 26.04.2013 року, копії
договору № 04-ІНТ-35В/09 від 24.11.2009 року про
будівництво житла, копії договору №
05-ІНТ-35В/12 від 21.09.2012 року про
будівництво (реконструкцію) житла,
копії договору купівлі-продажу
майнових прав на нерухоме майно № 2 від
19.04.2012 року, копії договору
купівлі-продажу майнових прав на
нерухоме майно № 4 від 28.05.2013 року.

Зазначені документи оглянуті в
судовому засіданні та долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача за первісними
та зустрічними позовами , дослідивши
та оцінивши надані докази, суд
встановив наступне:

Позивач за первісним позовом вимагає
визнати недійсним правочин - заяву від
12.03.2014р. регіонального управління щодо
припинення зобов'язання зарахуванням
однорідних вимог, яка була заявлена про
припинення зобов'язання регіонального
управління щодо сплати позивачу за
первісним позовом боргу в сумі 42162,07
грн. за договорами оренди приміщень
внаслідок зарахування частини боргу
позивача за несплату штрафних санкцій
в сумі 42162,07 грн. по договору про
співробітництво № 2 від 19.04.2013р. та
договору про співробітництво № 3 від
19.04.2013р. відповідно до вимоги вих. № 179
від 12.03.2012р.

Як вважає позивач за первісним
позовом, правочин вчинений заявою про
припинення зобов'язання зарахуванням
однорідних вимог від 12.03.2014р. такою, що
вчинена з порушенням вимог чинного
законодавства, не відповідає вимогам
ст..601 Цивільного кодексу України та ст.
203 Господарського кодексу України,
оскільки умовою для можливості
застосування механізму зарахування
однорідних зустрічних вимог є
наявність пред'явлених вимог одна до
одної з відповідними розмірами цих
вимог .

Позивач за первісним позовом не
заперечує , що дійсно, спір щодо
стягнення боргу з орендної плати між
сторонами є, але даний спір , на думку
позивача за первісним позовом , йде
стосовно іншої суми боргу, вимога про
оплату 42162,07 грн. відповідачу за
первісним позовом не направлялася. Як
стверджує позивач за первісним
позовом, відповідач за первісним
позовом самостійно визначив суму боргу
за договорами по оренді приміщення та
без наявності вимоги позивача за
первісним позовом про сплату боргу на
суму яку зазначено в заяві, застосував
механізм зарахування однорідних вимог,
а тому, як вважає позивач за первісним
позовом, існують підстави для визнання
зазначеного правочину недійсним в
судовому порядку.

Суд вважає зазначений первісний позов
необґрунтованим та таким, що не може
бути задоволений з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 202, 203
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється: зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги. Господарське
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування. Для зарахування
достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні правові підстави щодо
зарахування зустрічних однорідних
вимог містить і частина 1 ст. 601
Цивільного кодексу України,
відповідно якої зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимога позивача за первісним позовом
полягає у вимозі сплатити йому кошти у
якості боргу за договорами оренди
приміщення викладена ним у позовній
заяві про стягнення заборгованості з
орендної плати до регіонального
управління, за якою господарським
судом Сумської області порушена справа
№ 920/95/14. Отже, первинною була вимога
позивача щодо стягнення ним
заборгованості, а зустрічною вимогою
регіонального управління викладена у
формі вимоги вих. № 179 від 12.03.2012р.
Однорідність вимог в даному випадку
обумовлюється зустрічними вимогами
щодо сплати один-одному грошових
коштів.

Право пред'явлення вимоги
відповідачем за первісним позовом
було визначено сторонами у п.5.2
договору про співробітництво № 2 і № 3
від 19.04.2013р., яким встановлено, що за
кожен факт порушення договору ТОВ
«Номак-Інвест» - позивач за первісним
позовом зобов'язаний за вимогою
регіонального управління - відповідача
за первісним позовом сплатити штраф у
встановлених розмірах.

В свою чергу , наявність підстав
зарахування зобов'язання в зв'язку із
настанням строку його виконання ( строк
якої настав або строк якої не
зазначений чи визначений моментом
витребування) полягає у визначенні
сторонами моменту витребування.

Як вбачається з матеріалів зустрічної
позовної заяви , 19.04.2013 між позивачем за
первісним позовом та відповідачем за
первісним позовом були укладені
договір про співробітництво № 2 та
договір про співробітництво № 3.
Відповідно до п. 4.6.7 договору про
співробітництво № 2 позивач за
первісним позовом зобов'язувався до 30
червня 2013 року ввести в експлуатацію
Об'єкт житлового будівництва - будинок
№ 35Д по вул. Інтернаціоналістів в м.
Суми, який на даний час в експлуатацію
не здано.

Відповідно до п. 6.2. договорів про
співробітництво № 2 та № 3 за кожний
факт порушення стороною 2 цього
договору сторона 1 має право стягнути
із сторони 2, а сторона 2 зобов'язана за
вимогою сторони 1 сплатити штраф в
національній валюті України у
відповідності з умовами договору. Інші
порушення умов цього договору - 1% від
вартості відповідного договору про
придбання житла ( відповідних
договорів про придбання житла) щодо
купівлі -продажу майнових прав на
житло у відповідному об'єкті житлового
будівництва.

Як свідчать матеріали справи, позивач
за первісним позовом уклав два
договори про придбання житла з
позичальниками регіонального
управління на загальну суму 937992,00 грн.(
відповідно до додатку № 2 до договору
про співробітництво № 2) та відповідно
до умов договору про співробітництво №
3 , уклав три договори про придбання
житла з позичальниками регіонального
управління на загальну суму 1251206,00 грн.

Відповідно до п. 4.6.4 договору про
співробітництво № 2 та договору про
співробітництво № 3 позивач за
первісним позовом зобов'язувався
щомісячно та протягом 5 (п'яти)
календарних днів з дня отримання
письмової вимоги сторони 1, а також на
вимогу її уповноваженого представника,
який здійснює візуальний моніторинг та
контроль за ходом виконання стороною 2
цього договору, надавати стороні 1 або
її уповноваженому представнику
документацію та інформацію щодо стану
та процесу будівництва (реконструкції)
об'єкта житлового будівництва,
фінансову, бухгалтерську або іншу
інформацію та документи щодо
фінансово-економічного стану сторони 2,
цільового та ефективного використання
коштів покупців, іншу необхідну для
виконання цього договору інформацію.

Згідно п. 6.2. договорів про
співробітництво № 2 та № 3 , за кожний
факт порушення стороною 2 цього
договору сторона 1 має право стягнути
із сторони 2, а сторона 2 зобов'язана за
вимогою сторони 1 сплатити штраф в
національній валюті України у
наступних розмірах:

невиконання умов підпункту 4.6.4, або 4.6.6,
4.6.8 пункту 4.6, або пункту 4.9, або 5.3 цього
договору - 5 % від суми вартості
відповідного договору про придбання
житла (відповідних договорів про
придбання житла) щодо купівлі-продажу
майнових прав на житло у відповідному
об'єкті житлового будівництва.

Оскільки позивач за первісним позовом
не виконав п.4.6.4 договорів про
співробітництво № 2 та № 3 йому
нараховані штрафні санкції на загальну
суму 118839,82 грн.

Право пред'явлення вимоги вимоги
позивачем за зустрічним позовом
визначено сторонами у п.5.2 договору про
співробітництво № 2 та № 3 від 19.04.2013р.,
яким встановлено, що за кожен факт
порушення договору ТОВ «Номак-Інвест»
зобов'язане за вимогою регіонального
управління сплатити штраф у
встановлених розмірах.

Згідно ст. 32 ГПК України , доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
,господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що сторони
домовилися, що позивач за первісним
позовом зобов'язаний за вимогою
позивача за зустрічним позовом
сплатити штраф у встановлених
розмірах, отже строк виконання
зобов'язання настав з моменту
отримання вимоги позивачем за
первісним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи,
частина штрафних санкцій в сумі 42162,07
грн. була зарахована заявою позивача за
зустрічним позовом від 12.03.2014р. про
припинення зобов'язання зарахуванням
однорідних вимог, тому вимоги позивача
за зустрічним позовом щодо стягнення з
позивача за первісним позовом 76677,75 грн.
штрафних санкцій суд вважає
правомірними, обґрунтованими та такими
що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
на лежним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутно сті конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно вимог ст.33 ГПК України сторони
зобов'язані довести ті обставини, на
які вони посилаються як на підстави
своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що , позивач за
первісним позовом не надав доказів
відсутності у нього заборгованості по
сплаті штрафних санкцій на загальну
суму 118839,82 грн. та не надав
обґрунтованих заперечень щодо
відсутності підстав застосування
штрафних санкцій за невиконання умов
договорів про співпрацю за вимогою від
12.03.2014р.

Таким чином, суд задовольняє
зустрічний позов ,а в задоволенні
первісного позову відмовляє.

Згідно вимог ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
відносяться на позивача за первісним
позовом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні первісного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Номак-Інвест» ( 40022,
м.Суми, вул. Троїцька,21, код 14007891) -
відмовити.

2.Зустрічний позов Сумського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» ( 40022, м.Суми,
вул. Троїцька,21, код 23824726) -
задовільнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Номак-Інвест» ( 40022,
м.Суми, вул. Троїцька,21, код 14007891) на
користь Сумського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» (40022, м. Суми, вул.
Троїцька,21, код 23824726) 76677,75 грн. штрафу за
невиконання зобов'язань , 1827,00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

4.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили .

Повне рішення складено 30.05.2014р.

Суддя В.М. Моїсеєнко