ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2014 р.Справа № 916/907/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

Представники:

від позивача: Миколаєнко Д.Л. згідно
довіреності від 07.09.2013р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЗЕЛЕНА - КРАЇНА" (м.
Київ);

до відповідача:
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю „ОЛЬГА" (с.
Копійкове, Ширяївський р-н, Одеська
обл.);

про стягнення 597049,05грн.

13.03.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю „ЗЕЛЕНА - КРАЇНА"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю „ОЛЬГА"
про стягнення з останнього 597049,05грн., з
яких: 348192,68грн. основного боргу,
17361,63грн. пені, 34819,26грн. штрафу, 39220,70грн.
суми індексації, 153447,88грн. відсотків за
користуванням товарним кредитом та
4006,60грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 14 березня 2014р.
порушено провадження за зазначеним
позовом у справі № 916/907/14.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі, просив закінчувати розгляд
справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи за місцем реєстрації був
повідомлений вчасно і належним чином.

Отже, відповідач вважається належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового засідання, оскільки до
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Така правова позиція Вищого
господарського суду України, викладена
у п.32 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/530 від
10.12.09.

Таким чином, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю „ЗЕЛЕНА -
КРАЇНА" (надалі позивач, продавець) та
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю „ОЛЬГА"
(надалі відповідач, покупець) був
укладений договір купівлі-продажу № ЗК
270313/3-ПК.

У відповідності до п.п. 1.1, 3.1 продавець
зобов'язується передати, а покупець
зобов'язується прийняти та сплатити
вартість засобів захисту рослин
(насіннєвого матеріалу/мінеральних
добрив, іменованих в подальшому товар,
відповідно до умов даного договору
(додатків та специфікацій до нього).
Конкретний асортимент, кількість та
ціна товару на кожну окрему партію
зазначаються у додатках та/або
накладних на передачу товару
(видаткових), що є невід'ємною частиною
цього договору.

Виходячи з положень п.п. 3.1, 3.2, 5.1, 5.2
договору прийом товару по кількості і
якості проводиться покупцем в момент
одержання ним товару, про що свідчить
факт підписання накладної на передачу
товару (видаткової). Прийом товару по
кількості і якості проводиться
покупцем у момент одержання його від
продавця. У випадку виникнення
розбіжностей щодо асортименту,
кількості, якості та ціни товару, що
визначені у додатках до договору та
накладних на передачу товару
(видаткових), привілейоване значення
будуть мати дані щодо асортименту,
кількості та ціни товару, що визначені
у накладних на передачу товару
(видаткових). Загальна сума договору
складається із суми вартості товару
згідно всіх накладних на передачу
товару (видаткових), підписаних в
рамках цього договору, що є його
невід'ємною частиною.

Згідно з п. 4.1 договору купівлі-продажу
товар за даним договором поставляється
на наступних умовах: покупець повинен в
строк до 10 квітня 2013 року перерахувати
на поточний рахунок продавця суму
попередньої оплати в розмірі 20% від
вартості товару, що вказаний у додатку
(ах) до договору. На залишок
заборгованості продавець надає
покупцю товарний кредит з відстрочкою
платежу з наступним графіком сплати: -
80% від суми вартості всього товару по
договору, покупець має сплатити до 01
жовтня 2013 року.

Пунктом 4.5 договору купівлі-продажу
передбачено, що на суму заборгованості
по договору нараховуються відсотки за
користування товарним кредитом по
ставці 0,2% за кожен день користування.
Нарахування відсотків здійснюється на
суму товарного кредиту, тобто на суму
вартості товару, що передавався на
умовах товарного кредиту, за період з
моменту фактичного відвантаження
товару до моменту сплати покупцем суми
вартості товару, отриманого на умовах
товарного кредиту. Товар вважається
оплаченим покупцем у момент
надходження грошей на поточний рахунок
продавця.

Згідно п. 4.8 договору купівлі-продажу
оплата вартості товару та нарахованих
процентів проводиться в гривнях.
Сторони домовились про зміну ціни на
товар у разі, якщо офіційний курс
гривні до іноземної валюти (долара США)
збільшиться в порівняні до офіційного
курсу гривні до іноземної валюти
(долара США), що діяв на дату підписання
договору, продавець має право вимагати
від покупця сплати проіндексованої
суми вартості товару у гривні до
договору. Проіндексована сума вартості
товару у гривні встановлюється як
(А1/А0)*СП=ПСП, де: А1 - офіційний курс
долара США на момент здійснення
платежу/на момент висування вимоги про
здійснення платежу/на дату подачі
позовної заяви до суду; А0 - офіційний
курс долара США, що був встановлений на
дату підписання договору; СП - сума
вартості товару (платежу в гривні),
визначена у відповідних накладних на
передачу товару (видаткових); ПСП -
проіндексована сума вартості товару
(платежу у гривні) по договору. У разі,
якщо міжбанківський курс долара США
перевищує офіційний курс НБУ,
продавець залишає за собою право
вимагати сплати проіндексованої суми
вартості товару у гривні згідно з
міжбанківським курсом. Міжбанківський
курс підтверджується даними одного з
банків за вибором продавця, в яких
відкрито його рахунки та/або
інформацією з сайту http://minfin.com.ua.

Положеннями п.п. 7.2, 7.3 договору
купівлі-продажу передбачено, що у
випадку несвоєчасної оплати товару
згідно умов даного договору, покупець
зобов'язаний сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за кожен день прострочення.
У випадку неналежного виконання
покупцем зобов'язань згідно умов
даного договору, покупець зобов'язаний
сплатити штраф в розмірі 10% від суми
неоплаченого товару.

Відповідно п. 13.1 договору
купівлі-продажу, договір набуває
чинності з моменту підписання обома
сторонами і діє до 31.12.2013р., а в частині
розрахунків до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цим
договором.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

З врахуванням приписів ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства, зокрема є свобода
договору.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною 1 статті 175 ГК
України майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст.655 ЦК
України).

Позивач належно виконав зобов'язання
за договором купівлі-продажу № ЗК
270313/3-ПК, бо продав відповідачу
продукцію - засоби захисту рослин на
загальну суму 412395,59грн, що
підтверджується видатковими
накладними, а саме: №3700 від 22.11.13. на
суму 91392,96грн., №2899 від 01.07.13. на суму
5379,00грн., №2674 від 14.06.13. на суму 105071,64грн.,
№2687 від 04.06.13. на суму 111749,28грн., №2318 від
30.05.13. на суму 74375,80грн., №2208 від 27.05.13. на
суму 3626,76грн., №2317 від 15.05.13. на суму
15819,07грн., №2196 від 13.05.13. на суму 4981,08грн.

Відповідач неналежно виконав прийняте
зобов'язання за договором, бо
розрахувався за отриманий товар у сумі
64202,91грн., тобто не в повному обсязі.

Таким чином, борг відповідача
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю „ОЛЬГА"
перед позивачем становить 348192,68грн.
(412395,59грн. - 64202,91грн.), тому суд
задовольняє позов в частині стягнення
основної заборгованості за отриманий
товар.

Позивач також просить стягнути з
відповідача Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю „ОЛЬГА" пеню у сумі
17361,63грн. та штраф в сумі 34819,26грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки - грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у рази
порушення ним зобов'язання. Так, згідно
ч.ч. 1 - 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Як вже зазначалось вище, п.п. 7.2, 7.3
договору передбачено, що у випадку
несвоєчасної оплати товару згідно умов
даного договору, покупець зобов'язаний
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день прострочення. У випадку
неналежного виконання покупцем
зобов'язань згідно умов даного
договору, покупець зобов'язаний
сплатити штраф в розмірі 10% від суми
неоплаченого товару.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу,
суд вважає, що розрахунок відповідає
вимогам чинного законодавства і тому
задовольняє позов у частині стягнення
з відповідача пені у сумі 17361,63грн. та
штрафу в сумі 34819,26грн.

Позивач також просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 4006,60грн. та
суму індексації в розмірі 39220,70грн.

Як суд зазначав вище, згідно з
положеннями п. 4.8 договору
купівлі-продажу оплата вартості товару
та нарахованих процентів проводиться в
гривнях. Сторони домовились про зміну
ціни на товар згідно наступного
способу: у разі, якщо офіційний курс
гривні до іноземної валюти (долара США)
збільшиться в порівняні до офіційного
курсу гривні до іноземної валюти
(долара США), що діяв на дату підписання
договору, продавець має право вимагати
від покупця сплати проіндексованої
суми вартості товару у гривні до
договору. Проіндексована сума вартості
товару у гривні встановлюється як
(А1/А0)*СП=ПСП, де: А1 - офіційний курс
долара США на момент здійснення
платежу/на момент висування вимоги про
здійснення платежу/на дату подачі
позовної заяви до суду; А0 - офіційний
курс долара США, що був встановлений на
дату підписання договору; СП - сума
вартості товару (платежу в гривні),
визначена у відповідних накладних на
передачу товару (видаткових); ПСП -
проіндексована сума вартості товару
(платежу у гривні) по договору. У разі,
якщо міжбанківський курс долара США
перевищує офіційний курс НБУ,
продавець залишає за собою право
вимагати сплати проіндексованої суми
вартості товару у гривні згідно з
міжбанківським курсом. Міжбанківський
курс підтверджується даними одного з
банків за вибором продавця, в яких
відкрито його рахунки та/або
інформацією з сайту http://minfin.com.ua.

Частиною 2 ст.218 Господарського кодексу
України встановлено, що учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов`язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення. У разі
якщо інше не передбачено законом або
договором, суб'єкт господарювання за
порушення господарського зобов`язання
несе господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в частині стягнення
3% річних в сумі 4006,60грн. та суму
індексації в розмірі 39220,70грн.

Також позивач просить стягнути з
відповідача суму відсотків за
користування товарним кредитом в сумі
153447,88грн.

У відповідності до п. 4.5 договору було
нараховано відповідачу до сплати
відсотки за користування товарним
кредитом в сумі 153447,88грн.

Відповідно до ст.694 ЦК України,
договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або розстроченням
платежу.

Договором купівлі-продажу може бути
передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Перевіривши розрахунок позивача, суд
приходить до висновку про задоволення
позову в частині стягнення сплати
відсотків за користування товарним
кредитом в сумі 153447,88грн.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не
спростував, докази сплати
заборгованості не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в повному обсязі,
оскільки позов підтверджується
належними доказами, наявними в
матеріалах справи, заявлений
відповідно до вимог чинного
законодавства.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю „ОЛЬГА",
оскільки по вині останнього позивач
вимушений був звернутись до суду за
захистом порушених прав.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю „ОЛЬГА" (вул.
Молодіжна, 50, с. Копійкове, Ширяївський
район, Одеська область, 66820, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЗЕЛЕНА - КРАЇНА" (02166,
м. Київ, проспект Лісовий, 39, ):

- 348192,68грн. - основного боргу,

- 153447,88грн.- відсотки за користування
товарним кредитом,

- 17361,63 грн. - пені,

- 4006,60грн. - 3% річних,

- 34819,26грн. - штрафу,

- 39220,70грн.- сума індексації,

- 11941,00 грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано: 19
травня 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.