ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02 червня 2014 року
Справа № 913/1172/14

Провадження №17/913/1172/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання", м. Луганськ

до Публічного акціонерного товариства
"Луганськ-авто", м. Олександрівськ м.
Луганськ

про стягнення 36396 грн. 89 коп.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Калиновський Р.В.,
довіреність № 26 від 02.01.2014;

від відповідача - не прибув.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги
про стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію у сумі 34515,87 грн.,
пеню в сумі 797,90 грн., 3% річних у сумі 184,16
грн., інфляційні нарахування у сумі 898,96
грн., за договором про постачання
електричної енергії №А2205 від 01.05.2008.

Відповідач відзивом на позовну заяву
№337 від 19.05.2014 проти позову заперечує та
зазначає, що 18.04.2014 за платіжним
дорученням №1261 від 18.04.2014 він
перерахував позивачу оплату за активну
електроенергію за грудень 2013 року у
повному обсязі у сумі 8000,00 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що борг
за інші місяці він сплачує позивачу, на
підставі листа №26 від 15.04.2014 про
узгодження реструктуризації боргу, з
яким відповідач звертався до позивача
у зв'язку з тяжким матеріальним
становищем, та яке було задоволено
позивачем.

Від відповідача 02.06.2014 до суду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату, у зв'язку з тим, що
на території м. Луганська тривають
бойові дії.

Однак, суд відхиляє клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи, та вбачає можливим розглянути
справу за відсутності відповідача.

Представник позивача надав письмові
пояснення № 2-11/1319 від 19.05.2014 в яких
зазначив, що відповідач здійснив
часткову оплату боргу 14.05.2014 у сумі 300,00
грн. та 15.05.2014 у сумі 200,00 грн., та надав
копії платіжних документів до справи.
Також, представник позивача
поясненнями від 02.06.2014 повідомив, що
відповідачем було додаткового
сплачено 19.05.2014 суму 300,00 грн., 20.05.2014 суму
300,00 грн., 22.05.2014 суму 300,00 грн., 23.05.2014 суму
300,00 грн., 28.05.2014 суму 300,00 грн., 29.05.2014 суму
300,00 грн., 02.06.2014 суму 300,00 грн., всього -
2100,00 грн., які були зараховані позивачем
в рахунок погашення заборгованості за
спожиту активну електроенергію в
грудні 2013 року.

Дослідивши обставини справи, надані
сторонами докази на підтвердження
своїх доводів, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" (позивач у
справі), як Постачальником, та
Публічним акціонерним товариством
"Луганськ-авто" (відповідач у справі), як
Споживачем, було укладено договір №А2205
від 01.05.2008 про постачання електричної
енергії (далі - Договір), за яким
Постачальник зобов'язується постачати
електричну енергію, а Споживач
зобов'язується оплачувати
Постачальнику її вартість.

У відповідності з п. 9 Додатку "Порядок
розрахунків" до Договорів,
остаточний розрахунок за
фактично спожиту у розрахунковому
періоді активну електроенергію, за
недораховану електроенергію, за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, за перетікання реактивної
електричної енергії, оплату сум на
відшкодування збитків, оплату пені, 3%
річних та інфляційних нарахувань за
порушення строків розрахунків
Споживач здійснює на підставі наданих
Постачальником рахунків протягом 5
операційних днів, починаючи з
наступного дня після їх отримання.

Розрахунок за не обліковану
електроенергію Споживач здійснює на
підставі наданого Постачальником
рахунку протягом 30 календарних днів,
починаючи з наступного дня після його
отримання.

Дата оплати рахунка (здійснення
розрахунку) визначається датою, на яку
були зараховані кошти на поточні
рахунки Постачальника.

На виконання умов вказаного договору
позивачем було поставлено належним
чином відповідачеві активну
електричну енергію у період грудень 2013
року - березень 2014 року на загальну суму
34515,87 грн.

Однак, відповідач умови договору по
сплаті спожитої активної
електроенергії не виконав, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
за активну електроенергію за період
грудень 2013 року - березень 2014 року, на
сплату якої позивачем було виставлено
рахунки №А2205/12/1, № А2205/1/1, № А2205/2/1, №
А2205/3/1.

Оскільки, борг відповідачем в сумі 34515,87
грн. сплачений не був, позивач
звернувся до суду з вимогою про його
стягнення в судовому порядку.

Також позивачем заявлено вимоги про
стягнення пені у сумі 797,90 грн., 3% річних
у сумі 184,16 грн., інфляційних нарахувань
у сумі 898,96 грн.

Відповідач проти позову заперечив, з
підстав, визначених вище.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи позивача та надані ним
докази, суд дійшов висновку про
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов, що
передбачені договором, вимогами
Цивільного кодексу України, тощо.

Матеріалами справи підтверджено
постачання позивачем електричної
енергії відповідачу за період з грудня
2013 року по березень 2014 року, на
виконання умов Договору, та
виставлення рахунків на її оплату, а
також невиконання відповідачем
зобов'язання по сплаті боргу у сумі
34515,87 грн. за спожиту активну
електроенергію.

Однак, відповідач здійснив часткову
оплату боргу 14.05.2014 у сумі 300,00 грн. та
15.05.2014 у сумі 200,00 грн., 19.05.2014 суму 300,00
грн., 20.05.2014 суму 300,00 грн., 22.05.2014 суму 300,00
грн., 23.05.2014 суму 300,00 грн., 28.05.2014 суму 300,00
грн., 29.05.2014 суму 300,00 грн., 02.06.2014 суму 300,00
грн., всього - 2600,00 грн., які були
зараховані позивачем в рахунок
погашення заборгованості за спожиту
активну електроенергію в грудні 2013
року. Вказане підтверджується
банківськими виписками з рахунку
позивача.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 2600,00 грн. слід припинити на
підставі п.11 ч.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України у
зв'язку з відсутністю предмету спору.
Решта боргу в сумі 31915,87 грн. підлягає
стягненню.

Доводи відповідача щодо сплати ним 8000,00
грн. на погашення боргу за грудень 2013
року спростовуються наданим ним самим
платіжним дорученням № 1261 від 18.04.2014, в
якому призначенням платежу є сплата за
активну електроенергію за березень 2014
року.

Суд також зазначає, що само по собі
звернення про реструктуризацію боргу,
залишене без відповіді з боку
кредитора не є підставою для
припинення зобов'язання з оплати.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення пені у сумі 797,90 грн. за
періоди згідно наданого розрахунку.

Відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
передбачена сторонами у п. 4.4.1 Договору
у вигляді пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, діючої в період,
за який сплачується пеня, від розміру
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Отже, зазначена пеня є обґрунтовано
заявленою, вірно нарахованою та такою,
що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути 3%
річних у сумі 184,16 грн. та інфляційні
нарахування у сумі 898,96 грн., за періоди
згідно наданого розрахунку.

Відповідно до пункту 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3%
річних у сумі 184,16 грн. відповідають
чинному законодавству, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Стосовно інфляційних нарахувань в сумі
898,96 грн. суд зазначає, що вони
підлягають задоволенню частково.
Зокрема, на борг за лютий 2014 року в сумі
10483,63 грн., який слід було оплатити по
10.03.2014, нараховано індекс інфляції за
лютий - 102,2% (сума інфляційних втрат
склала 230,64 грн.), що є помилковим,
оскільки в лютому навіть не виникло
зобов'язання по оплаті.

З огляду на зазначене, у задоволенні
інфляційних нарахувань в сумі 230,64 грн.
слід відмовити. Решта в сумі 668,32 грн.
обрахована вірно та підлягає до
стягнення.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, з віднесенням судових витрат
на відповідача відповідно до статті 49
ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
49, п.11 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Луганськ-авто", м. Луганськ,
м. Олександрівськ, вул. Нова, буд. 1,
ідентифікаційний код 03112828, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ,
кв. Гайового, буд. 35а, ідентифікаційний
код 31443937:

- заборгованість за активну
електроенергію у сумі 31915,87 грн. на р/р
на п/р №60 у філії ЛОУ ПАТ
"Ощадбанк", МФО 304665, видати наказ;

- пеню у сумі 797,90 грн., 3% річних у сумі
184,16 грн., інфляційні нарахування у сумі
668,32 грн., витрати по сплаті судового
збору у сумі 2870,18 грн. на р/р №3 в АТ
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, видати
наказ.

3. В частині стягнення основного боргу в
сумі 2600,00 грн. провадження у справі
припинити.

4. В решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну
і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 03.06.2014.

Суддя
О.С. Фонова