КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. Справа№ 910/22402/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Самусенко Д.С. -
представник за довіреністю від 01.10.2013
року;

від відповідача: Кузьменко Я.Л. -
представник за довіреністю від 02.10.2013
року;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому засіданні
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Електровимірювач"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 17.01.2014 року

у справі № 910/22402/13 (суддя Шкурдова
Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Електровимірювач"

до Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк"

третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Елім-Партнер"

про визнання недійсним
договору поруки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Електровимірювач" звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" про визнання
недійсним договору поруки № SR 06-95/28-1
від 15.08.2006 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
голова правління підписав вказаний
договір з перевищенням своїх
повноважень, оскільки загальні збори
товариства згоди на укладення договору
поруки не надавали.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.01.2014 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
наглядова рада позивача не надавала
згоду на збільшення обсягу
відповідальності.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Електровимірювач" по справі № 910/22402/13
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Дідиченко М.А.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 03.03.2014 року
сформовано для розгляду апеляційної
скарги по справі № 910/22402/13 колегію
суддів у складі Дідиченко М. А.
(головуюча), Руденко М. А., Станік С. Р.

Ухвалою Київського апеляційногоо
господарського суду від 03.03.2014 року
справу № 910/22402/13 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі
Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А.,
Станік С. Р. та призначено до розгляду
на 01.04.2014 року.

У судове засідання 01.04.2014 року
представник третьої особи не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник позивача у судовому
засіданні 01.04.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи апеляційної
скарги, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 01.04.2014 року заперечив доводи
апеляційної скарги, вважає рішення
місцевого господарського суду
законним та обгрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 року
розгляд справи відкладено до 22.04.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року,
враховуючи перебування судді Руденко
М. А. у відпустці, апеляційну скаргу у
справі 910/22402/13 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Ропій Л. М., Станік С. Р.

У судове засідання 22.04.2014 року
представник третьої особи не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник позивача та представник
відповідача у судовому засіданні 22.04.2014
року надали пояснення по суті справи,
якими підтримав свої правові позиції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року
відкладено розгляд справи до 13.05.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року,
враховуючи перебування суддів Станіка
С.Р. та Ропій Л.М. у відпустці,
апеляційну скаргу у справі 910/22402/13
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Дідиченко М. А. (головуюча),
Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Представник позивача у судовому
засіданні 13.05.2014 року підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 13.05.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, просив
суд рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи,
15.08.2006 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Елім-Партнер" та
Акціонерним комерційним банком
"Райффайзенбанк Україна",
правонаступником усіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство "ОТП Банк" укладений договір
про надання кредиту № CR 06-326/28-1,
відповідно банк надає позичальнику
кредит у розмірі, що не перевищує 4 450 000
євро, а позичальник приймає,
зобов'язується належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту, а також оплатити
відповідну плату за користування
кредитом та виконати інші зобов'язання,
як це вказано у договорі.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором 15.08.2006 року між Публічним
акціонерним товариством
"Електровимірювач" та Акціонерним
комерційним банком «Райффайзенбанк
Україна» укладено договір поруки № SR
06-95/28-1, відповідно до якого поручитель
зобов'язується відповідати за повне та
своєчасне виконання боржником
боргових зобов'язань перед кредитором
за кредитним договором № CR 06-326/28-1 від
15.08.2006 року.

Також, 11.09.2007 року, 13.08.2008 року, 21.01.2009
року, 14.12.2010 року, 14.01.2011 року та 11.07.2011
року сторони неодноразово вносили
зміни до вказаного договору поруки.

Звертаючись до суду першої інстанції,
позивач зазначає, що голова правління
ПАТ «Електровимірювач» ОСОБА_8
підписав договір поруки № SR 06-95/28-1 від
15.08.2006 року з перевищенням своїх
повноважень, оскільки загальні збори
товариства згоди на укладення договору
поруки не надавали.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу,
відповідно до яких, зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Згідно ст. 97 ЦК України управління
товариством здійснюють його органи.
Органами управління товариством є
загальні збори його учасників і
виконавчий орган, якщо інше не
встановлено законом.

Нагляд за діяльністю установи здійснює
її наглядова рада. Наглядова рада
здійснює нагляд за управлінням майном
установи, додержанням мети установи та
за її іншою діяльністю відповідно до
установчого акта (ч. 2 ст. 101 ЦК України).

Статутом акціонерного товариства і
законом встановлюється виключна
компетенція наглядової ради (ч. 2 ст. 160
ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України,
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Пунктом 7.10.6 статуту ВАТ
«Електровимірювач» у редакції від
27.12.2005 року, затвердженої протоколом № 9
загальних зборів акціонерів
передбачено, що як посадова особа
голова правління, зокрема, приймає
рішення про укладання договорів, сума
по кожному з яких не перевищує 100 000, 00
грн.

До виключної компетенції Наглядової
ради належить: надання дозволу голові
правління на укладання угод, сума по
кожній з яких перевищує 100 000, 00 грн. (пп.
24 п. 7.9.9 статуту), прийняття рішень про
укладання будь-якої кредитної угоди
(договору), угоди (договору) про надання
в заставу майна товариства (рухомого та
нерухомого), угоди (договору) про
надання чи одержання позики, надання
товариством поруки чи гарантії або
іншого забезпечення під виконання
зобов'язань товариства чи третіх осіб .

Так, як вірно встановлено судом першої
інстанції, протоколом № 23 засідання
Наглядової ради ВАТ
«Електровимірювач» від 08.08.2006 року
надано ОСОБА_8 повноваження
представляти інтереси ВАТ
«Електровимірювач» при наданні
дозволу ТОВ «Елім-Партнер» на
підписання кредитного договору та
отримання кредиту в АКБ
«Райффайзенбанк Україна» на суму 4,5
млн. євро.

Крім того, надано згоду на
поручительство ВАТ «Електровимірювач»
перед АКБ «Райффайзенбанк Україна»
згідно умов договору про надання
кредиту. Дозволено ОСОБА_8 підписати з
АКБ «Райффайзенбанк Україна» договір
поруки.

Також, протоколом № 11 засідання
Наглядової ради ВАТ
«Електровимірювач» від 03.09.2007 року
надано згоду ВАТ «Електровимірювач»
виступати фінансовим поручителем ТОВ
«Елім-Партнер» для забезпечення
кредитного договору на суму 5 млн. 750
тис. євро, укладеного ТОВ
«Елім-Партнер» із ЗАТ «ОТП Банк» на 6,2
роки, та надно голові правління ВАТ
«Електровимірювач» ОСОБА_8
повноваження на підписання із ЗАТ «ОТП
Банк» договору поруки в забезпечення
виконання кредитного договору,
укладеного ТОВ «Елім-Партнер» із ЗАТ
«ОТП Банк» на суму 5 млн. 750 тис. євро
терміном на 6,2 роки.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що під час
укладання договору поруки № SR 06-95/28-1
від 15.08.2006 року ОСОБА_8 діяв в межах
наданих йому повноважень.

Водночас, як вбачається із матеріалів
справи до вказаного договору поруки
сторони неодноразово вносили зміни, що
підтверджується договорами про
внесення змін до договору поруки,
наявними в матеріалах справи.

Так, зокрема 14.12.2010 року сторони уклали
договір № 4 про внесення змін до
договору поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006
року.

Пунктом 1 зазначено договору, сторони
погодили, що боржник зобов'язаний
повернути кредитору суму кредиту у
повному обсязі не пізніше 15.09.2014 року,
включно, в порядку та на умовах,
встановлених в кредитному договорі.
Сума кредиту може становити 6 436 108, 79
євро.

Також, 11.07.2011 року сторони уклали
договір № 6 про внесення змін до
договору поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006
року, відповідно до п. 1 вказаного
сторони передбачили, що боржник
зобов'язаний повернути кредитору суму
кредиту у повному обсязі не пізніше
15.09.2014 року, включно, в порядку та на
умовах, встановлених в кредитному
договорі. Сума кредиту може становити 6
791 316, 75 євро.

При цьому, як встановлено колегією
суддів Наглядова рада ПАТ
«Електровимірювач» згоду на укладання
ОСОБА_8 договору про внесення змін
договору поруки, відповідно до якого
збільшився обсяг відповідальності
поручителя до суми кредиту у розмірі 6
436 108, 79 євро та 6 791 316, 75 євро відповідно,
не надавали.

Отже, підписуючи договір № 4 та договір
№ 6 про внесення змін до договору
поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006 року в
частині збільшення суми кредиту,
голова правління ПАТ
«Електровимірювач» вийшов за межі
наданих йому повноважень.

Водночас, колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи позивача, що
збільшення без погодження обсягу його
відповідальності у зв'язку із
збільшенням строку повернення кредиту
до 15.09.2014 року.

Як зазначалося вище, статутом ВАТ
«Електровимірювач» у редакції від
27.12.2005 року, затвердженої протоколом № 9
загальних зборів акціонерів
передбачено, що Наглядова рада надає
дозвіл голові правління на укладання
угод, сума по кожній з яких перевищує 100
000, 00 грн. (пп. 24 п. 7.9.9 статуту), приймає
рішення про укладання будь-якої
кредитної угоди (договору), угоди
(договору) про надання в заставу майна
товариства (рухомого та нерухомого),
угоди (договору) про надання чи
одержання позики, надання товариством
поруки чи гарантії або іншого
забезпечення під виконання зобов'язань
товариства чи третіх осіб.

Протоколом засідання Наглядової Ради
ВАТ «Електровимірювач» № 23 було надано
згоду на поручительство ВАТ
«Електровимірювач» перед АКБ
«Райффайзенбанк Україна», без
встановлення обмежень щодо строку дії
поруки.

Протокол засідання Наглядової Ради №
11, також не містить обмежень щодо
строку дії договору поруки. Посилання в
протоколі на 6,2 роки відносить до
строку дії кредитного договору, а не до
договору поруки. При цьому, підписуючи
договір поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006
року, сторони встановили, що порукою за
цим договором забезпечуються вимоги
кредитора щодо сплати боржником
кожного і всіх боргових зобов'язань за
кредитним договором у такому розмірі, у
такій валюті, у такий строк і в такому
порядку, як встановлено у кредитному
договорі, зі всіма змінами та
доповнення до нього, включаючи також
ті, що можуть бути укладені кредитором
та боржником в майбутньому.

Отже, поручителем було надано
погодження на внесення змін договору
поруки з урахуванням встановленого
Наглядовою радою ліміту кредитування,
а тому твердження позивача щодо
збільшення без його погодження обсягу
відповідальності у зв'язку із
збільшенням строку повернення кредиту
до 15.09.2014 року є необґрунтованими.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою
правочину, вчиненого від її імені
представником, з перевищенням
повноважень, унеможливлює визнання
такого правочину недійсним (стаття 241
ЦК України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.) (Постанова, Пленум
Вищого господарського суду України,
від 29.05.2013, № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними").

Таким чином, настання наслідків, в разі
укладення угоди особою,
неуповноваженою на це, або з
перевищенням повноважень, закон
ставить в залежності від того, чи було
схвалено у подальшому правочин, особою
від імені якої її укладено.

Суд першої інстанції зазначив, що зі
сторони ПАТ "Електровимірювач" було
вчинено ряд дій, які свідчать про
прийняття до виконання умов договору
поруки, що підтверджується наступним:

- 27.10.2011 року ПАТ "Електровимірювач"
звернувся до банку з листом № 905, яким
повідомляв, що надає банку право
списувати грошові кошти з поточного
рахунку № 8880 з метою здійснення
погашень нарахованих відсотків за
договором про надання кредиту № CR
07-443/29-1.

- 10.01.2010 року ПАТ "Електровимірювач"
звернувся до банку з листом № 7, згідно
якого, у зв'язку з фінансовими
труднощами ТОВ "Елім-Партнер", просив
банк дозволити ПАТ "Електровимірювач",
як фінансового поручителя, проводити
операції по погашенню відсотків за
користування кредитом ТОВ
"Елім-Партнер".

Однак, колегія суддів не погоджується
із даними твердженнями суду першої
інстанції, оскільки як зазначалося
вище, схвалення правочину повинно
здійснювати особою, від імені якої його
вчинено (тобто повинно бути схвалення
Наглядової ради ПАТ
«Електровимірювач»). Водночас, як
вбачається із вищевказаних листів,
вони підписанні головою правління
ОСОБА_8, тобто особою, яка і діяла із
перевищенням повноважень.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку про відсутність належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про схвалення ПАТ "Електровимірювач"
збільшення ліміту кредитування,
встановленого договорами № 4 та № 6 про
внесення змін до договору поруки № SR
06-95/28-1 від 15.08.2006 року.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
договори № 4 та № 6 про внесення змін до
договору поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006
року в частині суми кредиту є
недійсними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
додаткові угоди до договору є його
невід'ємними частинами, а тому
розглядаючи та частково скасовуючи
додаткові угоди, суд не виходить за
межі позовних вимог.

Також, колегія суддів зазначає, що
згідно із ст. 217 ЦК України недійсність
окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його
частин і правочину в цілому.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 104 ГПК України
передбачено, що підставою для
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду є неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Таким чином, рішення Господарського
суду міста Києва від 17.01.2014 року
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга Публічного акціонерного
товариства "Електровимірювач" підлягає
частковому задоволенню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Електровимірювач» на рішення
Господарського суду міста Києва від
17.01.2014 року задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 17.01.2014 року у справі № 910/22402/13
скасувати.

3. Позовні вимоги задовольнити
частково.

4. Визнати недійсним п. 1 договору № 4 від
14.12.2010 року про внесення змін до
договору поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006
року, укладений між Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
Відкритим акціонерним товариством
«Електровимірювач» в частині
встановлення суми кредиту розміром 6 436
108, 79 євро.

5. Визнати недійсним п. 1 договору № 6 від
11.07.2011 року про внесення змін до
договору поруки № SR 06-95/28-1 від 15.08.2006
року, укладений між Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
Відкритим акціонерним товариством
«Електровимірювач» в частині
встановлення суми кредиту розміром 6 791
316, 75 євро.

6. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» (01601, м. Київ, вул.
Жилянська, 43, ідентифікаційний код
21685166), з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Публічного акціонерного товариства
«Електровимірювач» (10014, Житомирська
обл., м. Житомир, пл. Перемоги, 10,
ідентифікаційний код 00226098) 573 (п'ятсот
сымдесят три) грн. 50 коп. - судового
збору, 304 (триста чотири) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста
Києва видати відповідний наказ.

8. Матеріали справи № 910/22402/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко