ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

26 травня 2014 року
Справа № 913/836/14

Провадження №16/913/836/14

За позовом Комунального підприємства
"Привільський торговий майданчик", м.
Привілля, м. Лисичанськ Луганської
області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Привілля, м. Лисичанськ
Луганської області

про стягнення 5 482 грн. 46 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.,

Секретар судового засідання Липова
К.С.,

представники сторін у судове засідання
не прибули,

ВСТАНОВИВ:

Обставини спору: позивачем заявлена
вимога про стягнення заборгованості на
підставі договору оренди нежитлового
приміщення, що є комунальною власністю,
від 27.06.2009 №3, в тому числі за фактичне
користування майном після закінчення
строку дії договору оренди нежитлового
приміщення, що є комунальною власністю,
від 27.06.2009 №3 за період червень 2010 -
березень 2011 року в сумі 5482,46грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив наступне.

Сторонами у справі укладений договір
оренди нежитлового вбудованого
приміщення, що є комунальною власністю,
загальною площею 31, 25 кв.м. від 27.06.2009 №3
з метою розташування крамниці
продовольчих товарів без підакцизної
групи, яке знаходиться за адресою: м.
Привілля, вул. Ломоносова, буд. 26-а.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу в оренду приміщення
у відповідності до умов договору, що
підтверджено актом приймання-передачі
від 27.06.2009 (а.с.50).

Згідно умов договору (п.9.1) договір
укладено на строк до 27.06.10. Відповідно
до акту приймання - передавання нежиле
вбудоване приміщення загальною площею
31, 25 кв. м за адресою: м. Привілля, вул..
Ломоносова, буд. 26-а, було повернуто
позивачу 02.04.2011.

Позивач звернувся з даним позовом
до суду і просить суд стягнути з
відповідача борг в сумі 5482,46грн.. за
період червень 2010 по орендній платі і
за період липня 2010 - березня 2011 року - за
фактичне користування приміщенням за
адресою: м. Привілля, вул. Ломоносова,
буд. 26-а після закінчення строку дії
договору оренди.

Відповідач протягом періоду розгляду
справи не забезпечив участі свого
представника у судовому засіданні, не
надав суду витребувані документи,
причини неявки до суду не повідомив,
хоча про час і місце проведення
судового засідання відповідача було
повідомлено належним чином. Позовна
заява та ухвали суду у справі
направлені відповідачу за належною
адресою, яка вказана також у довідці
держреєстратора: м. АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Між сторонами у справі укладено
договір оренди нежилого приміщення, що
є комунальною власністю, від 27.06.2009 №3
загальною площею 31, 25 кв.м., на підставі
якого орендодавець (позивач) на
підставі наказу управління власності
Лисичанської міської ради від 23.07.2009
№327 (власника майна) зобов'язався
надати орендарю (відповідачеві), а
орендар (відповідач) зобов'язується
прийняти нежитлове вбудоване
приміщення загальною площею 31, 25 кв.м.
за адресою: м. Привілля, вул.ім.
Ломоносова, буд. 26-а для розміщення
магазину продовольчих товарів без
підакцизної групи, що перебуває на
балансі КП "Привільський міський ринок"
(п.1.1).

Пунктами 3.1-3.3 договору встановлено
обов'язок орендатора сплачувати суму
орендної плати, яка щомісячно
корегується орендодавцем на індекс
інфляції, не пізніше 20 числа місяця,
наступного за звітним.

Строк дії договору становить один рік -
з 27.06.2009 по 27.06.2010 (п. 9.1). Згідно умов п.9.7
сторона, яка вимагає розірвання
договору, зобов'язана надіслати іншій
стороні письмове повідомлення про
припинення користування орендованим
приміщенням, тобто про розірвання
договору Відповідно до вимог п.9.8 після
закінчення строку дії договору
орендоване приміщення повинно бути
звільнено та передано за актом
приймання-передавання орендодавцю.

Листом від 22.05.10 позивач (орендодавець)
повідомив відповідача (орендаря) про
відсутність в нього наміру
пролонгувати договір оренди на
подальший строк, після 27.06.10, оскільки
орендар використовував орендоване
приміщення не у відповідності до його
цільового призначення. Лист направлено
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією 26.05.10 (а.с.на а.с.42
завірена копія поштового повідомлення
від 26.05.10, оригінал оглянуто в судовому
засіданні 17.04.14).

Як свідчать матеріали справи, а саме -
акт приймання передавання
орендованого приміщення від 02.04.11
(а.с.37), відповідач (орендар) фактично
повернув позивачеві (орендодавцеві)
майно 02.04.11, у зв'язку з чим позивач
звернувся з даним позовом до суду і
просить стягнути з відповідача плату
за користування орендованим
приміщенням в сумі 5482,46грн.. - за період
червень 2010 по орендній платі під час
дії договору і за період липня 2010 -
березня 2011 року після закінчення
строку дії договору оренди 27.06.10 по день
фактичного повернення майна. Сума
позову розрахована на підставі умов
розділу 3 договору оренди з розрахунку
однієї орендної плати за кожний місяць.

Враховуючи вищевикладене, повно,
всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали та обставини справи,
вислухав представника позивача,
оцінивши надані ним до справи докази
вимог до суті спору, їх належність,
допустимість, достовірність кожного
окремо і у сукупності без надання
жодному доказу пріоритету або вищої
сили, суд дійшов висновку, що позов слід
задовольнити за таких підстав.

Зобов'язання між суб'єктами
господарювання виникають з підстав
закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК
України).

Сторонами у справі укладено
обов'язковий до виконання договір
оренди нежитлового приміщення, що є
комунальною власністю, від 27.06.2009 №3.

Згідно з правилами ст.ст. 530, 627, 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язком для сторін, що його уклали, і
виникнення прав та обов'язків у сторін
відбувається на підставі умов
укладеного договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Договором
оренди нежитлового приміщення від
27.06.2009 №3, укладеним сторонами у справі,
визначено порядок виконання
відповідачем зобов'язань по поверненню
орендованого комунального майна у
зв'язку з закінченням строку дії
договору оренди.

Позивач передав відповідачеві
обумовлене договором приміщення в
оренду, і відповідач користувався
наданим йому предметом оренди протягом
27.06.2009-02.04.2011, що належним чином - в
порядку ст.ст.33,34 ГПК України - довів
суду позивач: до матеріалів справи
надано акт приймання-передавання
предмета оренди від позивача
відповідачу 27.06.2009, а також акт
приймання-передавання орендованого
майна відповідачем позивачу від 02.04.2011.
Також до матеріалів справи долучено
лист повідомлення від 22.05.10, яким
позивач (орендодавець) повідомив
відповідача (орендаря) про відсутність
наміру щодо пролонгації договору
оренди і вказав, що договір закінчує
свою дію 27.06.10, як то і встановлено в
самому договорі.

Згідно ст. 759-763 ЦК України, п.3 ст.18
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», розділу 3
договору оренди орендар зобов'язаний
вчасно і в повному обсязі сплачувати
орендну плату позивачеві в порядку, в
строки і в розмірі, встановлені
договором. Однак, відповідач не
сплачував орендну плату за період
червня 20110 року в сумі 628,91грн. у
встановленому договором порядку, чим
порушив закон, умови договору та право
позивача на своєчасне отримання
орендної плати.

Відповідно до правил Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", ст.291 Господарського кодексу
України договір припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено. Правові наслідки припинення
дії договору оренди визначені у
вказаному Законі і в Цивільному
кодексі України.

Відповідно до правил Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", ст.759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець (позивач)
передає або зобов'язується передати
наймачеві (відповідачу) майно у
користування за плату на певний строк.
Приписами ст.785 ЦК України встановлено,
що після закінчення строку дії
договору наймач (відповідач)
зобов'язаний повернути наймодавцю
(позивачу) його майно.

Відповідно до Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", ч.2 ст. 795 ЦК України повернення
наймачем предмета договору найму -
будівлі або іншої капітальної споруди -
оформлюється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

Позивачем надано належні та допустимі
докази заборгованості відповідача за
червень 2010 року по орендній платі
628,91грн. - під час дії договору, після
закінчення строку дії договору оренди
27.06.10 на суму 4853,55грн. (всього 5482,46грн., що
є сумою позову) та докази фактичного
повернення відповідачем орендованого
майна - акт приймання передавання від
02.04.2011.

Розрахунок суми позовних вимог
виконано у відповідності до умов
договору та фактичних правовідносин
сторін спору. Невикористання позивачем
(орендодавцем) свого права на стягнення
неустойки у розмірі подвійної орендної
плати за несвоєчасне повернення
відповідачем (орендарем) орендованого
комунального майна після закінчення
строку дії договору оренди (ч.2ст.785 ЦК
України) не є підставою для відмови у
задоволенні даних позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги слід
визнати обґрунтованими,
підтвердженими належним доказами та
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати слід покласти на
відповідача у відповідності до вимог
ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", ст. 173, 193, 291 ГК
України, ст.ст. 629, 759, 795 ЦК України,
керуючись ст.ст.22,33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м.
АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1 на користь
Комунального підприємства
"Привільський торговий майданчик", м.
Привілля, м. Лисичанськ Луганської
області, вул. Ломоносова,
26-а, заборгованість за фактичне
користування нежитловим вбудованим
приміщенням у сумі 5482 грн. 46 коп., а
також витрати зі сплати судового збору
у сумі 1827 грн. Видати наказ позивачу
після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 02.06.2014.

Суддя
Р.М. Шеліхіна