м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2936/14 27.05.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 91 966,25 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Цвєтков П.О. за дов.

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У судовому засіданні 15.05.2014р. було
оголошено перерву на підставі ст. 77 ГПК
України.

Пред'явлені вимоги про стягнення 23 332,65
грн. основного боргу - заборгованості
по орендній платі, 36 134,60 грн. боргу за
надані сервісні послуги та 32 499,00 грн.
штрафу за договором № 7-ФВП від 27.11.2012р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.02.2014р. (суддя Ярмак О.М.)
порушено провадження у справі № 910/2936/14,
розгляд справи призначено на 25.03.2014р.

24.03.2014р. через канцелярію суду
відповідач подав заяву про відкладення
розгляду справи у зв'язку з хворобою.

За розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
25.03.2014р. у зв'язку з відпусткою судді
Ярмак О.М., справу № 910/2936/14 передано для
розгляду судді Якименку М.М.

Ухвалою суду від 25.03.2014р. суддею
Якименком М.М. справу № 910/2936/14 прийнято
до провадження та призначено до
розгляду у судовому засіданні на
15.04.2014р.

За розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
07.04.2014р. у зв'язку з виходом судді Ярмак
О.М. з відпустки, справу № 910/2936/14
передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 07.04.2014р. суддею Ярмак
О.М. справу № 910/2936/14 прийняти до
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні на 15.04.2014р.

15.04.2014р. до суду від відповідача
надійшла телеграма з проханням
відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 15.04.2014р. у зв'язку з
неявкою сторін розгляд справи було
відкладено на 15.05.2014р.

15.05.2014р. через канцелярію суду
представником відповідача подані
заперечення на позовну заяву.

27.05.2014р. представником позивач подав
пояснення на заперечення відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд,-

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2012 року між позивачем
(орендодавець за договором) та
відповідачем (орендар) був укладений
договір оренди № 7-ФВП, відповідно до
якого орендодавець зобов'язався
передати в оренду, а орендар
зобов'язався прийняти, згідно умов
цього договору нежитлове приміщення
(далі по тексту приміщення), план якого
наведений у Додатку № 1 до цього
Договору, розташоване в цокольному
поверсі в будівлі за адресою: Україна,
місто Київ, провулок Охтирський, 7
корпус 3, для ведення господарської
діяльності з правом розміщення закладу
громадського харчування, на строк з
05.01.2013р. по 26.12.2015р.

За Актом прийому-передачі приміщення
від 22.01.2013р. позивач передав, а
відповідач прийняв у користування по
договору № 7-ФВП нежитлове приміщення,
розташоване в цокольному поверсі в
будівлі за адресою: Україна, місто Київ,
провулок Охтирський, 7 корпус 3,
загальною площею 136,90 кв.м. та
обладнання, що знаходиться у
приміщенні, згідно визначеного
переліку.

Умовами п.1.4 договору сторони погодили,
що орендар сплачує орендодавцю орендну
плату, яка становить 21665,99 грн. з ПДВ за
один повний календарний місяць оренди,
що є еквівалентом 2710,62 доларів США з ПДВ
по офіційному курсу НБУ (вказати курс
7,993 грн.) на день укладення цього
договору сторонами наступним чином:

- протягом трьох банківських днів
з моменту підписання сторонами акту
прийому-передачі приміщення (без
урахування дня, в який відбулася
передача), орендар сплачує орендну
плату за період з дня підписання акту
прийому-передачі приміщення по
останній день поточного місяця (з
урахуванням дня передачі). Розмір
орендної плати за вказаний період
визначається у відповідності до
вищевказаної суми на підставі
розрахунку наступним чином: орендна
плата за один повний календарний
місяць оренди поділена на кількість
днів у місяці, в якому відбулася
передача приміщення, помножена на
кількість днів, що залишились до кінця
місяця, включаючи день передачі (п.1.4.2
договору);

- наступні платежі сплачуються
авансом щомісячно в термін з 1 (першого)
по 5 (п'яте) число поточного
(розрахункового) місяця (п.1.4.3).

Відповідно до п.2.1 договору, орендар
сплачує орендодавцю гарантійний
платіж, згідно з умовами цього
договору, орендну плату, плату за
сервісне обслуговування, плату за
послуги, які надаються орендодавцем
орендарю на вимогу останнього і не
включені до переліку сервісних послуг,
встановлених цим договором.

Додатковими угодами № 1 від 01.04.2013р., № 2
від 30.04.2013р., № 3 від 28.06.2013р. до договору
сторони вносили зміни до договору в
частині розміру орендної плати.

Позивач вказує, що відповідач свої
зобов'язання щодо сплати орендної
плати по договору (рахунки-фактури № 43
від 22.01.2013р. на суму 6989,03 грн., № 118 від
31.03.2013р. на суму 4694,30 грн., № 232 від
03.05.2013р. на суму 2708,16 грн., № 233 від
31.05.2013р. на суму 2708,16 грн., № 254 від
30.06.20103р. на суму 10 833,00 грн.), та плати за
надані сервісні послуги
(рахунки-фактури № 45 від 30.01.2013р. на
суму 1672,01 грн., № 58 від 27.02.2013р. на суму
6645,56 грн., № 13 від 30.03.2013р., № 181 від
21.04.2013р. на суму 6610,09 грн., № 231 від
30.05.2013р. на суму 6532,98 грн., № 237 від
29.06.2013р. на суму 6493,21 грн., № 262 від
30.07.2013р. на суму 7488,46 грн.) не виконував
належним чином та в повному обсязі.

01.07.2013р. позивач отримав лист
відповідача з проханням припинити дію
договору № 7-ФВП від 27.11.2012р. у зв'язку з
фінансовим становищем з 15.07.2013 року та
не застосовувати штрафні санкції за
його дострокове припинення.

29.07.2013р. позивач та відповідач
підписали додаткову угоду № 4 до
договору, відповідно до якої
достроково припинили дію договору
оренди 31 липня 2013 року, визначили, що
приміщення повертається орендарем
орендодавцю не пізніше 31 липня 2013 року
на умовах та у стані, передбаченому пп.
6.1.1, 7.3 договору оренди.

Відповідно до пп. 3, 4 додаткової угоди,
сторони погодили, що орендар має перед
орендодавцем непогашене грошове
зобов'язання за період з січня 2013р. по
липень 2013р. по оплаті сервісних послуг
на загальну суму 36 134,60 грн., по оплаті
орендної плати на загальну суму 45 998,64
грн.

Згідно п.5, сторони домовились, що
гарантійний платіж, сплачений за
договором оренди у сумі 21 665,99 грн. в
строк до 31 липня 2013 року буде
зарахований в якості оплати орендної
плати за березень 2013 року, в порядку,
передбаченому п.1.5.4 договору оренди.

Умовами п.6 додаткової угоди сторони
передбачили, що орендар зобов'язаний
сплатити заборгованість, визначену в
п.3 та п.4 цієї додаткової угоди в
повному обсязі, з урахуванням пункту 5,
в строк до 30.12.2013 року включно.

За актом приймання-передачі приміщення
від 31.07.2013р. відповідач повернув, а
позивач прийняв з оренди нежитлове
приміщення по договору № 7-ФВП від
27.11.2012р.

Відповідно до ст.598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Згідно п.16.9 договору оренди сторони
встановили, що припинення дії цього
договору не скасовує будь-які
невиконання зобов'язанні жодної з
сторін, які мали бути вчинені під час
дії договору чи у випадку припинення,
та не звільняє жодну з сторін від
відповідальності за невиконання своїх
договірних зобов'язань.

Відповідач свої зобов'язання щодо
погашення заборгованості по сплаті
орендної плати та послуг сервісного
обслуговування у розмірі та строк ,
визначений додатковою угодою № 4 не
виконав.

З розрахунку позивача вбачається та
відповідачем не спростовано, що станом
на січень 2014р. непогашена
заборгованість ФОП ОСОБА_2 за договором
№ 7-ФВП по орендній платі становить 23
332,65 грн., за надані послуги складає 36
134,60 грн., всього 59 467,25 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаних
сум,в тому числі в установлені строки,
суду не надано.

У відзиві на позовну заяву відповідач
вказує про невірне нарахування
орендодавцем орендної плати по
договору, оскільки фактично орендар
отримав у користування об'єкт оренди не
22.01.2013р., а 31.01.2013р., на підтвердження
чого надає Акт прийому-передачі
приміщення від 31.01.2013р., позивачем не
враховано гарантійний платіж в
загальну суму боргу. Зазначає, що в
орендованому приміщенні залишилось
обладнання відповідача на загальну
суму 57 200,00 грн., вартість якого має бути
включена у розрахунок заборгованості.

Згідно вимог статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Наданий відповідачем Акт
прийому-передачі приміщення від
31.01.2013р. не є належним доказом
підтвердження прийому-передачі
приміщення по договору, оскільки з його
змісту вбачається, що за вказаним актом
орендодавець передав, а орендар
прийняв ключі від двох дверей по 3 шт.,
були зняті показники лічильника станом
на 31 січня.

Судом встановлено, що нежитлове
приміщення, розташоване в цокольному
поверсі в будівлі за адресою: Україна,
місто Київ, провулок Охтирський, 7
корпус 3, загальною площею 136,90 кв.м. та
обладнання, що знаходиться у
приміщенні згідно визначеного
переліку, були передані по договору №
7-ФВП відповідачу за Актом
прийому-передачі приміщення від
22.01.2013р., який скріплений підписами та
печатками сторін, копія якого долучена
до матеріалів справи.

Щодо тверджень відповідача про
необґрунтованість розрахунку
позивача, суд зазначає, що умовам
договору не передбачено та сторонами
не надано доказів підстав зарахування
вартості майна орендаря в суму
орендної плати та інших платежів по
договору.

Відповідачем не надано
контррозрахунок суми заявлених вимог в
обґрунтування своєї позиції.

Вимога позивача в частині стягнення 32
499,00 грн. штрафу за дострокове
припинення договору внаслідок
порушення орендарем своїх зобов'язань
в розмірі трьохмісячної орендної плати
судом не задовольняється, виходячи з
наступних підстав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.628 ЦК України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Пунктом 12.6 договору, на який
посилається позивач, передбачено, що у
випадку дострокового припинення дії
цього договору з ініціативи орендаря,
або у випадку дострокового припинення
дії цього договору внаслідок порушення
орендарем своїх зобов'язань,
встановлених цим договором, орендар
зобов'язується сплатити орендодавцю
штраф в розмірі трьохмісячної орендної
плати з урахуванням ПДВ по цьому
договору (вартість послуг оренди), яка
буде діяти на момент припинення дії
цього договору і з урахування пп. 2.3, 2.5
цього договору. За ініціативою
орендодавця такий штраф може бути
частково погашений за рахунок
гарантійного платежу.

При цьому, згідно п.12.7 договору,
положення про сплату штрафу,
встановлене у п.12,6 цього договору, не
застосовується у разі дострокового
припинення дії договору за згодою
Сторін, та/або з причин, вказаних у
розділі 9 цього договору.

Відповідно до п.7 додаткової угоди № 4
до договору, орендодавець підтвердив,
що у разі повної оплати орендарем своєї
заборгованості у розмірі, визначеному
умовами цієї додаткової угоди,
орендодавець не застосовуватиме до
орендаря штрафні санкції, передбачені
п.12.6 договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
припинення договору оренди № 7-ФВП від
27.11.2012р. відбулось за згодою сторін
шляхом укладення ними додаткової угоди
№ 4 від 29.07.2013р., що відповідає вимогам
ст. 12.7 договору.

Відповідач дійсно не здійснив у
визначений додатковою угодою № 4 строк
- до 31.12.2013р. погашення заборгованості,
що виникла у період дії договору, проте
умовами додаткової угоди № 4 визначено
лише диспозитивну умову
незастосування до орендаря штрафних
санкцій відповідно до п.12.6 договору: у
випадку повної оплати орендарем своєї
заборгованості у розмірі, визначеному
умовами цієї додаткової угоди.

При цьому пункт додаткової угоди № 4 до
договору не носить безумовного
характеру щодо застосування штрафних
санкцій у випадку неповної
оплати/несплати орендарем своєї
заборгованості у розмірі, визначеному
вказаною додатковою угодою.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в частині стягнення 23 332,65
грн. заборгованості по орендній платі,
36 134,60 грн. боргу за надані сервісні
послуги. В решті позову належить
відмовити.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ"
(03022, м. Київ, Охтирський провулок, буд.7,
) 23 332 (двадцять три
тисячі триста тридцять три) грн. 65 коп.
заборгованості по орендній платі, 36 134
(тридцять шість тисяч сто тридцять
чотири) грн. 60 коп. боргу за сервісні
послуги, 1189 (одну тисячу сто вісімдесят
дев'ять) грн. 34 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя
О.М.Ярмак