м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/21155/13 28.05.14

За заявою Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг"

про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва

від 27.11.2013р. у справі № 910/121155/13.

У справі за позовом

Комунального підприємства
"Агенція з питань регіонального
розвитку"

Житомирської обласної ради

до Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг"

про стягнення 23 485,29 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача не з»явився

Від відповідача Новіков Ю.В. - по
дов. №б/н від 26.05.2014р.

Зайчук М.А. - по
дов. №б/н від 26.05.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 року у справі №910/21155/13
позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг" (02160, м.
Київ, просп.. Воз'єднання, 15/17, код 21537419),
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем у процесі
виконавчого провадження, на користь
Комунального підприємства "Агенція з
питань регіонального розвитку"
Житомирської обласної ради (10014, м.
Житомир, майдан імені С.П. Корольова, 12,
код 32744337) заборгованість з орендних
платежів в розмірі 21 021 (двадцять одну
тисячу двадцять одну) грн.. 49 коп., пеню в
розмірі 2 032 (дві тисячі тридцять дві)
грн.. 52 коп., 3 % річних в розмірі 431
(чотириста тридцять одну) грн.. 28 коп. та
1720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50
коп. - судового збору.

На виконання рішення господарського
суду міста Києва від 27.11.2013р.,
господарським судом міста Києва видано
відповідний наказ від 10.12.2013р, що
відповідає резолютивній частині
вказаного рішення.

15.05.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника відповідача
надійшла заява про відстрочку
виконання рішення від 27.11.2013р. у справі
№ 910/21155/13 - до 01.09.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014р. розгляд заяви
Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг" про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
27.11.2013 р. у справі №910/21155/13 призначено на
28.05.2014р.

В судовому засіданні 28.05.2014р.
представник заявника подану заяву
підтримав в повному обсязі.

Заява мотивована тим, що на даний час у
підприємства склалися обставини, що
ускладнюють виконання рішення суду
від 27.11.2013 р. та роблять його виконання
практично неможливим у встановлений
строк.

Заявник зазначає, що Державне
підприємство "Розрахунковий центр
послуг" належить до сфери управління
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України та здійснює свою
діяльність у сфері
житлово-комунального господарства
направлену на інформаційно-
консультативну, наукову та іншу
діяльність у цій галузі.

Послугами Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг" постійно
користуються не тільки органи
державної влади України та юридичні
особи, що працюють у
житлово-комунальній галузі, а й
пересічні громадяни.

Крім того слід відзначити, що Державне
підприємство "Розрахунковий центр
послуг" бере участь у програмах та
інших заходах, що реалізуються
Міністерством регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України на території
всієї України та направлені на
забезпечення безперебійної роботи
підприємств житлово-комунальної
галузі по всій території України та для
всіх верст населення.

На цей час, у зв'язку з відкриттям
виконавчого провадження по
примусовому виконанню Рішення
господарського суду м. Києва від 27.11.2013
по справі №910/21155/13 та виданого судового
Наказу №910.21155/13 від 10.12.2013 існує пряма
загроза накладення державним
виконавцем, в рамках виконавчого
провадження, арешту на розрахункові
рахунки Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг", в тому
числі і на ті, що використовуються при
провадженні програм та інших заходів,
що реалізуються Міністерством
регіонального розвитку, будівництва та
житлово- комунального господарства
України.

Отже накладення арешту на розрахункові
рахунки Державного підприємства
"Розрахунковий центр послуг" не тільки
значно ускладнить реалізацію
проведення державної політики у
житлово-комунальної галузі по цілій
низці програм та інших заходів, що
реалізуються профільним
Міністерством, а й по деяким з них
взагалі призведе до унеможливлення їх
впровадження.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, письмових
пояснень за заяву суду не надав.

З урахуванням того, що дата судового
засідання, в якому вирішуватиметься
питання про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, ухвали, постанови,
зміну способу та порядку їх виконання,
має встановлюватися з урахуванням
того, що передбачений частиною першою
статті 121 ГПК десятиденний строк
визначається з наступного дня після
винесення ухвали про призначення
відповідного судового засідання, суд
вважає за можливе розглянути заяву без
учасника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Вказаною нормою визначено
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних з проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим. Так, виконання
рішення про стягнення коштів може бути
неможливим через відсутність коштів на
рахунках боржника.

Господарським процесуальним кодексом
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнення його виконання, у зв'язку з
чим суд оцінює докази, що підтверджують
зазначені обставини, за правилами
статті 43 вказаного Кодексу, і за
наявності обставин, які ускладнюють
виконання рішення чи унеможливлюють
його, господарський суд має право,
зокрема, відстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, ухвали, постанови, зміна
способу та порядку їх виконання
допускаються у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Згідно з пунктом 7.2 Постанови від 17
жовтня 2012 року N 9 Пленуму Вищого
Господарського суду України «Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Суд відзначає, що особа, яка подала
заяву про відстрочку виконання
рішення, повинна довести наявність
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим виконання рішення
господарського суду у даній справі,
тобто тягар доказування покладається
саме на особу, яка подала заяву про
розстрочку виконання рішення.
Доказування повинно здійснюватися за
загальними правилами відповідно до
статей 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів -
фактичних даних.

Докази, у відповідності зі статтею 34
Господарського процесуального кодексу
України, повинні відповідати, зокрема,
вимогам належності та допустимості.

Судом встановлено, що в обґрунтування
заяви боржник посилається, зокрема, на
те, що останній знаходиться у тяжкому
фінансовому становищі та має низький
рівень платоспроможності.

Між тим, всупереч положенням статті 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, заявник під час вирішення
питання про можливість розстрочки
виконання рішення суду не надав
доказів, які підтверджують тяжкий
фінансовий стан заявника.

Також суд приймає до уваги, що згідно
приписів статті 9 Конституції України,
статті 19 Закону України «Про
міжнародні договори України» і статті 4
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди у процесі
здійснення правосуддя мають за
відповідними правилами керуватися
нормами міжнародних договорів,
ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» від 23.02.2006р. № 3477-IV
суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції,
протоколів до неї та прийняттям
Верховною Радою України Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» господарським судам у
здійсненні судочинства зі справ,
віднесених до їх підвідомчості, слід
застосовувати судові рішення та ухвали
Суду з будь-якої справи, що перебувала в
його провадженні (абз. 3 п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
18.11.2003р. № 01-8/1427 «Про Конвенцію про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року та юрисдикцію
Європейського суду з прав людини»).

Cудом встановлено, що згідно з
практикою Європейського суду з прав
людини, «державний орган або інша
юридична особа не може посилатися на
відсутність коштів, щоб не виплачувати
борг, підтверджений судовим рішенням. У
такому випадку не може прийняти
аргумент Уряду, що визначає таку
відсутність як «виняткові обставини»
(див. § 40 рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Півень проти
України» від 29.06.2004р.).

При цьому, Європейський суд з прав
людини допускає, що «затримки у
виконанні рішення можуть бути
обґрунтовані за окремих обставин,
проте державні органи не можуть
довільно посилатись на відсутність
коштів як на вибачення за невиплату
боргу за рішенням, а затримки не можуть
бути такими, що зводять нанівець право,
що захищається пунктом 1 статті 6
Конвенції» (див. § 24 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Бакай та інші проти України»
від 09.11.2004р.).

Крім того, відповідно до пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 26.12.2003 № 14 "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до статті 351 Цивільного процесуального
кодексу України і статті 121
Господарського процесуального кодексу
України їх задоволення можливе лише у
виняткових випадках, які суд визначає
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення.

З огляду на наведені приписи
вбачається, що відстрочка виконання
судового рішення можлива лише у
виняткових випадках, при наявності
доказів обставин, що ускладнюють або
роблять неможливим виконання рішення
суду.

Тобто, в будь-якому випадку відсутність
коштів, тяжкий фінансовий стан
боржника не є винятковими обставинами,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим та є підставою
для відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Враховуючи відсутність підстав,
визначених статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, а
також те, що рішення суду у даній справі
тривалий час не виконується, хоча, в
силу статті 115 Господарського
процесуального кодексу України є
обов'язковим для виконання суд
приходить до висновку щодо відсутності
правових підстав для задоволення заяви
Державного підприємства
«Розрахунковий центр послуг» про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва по
справі №910/21155/13 від 27.11.2013р.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державного
підприємства «Розрахунковий центр
послуг» про відстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва по справі №910/21155/13 від
27.11.2013р.відмовити.

Суддя Т.Ю.Трофименко