ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 травня 2014 року
Справа № 913/911/14

Провадження №18пд/913/911/14

За позовом

1-го позивача - виконавчого комітету
Луганської міської ради, м. Луганськ

2-го позивача - Луганської міської ради,
м. Луганськ

до відповідача - колективного
підприємства № 52 «Термоізоляція», м.
Сєвєродонецьк Луганської області

про внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) від 05.07.1995
(державна реєстрація від 08.07.1995 за № 917)

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від 1-го позивача: Шинкарьова О.А.,
за дов. № 01/03-31/5160/0/2-13 від 20.08.2013;

від 2-го позивача: Шинкарьова О.А.,
за дов. № 01/03-31/5159/0/2-13 від 20.08.2013;

від відповідача: представник не
прибув.

Суть спору: позивачами заявлена вимога
про внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) від 05.07.1995
(державна реєстрація від 08.07.1995 за № 917),
який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
Сєвєродонецьким колективним
підприємством - 52 «Термоізоляція»,
відносно земельної ділянки площею 1,0192
га, яка розташована за адресою: м.
Луганськ, 2-й Оборонний проїзд, 7,
зокрема:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: « 2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3 процентов от нормативной
денежной оценки земельного участка,
которьй передан в аренду, в гривнах»;

- розділ 2. «Плата за землю»
доповнити новим пунктом 2.2. наступного
змісту: « 2.2. Арендная плата платится за
базовий налоговый (отчетный) период,
которьй равен календарному месяцу, в
денежной безналичной форме ежемесячно
на протяжении 30 календарних дней,
следующих за последним календарним
днем отчетного (налогового) месяца»;

- розділ 2 «Плата за землю»
доповнити новим пунктом 2.3. наступного
змісту: « 2.3. В случае изменения
нормативной денежной оценки
земельного участка на протяжении срока
действия договора, пропорционально
изменяется и размер арендной платы без
внесення изменений в договор. Об
изменении нормативной денежной оценки
земель г. Луганска Арендодатель
письменно сообщает Арендатору или
публикует об этом объявление в местных
средствах массовой информации»;

- абзац 11 п.п. б) пункту 3.2. розділу 3.
«Права и обязанности сторон» викласти
в новій редакції: «Своевременно
вносить обусловленную договором плату
за землю. За несвоевременное внесение
арендной платы за землю взыскивается
пеня в размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

Відповідач витребувані матеріали суду
не подав, його представник в судове
засідання не прибув, не зважаючи на те,
що його було своєчасно та належним
чином повідомлено судом про час і місце
розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

05.07.1995 між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та
Сєвєродонецьким колективним
підприємством - 52 «Термоізоляція»
(найменування якого змінено на
колективне підприємство № 52
«Термоізоляція» - відповідач по справі)
укладено договір на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) (державна реєстрація від
08.07.1995 № 917), згідно якому, виконавчий
комітет Луганської міської ради
передав Сєвєродонецькому КП - 52
«Термоізоляція» в оренду строком на 49
років земельну ділянку загальною
площею 1,0192 га, для розміщення
адмінбудівлі і виробничих споруд
Луганської дільниці № 6 по 2-му
Оборонному проїзду, 7.

Спірним пунктом 2.1. вказаного
договору встановлено, що плата з землю
вноситься землекористувачем щорічно у
вигляді орендної плати у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 2.

Спірним абзац 11 п.п. б) пункту 3.2.
розділу 3 вказаного договору
встановлено, що землекористувач
зобов'язаний своєчасно вносити
обумовлену договором плату за землю, за
несвоєчасне внесення плати за землю
стягується пеня в розмірі 0,2 відсотка
від суми недоїмки за кожен день
прострочи.

З метою приведення вказаного
договору у відповідність до діючого
законодавства (законодавчо збільшено
розмір орендної плати та встановлено,
що остання не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку) позивач листом від 18.04.2011 №
01/03-13/2009/0/2-11 звернувся до відповідача з
пропозицією внести зміни до договору
оренди землі та направив відповідачу
проект додаткової угоди до договору
оренди (докази направлення цієї
пропозиції про зміни договору додані
до матеріалів справи).

Однак, відповідач до теперішнього
часу для оформлення змін до договору
оренди до уповноваженого органу не
звертався.

На підставі вказаних доводів
позивачами заявлено позов про внесення
змін до договору на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) від 05.07.1995 (державна
реєстрація від 08.07.1995 за № 917), який
укладений між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та
Сєвєродонецьким колективним
підприємством - 52 «Термоізоляція»,
зокрема:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: « 2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3 процентов от нормативной
денежной оценки земельного участка,
которьй передан в аренду, в гривнах»;

- розділ 2. «Плата за землю»
доповнити новим пунктом 2.2. наступного
змісту: « 2.2. Арендная плата платится за
базовий налоговый (отчетный) период,
которьй равен календарному месяцу, в
денежной безналичной форме ежемесячно
на протяжении 30 календарних дней,
следующих за последним календарним
днем отчетного (налогового) месяца»;

- розділ 2 «Плата за землю»
доповнити новим пунктом 2.3. наступного
змісту: « 2.3. В случае изменения
нормативной денежной оценки
земельного участка на протяжении срока
действия договора, пропорционально
изменяется и размер арендной платы без
внесення изменений в договор. Об
изменении нормативной денежной оценки
земель г. Луганска Арендодатель
письменно сообщает Арендатору или
публикует об этом объявление в местных
средствах массовой информации»;

- абзац 11 п.п. б) пункту 3.2. розділу 3.
«Права и обязанности сторон» викласти
в новій редакції: «Своевременно
вносить обусловленную договором плату
за землю. За несвоевременное внесение
арендной платы за землю взыскивается
пеня в размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

Позивачі обґрунтовують позовні вимоги
необхідністю приведення договору у
відповідність до вимог діючого
законодавства, а саме істотних умов
договору - розміру орендної плати.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
вирішення питань регулювання
земельних відносин є виключно
компетенцією місцевої ради (позивача
по справі).

Відповідач позовні вимоги не оспорив,
доказів, які б спростовували доводи
позивача, суду не подав.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників позивачів,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково за таких підстав:

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду
землі» зміна умов договору оренди
землі здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» від 03.06.2008 № 309-УІ, внесені
зміни до частин четвертої та п'ятої
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», а саме, було встановлено, що
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

Попередня редакція наведеної статті
Закону визначала, що річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може бути
меншою за розмір земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю», та перевищувати 10
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

З 01.01.2011 зазначені частини
четверта та п'ята статті 21 Закону
України «Про оренду землі» виключені в
зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України (Закон України від
02.12.2010 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України), який діє з 01.01.2011 і має
аналогічні положення закріплені у ст.
288 Податкового кодексу України.

Разом з цим, пунктом 2.1. договору
встановлено орендну плату у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 2, що
не відповідає вимогам вищевказаного
законодавства, так як річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку.

У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 632 ЦК
України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно п. 3.1. договору оренди щодо
якого заявлено позовні вимоги
виконавчий комітет Луганської міської
ради має право, в тому числі, вносити
зміни та доповнення до договору при
зміні чинного законодавства.

У абз. 4 п. 2.19 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», від 17.05.2011 № 6, зазначено, що
статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору.

За таких обставин, позовні вимоги про
викладення п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції: « 2.1. Годовая
арендная плата устанавливается в
размере 3 процентов от нормативной
денежной оценки земельного участка,
который передан в аренду, в гривнах»,
підлягають задоволенню в зв'язку з їх
законністю та обґрунтованістю.

Вимоги про доповнення розділу 2 «Плата
за землю» договору новим пунктом 2.2.
щодо строків внесення орендної плати
обґрунтовуються позивачами
положеннями ст. 287 Податкового кодексу,
якою встановлено запропонований
позивачами порядок внесення орендної
плати за землю.

Згідно п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу
України податкове зобов'язання щодо
плати за землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

За таких обставин, вимоги про
доповнення розділу 2 «Плата за землю»
договору новим пунктом 2.2. наступного
змісту:

« 2.2. Арендная плата платится за базовий
налоговый (отчетный) период, которьй
равен календарному месяцу, в денежной
безналичной форме ежемесячно на
протяжении 30 календарних дней,
следующих за последним календарним
днем отчетного (налогового) месяца»,
підлягають задоволенню в зв'язку з їх
законністю та обґрунтованістю.

Вимоги про викладення в новій
редакції абзацу 11 п.п. б) пункту 3.2.
розділу 3. «Права и обязанности сторон»
вказаного договору, які стосуються
відповідальності землекористувача за
несвоєчасне внесення орендної плати,
обґрунтовуються положеннями ст. 129
Податкового кодексу України, якою
встановлена інша відповідальність ніж
передбачена договором.

За таких обставин, вимоги про
викладення абзацу 11 п.п. б) пункту 3.2.
розділу 3. «Права и обязанности сторон»
в новій редакції: «Своевременно
вносить обусловленную договором плату
за землю. За несвоевременное внесение
арендной платы за землю взыскивается
пеня в размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки», підлягають
задоволенню в зв'язку з їх законністю
та обґрунтованістю.

За таких обставин, позовні вимоги про
внесення змін до вищевказаного
договору оренди землі підлягають
задоволенню.

Вимоги про доповнення договору новим
пунктом 2.3. не підлягають задоволенню
за таких підстав:

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду
землі» та ч. 1 ст. 561 Цивільного кодексу
України зміна умов договору оренди
землі здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 561 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 ЦК України встановлено
наступне:

1. У разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Позивач не обґрунтував та не
довів суду наявності існування
одночасно вищевказаних умов.

За таких обставин, у задоволенні
вимог про доповнення договору новим
пунктом 2.3. слід відмовити в зв'язку з їх
необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати (судовий збір) в
сумі 913,50 грн. (пропорційно розміру
задоволених позовних вимог)
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Внести змінити до договору на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
05.07.1995 (державна реєстрація від 08.07.1995 за
№ 917), який укладений між виконавчим
комітетом Луганської міської ради (м.
Луганськ) та Сєвєродонецьким
колективним підприємством - 52
«Термоізоляція» (м. Сєвєродонецьк
Луганської області), зокрема:

- викласти п. 2.1. розділу 2. «Плата за
землю» в новій редакції:

« 2.1. Годовая арендная плата
устанавливается в размере 3 процентов
от нормативной денежной оценки
земельного участка, которьй передан в
аренду, в гривнах»;

- розділ 2. «Плата за землю»
доповнити новим пунктом 2.2. наступного
змісту:

« 2.2. Арендная плата платится за базовий
налоговый (отчетный) период, которьй
равен календарному месяцу, в денежной
безналичной форме ежемесячно на
протяжении 30 календарних дней,
следующих за последним календарним
днем отчетного (налогового) месяца»;

- абзац 11 п.п. б) пункту 3.2. розділу 3.
«Права и обязанности сторон» викласти
в новій редакції:

«Своевременно вносить обусловленную
договором плату за землю. За
несвоевременное внесение арендной
платы за землю взыскивается пеня в
размере пени, предусмотренной
действующим законодательством, за
несвоевременную уплату земельного
налога от неуплаченной суммы за каждый
день просрочки».

3. Стягнути з колективного
підприємства №52 «Термоізоляція», м.
Сєвєродонецьк Луганської області, вул.
Пивоварова, 1-в, ідентифікаційний код
01414956, на користь Луганської міської
ради, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 14,
ідентифікаційний код 26070794, судовий
збір в сумі 913,50 грн., наказ видати.

4. В решті позову відмовити.

20 травня 2014 р. було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 26
травня 2014 р. і може бути оскаржене
протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
В.В.
Корнієнко