КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа№ 910/23542/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

за участю представників:

від позивача: Поворозник І.В. - за дов.

від відповідача: Кравчик С.М. - за дов.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго»

на рішення Господарського суду
міста Києва від 03.02.2014

у справі № 910/23542/13 (суддя
Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»

до Комунального
підприємства «Ріко» виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Станхем Плюс»

про стягнення 57 447,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (далі, позивач або ПАТ
«Київенерго») звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Комунального
підприємства «Ріко» виконавчого
органу Київради (Київської міської
державної адміністрації) (далі,
відповідач або КП «Ріко») про стягнення
57 447,08 грн. заборгованості за споживання
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем Правил
користування електричною енергією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
уповноваженими особами позивача в ході
проведення перевірки було виявлено
факт порушення відповідачем Правил
користування електричною енергією, а
саме: самовільне підключення
електроустановок
струмоприймачів/проводів до
електричної мережі ПАТ «Київенерго» з
метою безоблікового споживання
електроенергії, розташованих за
адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3,
тобто, без дозволу, без оплати та без
укладання договору з
енергопостачальною організацією.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.01.2014 до участі у справі
залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю «Станхем Плюс» у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача (далі, третя особа).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що
матеріали справи не містять жодних
доказів на підтвердження викладених в
актах про порушення ПКЕЕ відомостей, що
відповідач є споживачем
електроенергії в нежитлових
приміщеннях (тимчасових) спорудах за
адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3,
та/або, що саме він здійснив самовільне
підключення до електричних мереж
позивача та доказів того, що відповідач
є власником вказаних нежитлових
приміщень.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, відповідно до
якої просить скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
03.02.2014 у справі № 910/23542/13 та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки при
розгляді справи судом порушено
загальні принципи судочинства, а
рішення прийняте без належного
з'ясування та обговорення усіх
обставин справи, у зв'язку з чим і
підлягає скасуванню.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
позивача у справі № 910/23542/13 було
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Михальській Ю.Б.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 для розгляду апеляційної скарги
у справі № 910/23542/13 сформовано колегію
суддів у складі головуючого судді
Михальської Ю.Б., суддів: Отрюха Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014
апеляційну скаргу позивача прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 24.04.2014.

16.04.2014 представник відповідача подав
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просив
залишити рішення Господарського суду
міста Києва від 03.02.2014 у справі №
910/23542/13 без змін, а апеляційну скаргу
позивача без задоволення.

У своєму відзиві відповідач наголосив
на тому, що не є власником спірних
тимчасових споруд, а довідка про
функціональне призначення тимчасової
споруди не є правовстановлюючим
документом та не підтверджує право
власності відповідача на спірні
споруди. Окрім того, відповідач
зазначив, що саме третя особа здійснила
самовільне підключення тимчасових
споруд до електромереж позивача, та,
відповідно, порушила вимоги Закону
України «Про електроенергетику», що
спростовує факт наявності у діях
відповідача будь-якої вини.

У судовому засіданні 24.04.2014 представник
позивача підтримав доводи, викладені
ним у апеляційній скарзі, просив її
задовольнити, рішення суду скасувати, а
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив суд у задоволенні
апеляційної скарги позивача відмовити,
а рішення суду про відмову у
задоволенні позову залишити без змін.

Представник третьої особи письмового
відзиву на апеляційну скаргу не надав,
у судовому засіданні, призначеному на
24.04.2014, проти її задоволення
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні 24.04.2014 колегією
суддів було оголошено перерву до 20.05.2014.

У судове засідання, призначене на
20.05.2014, представник третьої особи не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення третьої особи про дату,
час і місце проведення судового
засідання по розгляду апеляційної
скарги, а саме розписка про день та час
розгляду справи № 910/23542/13, колегія
суддів вважає можливим продовжувати
розгляд справи у відсутності
представника третьої особи.

Розглянувши у судових засіданнях
апеляційну скаргу та відзив на неї,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, судова колегія встановила
наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про електроенергетику», споживання
енергії можливе на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно технічних документів
та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування
електричною енергією, затверджених
Постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 № 28 (далі, ПКЕЕ),
договір на постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Статтею 27 Закону України «Про
електроенергетику» визначено
відповідальність за порушення
законодавства про електроенергетику.
Зокрема, до правопорушень в
електроенергетиці відносять: крадіжку
електричної і теплової енергії та
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Крім того, відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ
визначено, що у разі виявлення під час
контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень ПКЕЕ або умов
договору на місці виявлення порушення
у присутності представника споживача
оформляється акт порушень ПКЕЕ.

Відповідно до пункту 6.42 ПКЕЕ на
підставі Актів уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення ПКЕЕ визначаються обсяг
недорахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу, разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недорахованої електричної енергії
та/або збитків.

Як вбачається із матеріалів справи,
уповноваженими представниками ПАТ
«Київенерго» проведено перевірку
дотримання ПКЕЕ за адресами: АДРЕСА_1;
АДРЕСА_2; АДРЕСА_3, за результатами якої
виявлено факт порушення КП «Ріко» ПКЕЕ,
що виявилось у самовільному
підключенні електроустановок
приймачів/проводів до електричних
мереж позивача без дозволу, без оплати
та без укладення договору про
постачання електричної енергії.

За результатами проведеної перевірки
складено Акти про порушення № 21589
від 16.06.2013 (том 1, а.с. 27), № 21590 від 26.06.2013
(том 1, а.с. 39), № 21584 від 01.07.2013 (том 1, а.с. 15)
(далі, Акти).

Зазначені Акти були складені позивачем
у присутності представника
відповідача Кушнірова В.О. Представник
відповідача від підписання Актів
відмовився.

У зв'язку з результатами перевірок та
виявленими порушеннями, позивачем було
проведено засідання комісії з розгляду
актів про порушення ПКЕЕ, що
супроводжувались веденням протоколів:
№ 1061 від 10.07.2013 (том 1, а.с. 19), № 1063 від
10.07.2013 (том 1, а.с. 31) та № 1062 від 10.07.2013 (том
1, а.с. 43) (далі, Протоколи).

За наслідками засідання комісією
позивача вирішено провести
нарахування на підставі пункту 2.6 та за
формулою пункту 2.7 Методики визначення
обсягу вартості електричної енергії,
не облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією (затверджена
постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562,
зареєстрована в Мінюсті 04.07.2006 за №
782/12656). Так, за розрахунками позивача її
вартість складає:

- згідно акта № 21584 нараховано 19 160,88 грн.
за період з 02.07.2012 по 01.07.2013;

- згідно акта № 21589 нараховано 19 143,10 грн.
за період з 27.06.2012 по 26.06.2013;

- згідно акта № 21590 нараховано 19 143,10 грн.
за період з 27.06.2012 по 27.06.2013.

Загальна сума здійснених позивачем
нарахувань становить 57 447,08 грн.

Цінними листами з описом вкладення на
адресу Комунального підприємства
«Ріко» направлено копії Актів,
Протоколи засідань комісії з розгляду
Актів, а також рахунки до сплати
нарахування на підставі Актів (том 1,
а.с. 24-27; 36-38; 48-50).

Відповідно до пункту 6.43 ПКЕЕ, споживач
зобов'язаний оплатити розрахункові
документи на недораховану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка.

Оскільки КП «Ріко» рішення комісії з
розгляду актів про порушення не
оскаржено, у належні строки не оплачено
рахунки за самовільно спожиту
електричну енергію, Публічне
акціонерне товариство «Київенерго»
звернулось із позовом за захистом
свого порушеного права до суду про
стягнення з відповідача 57 447,08 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач
зазначав, що він не був фактичним
споживачем електроенергії у спірних
нежилих приміщеннях за адресами:
АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3, оскільки, за
договорами № 375/04 СМ-2013 від 01.04.2013 (том 1,
а.с. 73-76), № 423/04 СМ-2013 (том 1, а.с. 81-84), № 374/04
СМ-2013 (том 1, а.с. 89-92) вказане майно
передав в оренду ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8
та ФОП ОСОБА_7 відповідно. Останніми
нежилі приміщення за адресами: АДРЕСА_1;
АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 були передані в
суборенду Товариству з обмеженою
відповідальністю «Станхем плюс» за
Договорами суборенди № 01/06 від 03.06.2013
(том 1, а.с. 77-80), № 24/06 від 24.06.2013 (том 1, а.с.
85-87) та № 02/06 від 03.06.2013, а відтак,
відповідальність за порушення ПКЕЕ
слід покласти на суборендаря, як
користувача спірними приміщеннями.

Приймаючи рішення у справі, місцевий
господарський суд дійшов висновку, що
позивачем не доведено, що порушення,
зазначені в Актах про порушення ПКЕЕ,
допущені відповідачем, отже не
доведено наявності у відповідача вини
та обов'язку оплатити кошти за фактичне
користування електроенергією, що стало
підставою для відмови у задоволені
позову.

У апеляційній скарзі позивач вказує на
невірне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права,
зокрема, статті 319 Цивільного кодексу
України, у зв'язку з чим суд дійшов
помилкового висновку про відсутність у
відповідача вини за самовільно спожиту
електроенергію на загальну суму 57 447,08
грн. За поясненнями скаржника,
господарським судом не враховано, що
саме відповідач являється власником
спірних приміщень, в яких виявлено
самовільне підключення
електроустановок до електричної
мережі ПАТ «Київенерго», відтак, має
нести відповідальність за самовільне
підключення та споживання електричної
енергії.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції, а
доводи позивача, викладені у
апеляційній скарзі, вважає
обгрунтованими з наступних мотивів.

Згідно наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 21.10.2011 № 244 «Про
затвердження Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності» тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціального-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до частини 2 статті 218
Господарського кодексу України вина
суб'єкта підприємницької діяльності у
порушенні правил здійснення
господарської діяльності
презюмується, а отже, відповідач
повинен довести вжиття ним усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ споживач
електричної енергії - це юридична або
фізична особа, що використовує
електричну енергію для забезпечення
потреб власних електроустановок на
підставі договору. А відповідно до
пункту 3.3 ПКЕЕ, відповідальність за
збереження і цілісність розрахункових
засобів обліку електричної енергії та
пломб (відбитків їх тавр) відповідно до
акта про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Так, у матеріалах справи містяться Акт
про опломбування засобів обліку у КП
«Ріко» за адресою: АДРЕСА_2 № 2158911 від
26.06.2013; Акт про опломбування засобів
обліку у КП «Ріко» за адресою: АДРЕСА_3
№ 2159011 від 26.06.2013; Акт про опломбування
засобів обліку у КП «Ріко» за адресою:
АДРЕСА_1. У вказаних актах зазначено, що
пломби, пломбувальний матеріал,
прилади обліку і їх ланцюга прийняті на
збереження споживача (відповідача у
справі).

Слід також зазначити, що відповідно до
рішення Київської міської ради від
28.02.2013 № 97/9154 «Про деякі питання
розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності у місті
Києві» власників (користувачів)
тимчасових споруд, що здійснювали
підприємницьку діяльність в
тимчасових спорудах у 2012 році
відповідно до рішення Київської
міської ради від 26.01.2012 № 2/7339 «Про деякі
питання здійснення підприємницької
діяльності в тимчасових спорудах» (том
1, а.с. 138-142), серед яких КП «Ріко», та
мають намір продовжити свою
підприємницьку діяльність у 2013 році,
подають до міського дозвільного центру
у термін до 01.07.2013 оригінал довідки про
функціональне призначення тимчасової
споруди, виданої у 2012 році, та документи
для укладення договору про сплату
пайової участі (внеску) за 2013 рік і
документи про сплату пайової участі
(внеску) за 2013 рік до 11.07.2013 відповідно
до рішення Київської міської ради від
24.02.2011 № 56/5443 «Про затвердження Порядку
визначення обсягів пайової участі
(внеску) власників тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності, засобів
пересувної дрібно роздрібної
торговельної мережі в утриманні
об'єктів м. Києва та внесення змін до
деяких рішень Київської міської ради».

Згідно додатку до рішення Київської
міської ради від 28.02.2013 № 97/9154
КП «Ріко» є власником (користувачем)
спірних тимчасових споруд, з якими у 2012
році відповідно до рішення Київської
міської ради від 26.01.2012 № 2/7339 «Про деякі
питання здійснення підприємницької
діяльності в тимчасових спорудах» (із
змінами і доповненнями) укладено
договори про сплату пайової участі
(внеску).

Також, у матеріалах справи містяться
довідки про функціональне призначення
тимчасових споруд № 624-01/39 від 28.04.2012
(том 1, а.с. 30), № 633-01/39 від 28.04.2012 (том 1,
а.с. 42) та № 50555-01-01/1910 від 09.04.2013.
Дані довідки мають чіткі параметри
(адресу розміщення, площу, тип об'єкту
та час його роботи) та підтверджують, що
за адресою: АДРЕСА_2; АДРЕСА_1
знаходиться суб'єкт господарювання -
Комунальне підприємство «Ріко».

Отже, враховуючи специфіку таких
об'єктів, як тимчасові споруди для
провадження підприємницької
діяльності, єдиним документом, що може
підтвердити право власності на
тимчасову споруду є довідка про
функціональне призначення тимчасової
споруди та договір про сплату пайової
участі, адже саме на підставі цих
документів відповідач отримав право
володіти, користуватись та
розпоряджатись тимчасовою спорудою.

З огляду на вищевикладене, матеріали
справи свідчать про те, що власником
спірних тимчасових споруд, що
знаходяться за адресами: АДРЕСА_2;
АДРЕСА_1 являється саме КП «Ріко».

Згідно з пунктом 1.3 Правил постачання
електричної енергії для забезпечення
потреб електроустановки здійснюється
на підставі договору про постачання
електричної енергії, що укладається
між власником цієї електроустановки
(уповноваженою власником особою) та
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом, або договору про
купівлю-продаж електричної енергії, що
укладається між власником цієї
електроустановки (уповноваженою
власником особою) та постачальником
електричної енергії за нерегульованим
тарифом.

Втім, з матеріалів справи вбачається,
що договори на постачання електричної
енергії між ПАТ «Київенерго» та КП
«Ріко» не укладалися. Водночас, як
зазначає відповідач, відповідно до
умов пунктів 3.2., 4.1.3. договорів оренди №
375/04 СМ-2013 від 01.04.2013, № 423/04 СМ-2013,
№ 374/04 СМ-2013 від 01.04.2014 орендарі були
зобов'язані укласти з відповідними
службами (постачальником комунальних
послуг) окремі договори для
забезпечення експлуатації об'єкта
оренди за призначенням. Також, згідно
пунктів 4.1.10. договорів суборенди № 01/06
від 03.06.2013, № 24/06 від 24.06.2013 та № 02/06
від 03.06.2013 обов'язок підключити об'єкти
оренди до мереж Київенерго та
Київводоканал, тощо був покладений на
третю особу. З огляду на це, відповідач
стверджує, що оскільки на момент
проведення перевірки ПАТ «Київенерго»
спірні об'єкти знаходились в
користуванні третьої особи, обов'язок
щодо підключення до електромережі був
покладений на суборендаря, а тому у
діях КП «Ріко» повністю відсутня вина у
порушенні ПКЕЕ.

Утім, колегія суддів не приймає такі
доводи відповідача до уваги і відхиляє
їх з огляду на наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що між ПАТ «Київенерго» та орендарями і
суборендарем спірних нежилих
приміщень договори про підключення до
електричної мережі «Київенерго» не
укладались. Водночас, колегія суддів
зазначає, що факт виконання або
невиконання орендарями за договорами
оренди та суборендарем за договорами
суборенди своїх зобов'язань стосується
лише взаємовідносин орендодавців з
орендарями та суборендарем та не
впливає на взаємовідносини позивача та
відповідача у справі.

Поруч з цим, як уже встановлено судом
вище, власником спірних тимчасових
споруд є відповідач.

Відповідно до частини 4 статті 319
Цивільного кодексу України, власність
зобов'язує (рівно, як і зобов'язують
інші речові права щодо майна, як це має
місце у даному випадку).

Статтею 322 Цивільного кодексу України
визначено, що власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом (норми даної статті
поширюються не лише на власника, а й на
особу, яка наділена майновими правами
щодо нього у найбільшому обсязі).

Отже, з сукупного аналізу змісту
вищевказаних норм вбачається, що для
донарахування споживачу суми
електроенергії, визначальним є факт
порушення ПКЕЕ з боку особи, яка
вчинила правопорушення. Якщо ж таку
особу встановити неможливо, то
відповідає власник майна. Таким чином,
саме відповідач є особою,
відповідальною за порушення Правил
користування електричною енергією, а
саме: самовільне підключення
електроустановок
струмоприймачів/проводів до
електричної мережі ПАТ «Київенерго» з
метою безоблікового споживання
електроенергії, розташованих за
адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3,
тобто, без дозволу, без оплати та без
укладання договору з
енергопостачальною організацією,
оскільки саме на нього законом
покладено обов'язок щодо утримання
належного йому майна.

Крім того, колегія суддів наголошує на
тому, що наявні у матеріалах справи
пояснення третьої особи, у яких остання
зазначає про самовільне підключення
саме Товариства з обмеженою
відповідальністю «Станхем плюс» до
електромережі позивача, не є
безумовним підтвердженням даної
обставини, оскільки не підтверджується
належними доказами та не спростовує
висновків, що містяться в Актах про
порушення, складених позивачем.

Посилання відповідача на договори
позички від 28.03.2013, згідно яких
відповідач набув спірні тимчасові
споруди у тимчасове користування від
ТОВ «Феодора» та ФОП ОСОБА_9 (том 1, а.с.
116-127) як на підставу для відмови у
задоволенні позову не приймаються
колегією суддів до уваги, оскільки
матеріали справи не містять жодних
належних доказів на підтвердження
того, що ТОВ «Федора» та ФОП ОСОБА_9 є
власниками спірних тимчасових споруд.
Водночас, колегія суддів вкотре
наголошує на тому, що довідки про
функціональне призначення тимчасових
споруд та договори про сплату пайової
участі були оформлені та укладалися
саме з відповідачем - КП «Ріко».

Отже, приймаючи до уваги, що споживання
електроенергії з порушенням ПКЕЕ
доведено представленими в матеріалах
справи Актами, рішеннями комісії по
розгляду актів порушення, які складено
з дотриманням вимог встановлених ПКЕЕ,
а нарахування проведені у
відповідності до «Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією»,
затвердженої постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 04.05.2006 № 562, колегія суддів
визнає правомірними та обґрунтованими
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача 57 447,08 грн. заборгованості
за самовільно спожиту електроенергію у
спірних тимчасових спорудах.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» обґрунтованою та такою,
що підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції у даній справі
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 у справі
№ 910/23542/13 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 у справі №
910/23542/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» до
Комунального підприємства «Ріко»
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) про
стягнення заборгованості за
самовільно спожиту електроенергію на
загальну суму 57 447,08 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
«Ріко» виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) (04050, м. Київ,
Шевченківський район, вулиця Артема, 79;
) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; ) 57 447 (п'ятдесят сім тисяч
чотириста сорок сім) гривень 08 копійок
заборгованості за самовільно спожиту
електроенергію. Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства
«Ріко» виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) (04050, місто Київ,
Шевченківський район, вулиця Артема, 79;
) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; ) 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять) гривень 50 копійок судового
збору за подання до суду позовної
заяви. Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства
«Ріко» виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації) (04050, місто Київ,
Шевченківський район, вулиця Артема, 79;
) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; ) 913 (дев'ятсот тринадцять)
гривень 50 копійок судового збору за
подання до суду апеляційної скарги.
Видати наказ.

Видачу наказів доручити
Господарському суду міста Києва
відповідно до норм процесуального
законодавства.

Матеріали справи № 910/23542/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко