ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.14р. Справа № 904/2406/14

За позовом Прокурора міста Тернівка в
інтересах держави в особі Тернівської
міської ради Дніпропетровської
області в особі позивача Комунального
підприємства "Тернівське житлово -
комунальне підприємство" м. Тернівка,
Дніпропетровської області

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м.
Тернівка, Дніпропетровської області

про стягнення 6 491, 99 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

Прокурор: Пономаренко А.Є.

від позивача:Андріященко О.М. -
представник КП "Тернівське житлово -
комунальне підприємство" - (дов. № 2 від
08.01.2014 року)

від відповідача : ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор міста Тернівка в інтересах
держави в особі Тернівської міської
ради Дніпропетровської області в особі
позивача Комунального підприємства
"Тернівське житлово - комунальне
підприємство" звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором оренди
нерухомого комунального майна
територіальної громади АДРЕСА_1 від
31.05.2011 року в розмірі 6 491,99 грн., з яких: 5
959,70 грн. основний борг, 391,81 грн. пеня, 85,40
грн. 3 % річних та 55,08 грн. інфляційні
втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем умов
договору оренди нерухомого
комунального майна територіальної
громади АДРЕСА_1 від 31.05.2011 року щодо
своєчасної оплати орендних платежів.

04.02.2014 року представник позивача надав
письмові пояснення, в яких зазначає, що
період нарахування заборгованості з
орендної плати - з 15.09.2012 року по 15.09.2013
року.

Відповідач відзив на позов не надав,
тому відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 26.05.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2011 року між Територіальною громадою
міста Тернівка в особі Тернівської
міської ради (орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) був
укладений договір оренди нерухомого
комунального майна територіальної
громади АДРЕСА_1 (а.с.23).

Відповідно до пункту 1.1 договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
комунальне майно - асфальтований
майданчик, площею 701,96 кв.м., розміщений
на території парку культури та
відпочинку за адресою: м. Тенівка
вулиця Ігора Петрова, що перебуває на
балансі КП "Тернівське
житлово-комунальне підприємство" ).

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар
вступає у строкове платне користування
майном у термін, вказаний у договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами цього договору акта
приймання-передачі майна.

Відповідно до акту приймання-передачі
від 01.06.2011 року (а.с.25) відповідачу було
передано об'єкт оренди, зазначений в
п.п. 1.1 договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна, що
є власністю територіальної громади м.
Тернівка, затчердженою рішенням
Тернівської міської ради від 28.01.2009
року № 736-ХХХХІ/V і становить без ПДВ за
перший (базовий) місяць оренди - червень
2011 року - 1 260,90 грн.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за поточний місяць починаючи з травня
2011 року.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Частинами 1 та 2 статті 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" встановлено, що орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються органами, уповноваженими
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим (для об'єктів, що належать
Автономній Республіці Крим), та
органами місцевого самоврядування (для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.

Цей договір діє з 01.06.2011 року до 30.09.2013
року (пункт 10.1 договору).

Орендар повернув балансоутримувачу
об'єкт оренди, що підтверджується актом
приймання-передавання (повернення
орендованого майна) від 30.09.2013 року.

Позивач вимагає стягнути
заборгованість за період червень -
вересень 2013 року у сумі 5 959,70 грн.

Доказів щодо оплати заборгованості за
вказаний період відповідачем не
надано.

Отже, факт невиконання відповідачем
зобов'язань за договором щодо
своєчасної оплати орендних платежів за
фактичне користування об'єктом оренди
матеріалами справи встановлено, що і є
причиною виникнення спору.

Відповідно до частини 1 статті 283
Господарського кодексу України, що
кореспондується зі ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (пункт 1
статті 193 Господарського кодексу
України).

Обов'язок щодо своєчасного внесення
орендної плати орендарем передбачено
частиною 3 статті 18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", частиною 5 статті 762 Цивільного
кодексу України, частиною 3 статті 285
Господарського кодексу України.

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності (частина 1
статті 286 Господарського кодексу
України).

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати за
період червень-вересень 2013 року у
розмірі 5 959,70 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України
зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, яке
боржник має передати кредиторові у
випадку порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до пункту 3.8 договору за
несвоєчасне або не в повному обсязі
перераховану орендну плату стягується
пеня і розмірі подвійної ставки НБУ,
діючої на дату нарахування пені від
суми заборгованості з урахуванням
індексації за кожний день прострочення
включаючи день оплати.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання по орендній платі за
червень 2013 року у сумі 1 493,28 грн.,
позивачем нараховано пеню за період з
11.07.2013 року по 18.02.2014 року у сумі 126,54 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.33),
судом встановлено, що позивачем не
вірно визначено період нарахування
пені, оскільки нарахування пені
відповідно до ч. 6 статті 232 Цивільного
кодексу України мало бути припинено
09.01.2014 року. Тому, сума пені, яка
підлягає задоволенню за вказаний
період становить 98,68 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання по орендній платі за
липень 2013 року у сумі 1 493,28 грн.,
позивачем нараховано пеню за період з
11.08.2013 року по 18.02.2014 року у сумі 108,95 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.33),
судом встановлено, що позивачем не
вірно визначено період нарахування
пені, оскільки нарахування пені
відповідно до ч. 6 статті 232 Цивільного
кодексу України мало бути припинено
09.02.2014 року. Тому, сума пені, яка
підлягає задоволенню за вказаний
період становить 97,41 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання по орендній платі за
серпень 2013 року у сумі 1 491,79 грн.,
позивачем нараховано пеню за період з
11.09.2013 року по 18.02.2014 року у сумі 86,46 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.33),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені у
розмірі 86,46 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання по орендній платі за
вересень 2013 року у сумі 1 481,35 грн.,
позивачем нараховано пеню за період з
11.10.2013 року по 18.02.2014 року у сумі 69,86 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.34),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені у
розмірі 69,86 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Таким чином, сума пеня, яка підлягає
задоволенню становить 352,41 грн. (98,68 + 97,41
+ 86,46 + 69,86).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем нараховано 3 % річних за
період з 11.07.2013 року по 18.02.2014 року у сумі
85,40 грн. та інфляційні втрати за період
з 11.07.2013 року по 31.01.2014 року у сумі 55,08
грн.

Перевіривши розрахунки позивача, судом
встановлено, що вимоги позивача щодо
стягнення 3 % річних у сумі 85,40 грн. та
інфляційні втрати у сумі 55,08 грн. є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається при
частковому задоволенні позову на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору, що
підлягає стягнення з відповідача
становить 1 815,91 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 (51500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Тернівське житлово -
комунальне підприємство" (51502,
Дніпропетровська область, м. Тернівка,
вул. Маяковського, 29; ідентифікаційний
код 31657751) заборгованість з орендної
плати у розмірі 5 959,70 грн., пеню у
розмірі 352,41 грн., 3 % річних у розмірі 85,40
грн., інфляційні втрати у розмірі 55,08
грн. та судовий збір у розмірі 1 815,91 грн.,
про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя Я.С. Золотарьова