КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа№ 21/51

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання:
Шалівському В.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР"

на рішення господарського суду м. Києва
від 03.12.2013р.

у справі № 21/51 (головуючий суддя
Гулевець О.В., судді: Любченко М.О.,
Стасюк С.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства ,,Банк Форум"

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР"

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Лоджистік Сервіс"

3) Відкритого акціонерного товариства
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно"

про стягнення 23 164 360,24 грн.

за зустрічним позовом Відкритого
акціонерного товариства
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно"

до Публічного акціонерного товариства
,,Банк Форум"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача за зустрічним позовом - Фонд
державного майна України

про визнання недійсним договору
застави

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство ,,Банк
Форум" (позивач за первісним позовом)
звернулось в господарський суд міста
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю ,,Торговий
дім ,,АЛЬТАІР" (далі - відповідач 1 за
первісним позовом) про стягнення 23 164
360,24 грн. заборгованості за кредитним
договором № 42/06/00-KL від 24.02.2006р. (згідно
до заяви про збільшення розміру
позовних вимог, т.3, а.с. 91 - 94).

Крім того, позивачем за первісним
позовом заявлено вимоги в рахунок
погашення заборгованості відповідача 1
звернути стягнення на предмет застави
за договором застави від 24.02.2006р.,
укладеного між ПАТ ,,Банк Форум" та ТОВ
,,Лоджистік Сервіс", а саме на наступні
основні засоби, що належать ТОВ
,,Лоджистік Сервіс":

- фільтрувальна станція -
інвентарний номер 955 (1 шт.);

- стрічкові машини - інвентарний
номер 958-961 (4 шт.);

- тази (2350 шт.);

- ротори (360 шт.);

- котельна установка (1 шт.).

Визначити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України ,,Про виконавче провадження";
встановити, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 3 653 569
грн.; задовольнити за рахунок предмету
застави грошові вимоги ПАТ ,,Банк Форум"
до ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" за
кредитним договором в сумі 23 164 360,24 грн.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ ,,Банк
Форум" звернути стягнення на предмет
застави за договором застави від
21.08.2007р., укладеного між ПАТ ,,Банк Форум"
та ТОВ ,,Лоджистік Сервіс", а саме на
наступні основні засоби, що належать
ТОВ ,,Лоджистік Сервіс":

- пневмопрядильні машини (2 шт.).

Визначити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України ,,Про виконавче провадження";
встановити, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 5 938 956,00
грн.; задовольнити за рахунок предмету
застави грошові вимоги ПАТ ,,Банк Форум"
до ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" за
кредитним договором в сумі 23 164 360,24 грн.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ ,,Банк
Форум" звернути стягнення на предмет
застави за договором застави від
21.08.2007р., укладеного між ПАТ ,,Банк Форум"
та ВАТ ,,Тернопільське об'єднання
,,Текстерно", а саме на наступні товари в
обороті, що належать ВАТ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно":

- пряжа в незавершеному виробництві (67
200,50 кг.);

- тканини в незавершеному виробництві
(рахунок 231) (78 052,80 кг.);

- тканини (рахунок 26) (1 565 220,00 м.п.).

Визначити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України ,,Про виконавче провадження";
встановити що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 6 556 140,00
грн.; задовольнити за рахунок предмету
застави грошові вимоги ПАТ ,,Банк Форум"
до ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" за
кредитним договором сумі 23 164 360,24 грн.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ ,,Банк
Форум" звернути стягнення на предмет
застави за договором застави від
21.08.2007р., укладеним між ПАТ ,,Банк Форум"
та ВАТ ,,Тернопільське об'єднання
,,Текстерно", а саме на наступні товари в
обороті, що належать ВАТ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно":

- бязь арт. 116 н/б (95) (63 921,60 м.п.);

- бязь арт. 124 наб. г/к (25 000,00 м.п.);

- бязь арт. 135 н/б (120) (8 888,70 м.п.);

- бязь арт. 135 наб. (180 955,10 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. (108 659,40 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. (190 500,00 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. (795 000,00 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. Ціммер (49 880,30 м.п.);

- бязь БН 142*240 МЕРС (10 000,00 м.п.);

- бязь БВ 142*240 МЕРС (283,50 м.п.);

- ситець арт. 36 (95) наб. (22 017,30 м.п.).

Визначити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України ,,Про виконавче провадження";
встановити, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 6 563 758,00
грн.; задовольнити за рахунок предмету
застави грошові вимоги ПАТ ,,Банк Форум"
до ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" за
кредитним договором в сумі 23 164 360,24 грн.

Стягнути з ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР",
ТОВ ,,Лоджистік Сервіс" та з ВАТ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно",
як з солідарних боржників, на користь
ПАТ ,,Банк ,,Форум" витрати по сплаті
судового збору 56 460,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09.02.2012р. у справі № 21/51 прийнято до
розгляду з первісним позовом
зустрічний позов Відкритого
акціонерного товариства
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно"
до Публічного акціонерного товариства
,,Банк ,,Форум" про визнання недійсним
договору застави від 21.08.2007р.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.03.12р. залучено до участі у
розгляді справи в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача за
зустрічним позовом Фонд державного
майна України.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 12.06.2012р. у справі № 21/51 первісний
позов задоволено частково. Стягнуто з
ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" на користь
ПАТ ,,Банк Форум" 23 164 360,24 грн.
заборгованості, з яких 15 150 000,00 грн. сума
основного боргу, 7 587 576,29 грн. сума
відсотків за користування кредитом та
426 783,95 грн. пеня за прострочення сплати
відсотків.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ ,,Банк
Форум" звернено стягнення на предмет
застави за договором застави від
24.02.2006р., укладеним між ПАТ ,,Банк Форум"
та ТОВ ,,Лоджистік Сервіс", визначено
спосіб реалізації предмету застави
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченому Законом
України ,,Про виконавче провадження" та
встановлено, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 3 653 569,00
грн.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ ,,Банк
Форум" звернено стягнення на предмет
застави за договором застави від
21.08.2007р., укладеним між ПАТ ,,Банк Форум"
та ТОВ ,,Лоджистік Сервіс", визначено
спосіб реалізації предмету застави
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченому Законом
України ,,Про виконавче провадження" та
встановлено, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 5 938 956,00
грн.

В іншій частині первісного позову
відмовлено.

Зустрічний позов ВАТ ,,Тернопільське
об'єднання ,,Текстерно" задоволено. Суд
визнав недійсними два договори застави
від 21.08.2007р., укладених між ПАТ ,,Банк
Форум" та ВАТ ,,Тернопільське об'єднання
,,Текстерно".

Вказане рішення суду залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.03.2013р.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.06.2013р. рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2012р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
20.03.2013р. у справі № 21/51 скасовано в
частині задоволення первісного позову,
а справу в цій частині направлено на
новий розгляд до господарського суду
міста Києва в іншому складі суду. В
іншій частині рішення господарського
суду міста Києва від 12.06.2012р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 20.03.2013р.
залишено без змін.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 03.12.2013р. у справі № 21/51 за
результатами повторного розгляду
справи первісний позов ПАТ ,,Банк Форум"
задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" на користь Публічного
акціонерного товариства ,,Банк Форум" 23
164 360,24 грн. заборгованості, з яких: 15 150
000,00 грн. сума основного боргу, 7 587 576,29
грн. сума відсотків за користування
кредитом, 426 783,95 пеня за прострочення
сплати відсотків.

В рахунок погашення заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" перед Публічним акціонерним
товариством ,,Банк Форум" звернуто
стягнення на предмет застави за
договором застави від 24.02.2006р.,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством ,,Банк Форум" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю ,,Лоджистік Сервіс", а
саме на наступні основні засоби:

- фільтрувальна станція -
інвентарний номер 955 (1 шт.);

- стрічкові машини - інвентарний
номер 958-961 (4 шт.);

- тази (2350 шт.);

- ротори (360 шт.);

- котельна установка (1 шт.).

Визначено спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченому Законом
України ,,Про виконавче провадження" та
встановлено, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 3 653 569,00
грн.

В рахунок погашення заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" перед Публічним акціонерним
товариством ,,Банк Форум" звернуто
стягнення на предмет застави за
договором застави від 21.08.2007р.,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством ,,Банк Форум" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю ,,Лоджистік Сервіс", а
саме на наступні основні засоби:

- пневмопрядильні машини (2 шт.).

Визначено спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченому Законом
України ,,Про виконавче провадження",
встановлено, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 5 938 956,00
грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" на користь Публічного
акціонерного товариства ,,Банк Форум" 28
230,00 грн. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Лоджистік Сервіс" на
користь Публічного акціонерного
товариства ,,Банк Форум" 28 230,00 грн.
судового збору.

В іншій частині первісного позову
відмовлено.

При цьому, позовні вимоги за зустрічним
позовом судом першої інстанції не
розглядались, оскільки Постановою
Вищого господарського суду України від
13.06.2013р. рішення господарського суду
міста Києва від 12.06.2012р. в частині
зустрічного позову залишено без змін.

Мотивуючи своє рішення, суд першої
інстанції послався на умови кредитного
договору та додаткових угод до нього,
умови договорів застави, положення ГК
України і ЦК України, і дійшов висновку
про доведеність позовних вимог по
первісному позову у даній справі та
наявність підстав для його часткового
задоволення.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач 1 подав апеляційну скаргу, у
якій просить рішення господарського
суду м. Києва від 03.12.2013р. у справі № 21/51
скасувати частково, прийняти нове
рішення, яким відмовити повністю в
частині задоволення первісного позову,
а в частині задоволення зустрічного
позову - залишити без змін. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник зазначає, що він не
погоджується з прийнятим рішенням,
оскільки його прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, скаржник зазначає, що
позивачем було неправильно визначено
суму заборгованості по кредитному
договору у сумі 15 150 000,00 грн. та
невірно здійснено розрахунок
процентів за користування кредитними
коштами та пені, оскільки такий
розрахунок повинен здійснюватись
виходячи з суми заборгованості 14 795 000,00
грн. Відповідач вважає, що кошти в сумі
355 000,00 грн. отримані від банку поза
межами кредитного договору, тому
повернення вказаної суми повинно
здійснюватись відповідно до норм глави
83 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013р. у
справі № 21/51 апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" на рішення господарського
суду м. Києва від 03.12.2013р. прийнято до
провадження та призначено розгляд
скарги на 04.02.2014р.

У відзиві на апеляційну скаргу, який
надійшов на адресу суду 03.02.2014р. позивач
зазначає про необґрунтованість
доводів апеляційної скарги, просить
рішення суду залишити без змін.

Ухвалою суду від 04.02.2014р. розгляд
апеляційної скарги у справі
№ 21/51 відкладено на 25.02.2014р. в зв'язку з
неявкою представників відповідача 1,
відповідача 2, відповідача 3 та
клопотанням відповідача 1 про
відкладення розгляду справи на
підставі ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 25.02.2014р. справу № 21/51
прийнято до провадження колегією
суддів у складі головуючого судді
Сухового В.Г. (доповідач), суддів
Агрикової О.В., Жук Г.А. на підставі
розпорядження секретаря судової
палати суду від 25.02.2014р.

Ухвалою суду від 25.02.2014р. розгляд
апеляційної скарги у справі
№ 21/51 відкладено на 11.03.2014р. в зв'язку з
неявкою представника відповідача 2 та
клопотанням позивача про відкладення
розгляду справи на підставі ст. 77 ГПК
України.

Ухвалою суду від 11.03.2014р. справу № 21/51
прийнято до провадження колегією
суддів у складі головуючого судді
Сухового В.Г. (доповідач), суддів
Рудченка С.Г., Чорногуза М.Г. на підставі
розпорядження секретаря судової
палати суду від 11.03.2014р.

В судовому засіданні 11.03.2014р. оголошено
перерву до 15.04.2014р.

Ухвалою суду від 15.04.2014р. розгляд
апеляційної скарги у справі
№ 21/51 відкладено на 29.04.2014р. в зв'язку з
неявкою представника третьої особи та
клопотанням позивача про відкладення
розгляду справи на підставі ст. 77 ГПК
України.

Ухвалою суду від 29.04.2014р. справу № 21/51
прийнято до провадження колегією
суддів у складі головуючого судді
Рябухи В.І. (доповідач), суддів
Агрикової О.В., Рудченка С.Г. на підставі
розпорядження секретаря судової
палати суду від 29.04.2014р.

В судовому засіданні 29.04.2014р. оголошено
перерву до 20.05.2014р.

Ухвалою суду від 20.05.2014р. справу № 21/51
прийнято до провадження колегією
суддів у складі головуючого судді
Сухового В.Г. (доповідач), суддів
Агрикової О.В., Рудченка С.Г. на підставі
розпорядження секретаря судової
палати суду від 20.05.2014р.

У судовому засіданні 20.05.2014р.
представник відповідача 1 та третьої
особи підтримали доводи апеляційної
скарги, представник позивача за
первісним позовом заперечила проти
доводів апеляційної скарги,
представник відповідача 2 та
відповідача 3 не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила, про час та
місце розгляду скарги повідомлена
належним чином, про що свідчить
відповідна розписка (т. 7, а.с. 48).

Представник позивача за первісним
позовом, представник відповідача 1 за
первісним позовом та представник
третьої особи не заперечували проти
розгляду скарги за відсутності
представника відповідачів 2 та 3.

При цьому, колегія суддів, враховуючи
належне повідомлення представника
відповідачів 2 та 3, з огляду на
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, вважає за
можливе розглянути справу за наявними
матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, дослідивши наявні у справі
докази, заслухавши пояснення
представника позивача за первісним
позовом, представника відповідача 1 за
первісним позовом, представника
третьої особи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.02.2006р. між Акціонерним комерційним
банком ,,Форум", правонаступником якого
є ПАТ ,,Банк ,,Форум" (далі - банк, позивач
за первісним позовом) та ТОВ ,,Торговий
дім ,,АЛЬТАІР" (далі - позичальник,
відповідач 1 за первісним позовом)
укладено кредитний договір №42/06/00-KL
(далі кредитний договір, т. 1, а.с. 41 - 44),
за умовами якого банк зобов'язався
надати відповідачеві 1 кредитні кошти у
формі кредитної лінії для поповнення
обігових коштів з максимальним лімітом
заборгованості в сумі 8 000 000 грн.

Відповідно до п. 1.2, п. 1.3 кредитного
договору кредитні кошти надаються
строком по 22.02.2007р. За користування
кредитними коштами встановлюється
плата в розмірі 18 процентів річних.

Додатковою угодою від 06.03.2006р. до
кредитного договору сторони дійшли
згоди збільшити ліміт кредитної лінії
по кредитному договору на 4 000 000 грн. до
12 000 000 грн.

09.03.2006р. позивач та відповідач 1 уклали
додаткову угоду до кредитного
договору, якою збільшили ліміт
кредитної лінії по кредитному договору
на 3 150 000 грн. до 15 150 000 грн.

Згідно додаткового договору №3 від
22.02.2007р. до кредитного договору сторони
договору дійшли згоди продовжити строк
користування кредитними коштами на 6
місяців та вказали, що позичальник
(відповідач 1) здійснює повернення
кредитних кошів не пізніше 21.08.2007р. За
користування кредитними коштами
встановлюється плата в розмірі 18,5%
річних (п.3 ).

Додатковим договором від 21.08.2007р.
сторони продовжили строк користування
кредитними коштами по кредитному
договору на 12 місяців та встановили, що
позичальник здійснює повернення
кредитних коштів не пізніше 20.08.2008р.

Згідно з додатковим договором від
20.08.2008р. до кредитного договору позивач
та відповідач 1 погодили викласти п. 1.2
кредитного договору в новій редакції,
якою визначили, що кредитні кошти
надаються строком до 01.11.2008р.

Додатковим договором від 31.10.2008р.
визначено, що кредитні кошти надаються
строком по 20.02.2009р.

Крім того, з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором та додаткових угод до нього,
між банком та Товариством з обмеженою
відповідальністю ,,Лоджистік Сервіс"
були укладені договір застави від
24.02.2006р. та Договір застави від 21.08.2007р.

Відповідно до договору застави від
24.02.2006р. предметом застави за цим
Договором стало наступне майно:

- фільтрувальна станція -
інвентарний номер 955 (1 шт.);

- стрічкові машини - інвентарний
номер 958-961 (4 шт.);

- тази (2350 шт.);

- ротори (360 шт.);

- котельна установка (1 шт.).

Згідно з п. 1.4 договору застави від
24.02.2006р. предмет застави знаходиться на
зберіганні ТОВ ,,Лоджистік Сервіс" за
адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна,
18.

Відповідно до умов вказаного договору
застави від 24.02.2006р., з урахуванням
додаткових угод до нього, ринкова
вартість предмету застави становить 4
997 872,00 грн. Заставна вартість предмету
застави становить 3 653 569,00 грн.

Пунктом 3.4.1 договору застави від
24.02.2006р., з урахуванням внесених змін до
нього додатковою угодою від 07.03.2006р.
позивач за первісним позовом має право
звернути стягнення на предмет застави
відповідно до чинного законодавства
України у разі, коли в момент настання
терміну виконання відповідачем 1 за
первісним позовом зобов'язань,
забезпечених заставою за цим
договором, вони не будуть виконані.

Згідно з договором застави від 21.08.2007р.
предметом застави стало наступне
майно: пневмопрядильні машини (2 шт.).

За умовами договору застави від
21.08.2007р., з урахуванням додаткового
договору до нього від 28.11.2008р. ринкова
вартість предмету застави становить 7
717 941,00 грн. Заставна вартість предмету
застави становить 5 938 956,00 грн.

Згідно з п 3.4.1 договору застави від
21.08.2007р. заставодержатель (позивач за
первісним позовом) має право звернути
стягнення на предмет застави
відповідно до чинного законодавства
України у разі, коли в момент настання
терміну виконання боржником
зобов'язань, забезпечених заставою за
цим договором, вони не будуть виконані.

Також позивач за первісним позовом
просить в рахунок погашення
заборгованості відповідача 1 звернути
стягнення на предмет застави за двома
договорами застави від 21.08.2007р.,
укладеними з ТОВ ,,Тернопільське
об'єднання ,,Текстерно".

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач за первісним позовом надав
відповідачу 1 кредит на суму 15 150 000,00
грн., що підтверджується наступними
доказами:

- меморіальним ордером №130419 від
28.02.2006р. на суму 8 000 000,00 грн.;

- меморіальним ордером №88755 від
20.03.2006р. на суму 1 030 000,00 грн.;

- меморіальним ордером №11079 від
04.04.2006р. на суму 180 000,00 грн.;

- меморіальним ордером №19523 від
05.04.2006р. на суму 2 940 000,00 грн.;

- меморіальним ордером №70533 від
17.05.2006р. на суму 542 393,00 грн.;

- меморіальним ордером №94318 від
22.05.2006р. на суму 476 913,00 грн.;

- меморіальним ордером №112678 від
24.05.2006р. на суму 1 084 009,00 грн.;

- меморіальним ордером №60205 від
13.06.2006р. на суму 59 943,00 грн.;

- меморіальним ордером №99796 від
20.06.2006р. на суму 292 107,76 грн.;

- меморіальним ордером №122494 від
23.06.2006р. на суму 52 779,55 грн.;

- меморіальним ордером №63465 від
13.07.2006р. на суму 120 231,00 грн.;

- меморіальним ордером №76752 від
15.09.2006р. на суму 320 893,00 грн.;

- меморіальним ордером №125940 від
22.12.2006р. на суму 29 490,50 грн.;

- меморіальним ордером №150434 від
26.12.2006р. на суму 21 240,19 грн.

Відповідно до п.п. 3.3.2 кредитного
договору передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути банку всю суму
наданих кредитних коштів не пізніше
строку, визначеного в п. 1.2 договору,
тобто з врахуванням внесених
додатковим договором від 31.10.2008р. змін -
20.02.2009р.

Звертаючись з позовом до суду позивач
зазначає, що він свої зобов'язання за
договором виконав в повному обсязі, при
цьому відповідач 1 в порушення умов
кредитного договору коштів, наданих
позивачем, та процентів за
користування кредитом у встановлений
строк не сплатив, внаслідок чого
утворилась заборгованість за
кредитним договором, яка відповідно до
розрахунку позивача становить 23 164 360,24
грн. та складається з: 15 150 000 грн. -
кредитні кошти, 7 587 576,29 грн. - проценти
за користування кредитними коштами, 426
783,95 грн. - пеня за період з 20.10.2011р. року
по 11.03.2012р.

Крім того, позивачем за первісним
позовом заявлено вимоги про звернення
стягнення на заставне майно в рахунок
погашення заборгованості відповідача 1
за кредитним договором.

Колегія суддів, з огляду на встановлені
у даній справі обставини та наявні у
справі докази, погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності правових підстав для
часткового задоволення первісного
позову з огляду на таке.

Відповідно до постанови Вищого
господарського суду України від
13.06.2013р. у справі № 21/51, рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2012р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
20.03.2013р. скасовано в частині
задоволення первісного позову, а
справу в цій частині направлено на
новий розгляд до господарського суду
міста Києва в іншому складі суду. В
іншій частині вказані судові рішення
залишено без змін.

Вищевказаною постановою Вищого
господарського суду України вказано,
що при новому розгляді судам необхідно
дати належне обґрунтування можливості
одночасного стягнення з відповідача 1 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" за первісним позовом
заборгованості за договором та
звернення стягнення на заставлене
майно з відповідача 2 - ТОВ ,,Лоджистік
Сервіс" за первісним позовом, а також
зробити висновок чи отримана грошова
сума у розмірі 355 000 грн. у
відповідності до Договору, оскільки це
може вплинути на обсяг майнової
відповідальності відповідача 1 за
первісним позовом.

Враховуючи, що вказані судові рішення
скасовано тільки в частині задоволення
первісного позову, то судом першої
інстанції здійснено новий розгляд
справи тільки щодо вимог заявлених за
первісним позовом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 2
Цивільного кодексу України, якщо інше
не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та також
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором (ст. ст. 1049, 1050
Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу
України якщо договором встановлено
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належний йому.

Факт належного виконання позивачем за
первісним позовом зобов'язань за
кредитним договором № 42/06/00 - KL від
24.02.2014р. (з врахуванням додаткових угод
до нього) підтверджується копіями
меморіальних ордерів, наявних в
матеріалах справи (т. 1, а.с. 87 - 100),
відповідно до яких відповідач 1 за
первісним позовом отримав кредитні
кошти на загальну суму 15 150 000,00 грн.

Доказів погашення вказаної суми
матеріали справи не містять та
сторонами суду не надані.

Відповідач 1, не заперечуючи проти
отримання зазначеної суми коштів за
кредитним договором, зазначає, що
грошові кошти в сумі 355 000 грн. надані
позивачем за первісним позовом поза
межами максимального ліміту договору,
а тому правовідносини сторін щодо цієї
суми не можуть регулюватись договором,
так як вони є позадоговірними, у зв'язку
з чим, позивачем невірно здійснено
розрахунок процентів за користування
кредитними кошами та пені.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 24.02.2006р. по 31.12.2008р. між
позивачем та відповідачем 1 за
первісним позовом укладалась низка
додаткових угод до кредитного
договору, згідно до яких збільшувався
кредит лімітної лінії, змінювалась
методика нарахування пені, переносився
строк сплати відсотків та змінювався
строк повернення кредиту.

Додатковою угодою до договору від
09.03.2006р. року сторони погодили
збільшити ліміт кредитної лінії до 15 150
000 грн.

Додатковою угодою від 25.04.2006р. сторони
погодили зменшити ліміт кредитної
лінії до 14 795 000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
за первісним позовом посилається на
додаткову угоду №3 від 22.02.2007р. до
кредитного договору, відповідно якої
позичальник (відповідач 1 за первісним
позовом) здійснює повернення кредитних
коштів згідно з графіком (додаток №1).
Відповідно до додатку №1 додаткової
угоди №3 від 22.02.2007р. до кредитного
договору позичальник здійснює
повернення кредитних коштів до лютого
2008 року у сумі 15 150 000,00 грн.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач за первісним
позовом надав відповідачеві 1 за
первісним позовом кредит на суму 15 150
000,00 грн., що підтверджується
меморіальними ордерами, копії яких
наявні в матеріалах справи, з
призначенням платежу за кредитним
договором №42/06/00-KL від 24.02.2006р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" жодних заперечень та
зауважень щодо надання кредиту на суму
15 150 000,00 грн. в рамках кредитного
договору №42/06/00-KL від 24.02.2006р. позивачу
не заявляв.

Додаткова угода №3 від 22.02.2007р. до
кредитного договору, додатком 1 до якої
є графік повернення кредиту за
кредитним договором (т. 3, а.с. 109), згідно
з якою ліміт кредиту становить 15 150 000,00
грн., підписані сторонами та скріплені
їх печатками, в судовому порядку
недійсною не визнавалась, факт
підписання вказаної угоди сторонами не
заперечується.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази, які б підтверджували
звернення позичальника до банку про
надання кредитних коштів поза межами
укладеного між сторонами кредитного
договору №42/06/00-KL від 24.02.2006р.

Таким чином, слід дійти висновку, що
грошові кошти у розмірі 355 000,00 грн.
отримані відповідачем 1 за первісним
позовом у відповідності та в межах
кредитного договору №42/06/00-KL від
24.02.2006р.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що факт наявності
заборгованості відповідача 1 за
первісним позовом перед позивачем за
первісним позовом у розмірі 15 150 000,00
грн. належним чином доведений та
документально підтверджений, доказів
повернення кредитних коштів суду не
надано, тому позов в частині стягнення
заборгованості за кредитом в розмірі
15 150 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до умов
кредитного договору відповідач 1
зобов'язався сплачувати позивачеві
проценти за користування кредитом: до
21.02.2007р. - 18% річних та з 22.02.2007- 18,5% річних.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору
сплата процентів позичальником
здійснюється за фактичний строк
користування кредитними коштами. При
розрахунку плати за користування
кредитом приймається рік і місяць
рівні календарній кількості днів.

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору
проценти за користування кредитними
коштами позичальник самостійно
перераховує щомісячно не пізніше 5-го
числа місяця наступного за місяцем
користування кредитними коштами.

Додатковими договорами до кредитного
договору сторони встановлювали строк
сплати відсотків за певні періоди
користування кредитними коштами, а
саме:

- додатковим договором №1 від 26.09.2006р.
встановлено строк сплати відсотків,
нарахованих з 26.09.2006р. по 30.09.2006р. на
08.11.2006р.;

- додатковим договором №2 від 31.10.2006р.
встановлено строк сплати відсотків,
нарахованих з 26.10.2006р. по 31.10.2006р. на
08.11.2006р.;

- додатковою угодою від 24.04.2008р.
встановлено строк сплати відсотків,
нарахованих з 01.04.2008р. по 30.04.2008р. в сумі
229 733,61 грн. на 20.05.2008;

- додатковим договором від 01.12.2008
встановлено строк оплати відсотків,
нарахованих за листопад 2008р. в сумі 229
733,61 грн., не пізніше 12.12.2008;

- додатковим договором від 31.12.2008р.
встановлений строк сплати відсотків,
нарахованих за грудень 2008р. в сумі 237
391,39 грн., не пізніше 30.01.2009р.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, за періоди користування
кредитним коштами з 26.09.2006р. по 30.09.2006р.,
з 26.10.2006р. по 31.10.2006р., з 01.04.2008р. по
30.04.2008р., за листопад 2008р., за грудень
2008р. відповідач 1 мав сплачувати
проценти у строки, встановлені
додатковими угодами та додатковими
договорами до кредитного договору. За
періоди користування кредитними
коштами з 28.02.2006р. по 28.09.2006р. сплата
процентів мала бути здійснена
відповідачем 1 згідно п.2.5, 2.6 кредитного
договору, тобто щомісячно не пізніше
5-го числа місяця наступного за місяцем
користування кредитними коштами. За
інші періоди користування кредитним
коштами: з 01.10.2006р. по 25.10.2006р., з 01.11.2006р.
по 31.03.2008р., з 01.05.2008р. по 31.10.2008р., з
01.01.2009р. по 19.10.2011р. строк сплати
процентів не встановлено, тому на
підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України,
відповідач 1 має сплатити проценти
протягом семи днів з моменту
пред'явлення позивачем за первісним
позовом вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.10.11р. ПАТ ,,Банк Форум" на адресу
позичальника направлено вимогу № 1605/357
про виконання порушеного зобов'язання
за кредитним договором №42/06/00-KL від
24.02.2006р. щодо сплати грошових коштів у
сумі 15 150 000,00 грн. процентів за
користування кредитом та пені
(отримана відповідачем 1 12.10.2011р.).

Таким чином, починаючи з 13.10.2011р. та
протягом семи днів по 19.10.2011р. включно,
відповідач 1 мав сплати позивачеві за
первісним позовом відсотки за
користування кредитом за періоди з
01.10.2006р. по 25.10.2006р., з 01.11.2006р. по 31.03.2008р.,
з 01.05.2008р. по 31.10.2008р., з 01.01.2009р. по 19.10.2011р.

Згідно розрахунку позивача сума
відсотків за користування кредитними
коштами становить 7 587 576,29 грн.

Перевіривши правильність обрахунку
вказаної суми відсотків, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правомірно задоволено
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 1 суми відсотків за
користування кредитом в розмірі 7 587 576,29
грн.

Пунктом 4.1 кредитного договору
передбачена відповідальність
відповідача 1 за первісним позовом у
вигляді пені в разі прострочення
платежів за користування кредитним
коштами та відсотками.

У відповідності до положень ст. 549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Позивачем здійснено розрахунок суми
пені, нарахованої на прострочені
проценти в сумі 426 783,95 грн. за період з
20.10.2011р. по 11.03.2012р.

Перевіривши вказаний розрахунок пені,
колегія суддів вважає його вірним та
обґрунтованим, та погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
строк позовної давності за вимогами
про стягнення пені, нарахованої на
прострочені проценти, які в свою чергу
нараховані за періоди з 01.10.2006р. по
25.10.2006р., з 01.11.2006р. по 31.03.2008р., з 01.05.2008р.
по 31.10.2008р., з 01.01.2009р. по 19.10.2011р., не
сплив, як то зазначав відповідач 1 за
первісним позовом.

Таким чином, вимоги позивача за
первісним позовом про стягнення з ТОВ
,,Торговий дім ,,Альтаір" пені у розмірі
426 783,95 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем за первісним
позовом заявлено позовні вимоги про
звернення стягнення на предмет застави
за договором застави від 24.02.2006р.,
укладеного між ПАТ ,,Банк Форум" та ТОВ
,,Лоджистік Сервіс" та договором
застави від 21.08.2007р. укладеного між ПАТ
,,Банк Форум" та ТОВ ,,Лоджистік Сервіс" в
рахунок погашення заборгованості ТОВ
,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР".

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, відповідач 1 за
первісним позовом, незважаючи на умови
кредитного договору, свої зобов'язання
щодо повернення позивачу кредиту та
сплати процентів не виконав.

Відповідно до ст.ст. 546, 572 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі заставою.
В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до договору застави від
24.02.2006р. предметом застави за цим
договором стало наступне майно:

- фільтрувальна станція -
інвентарний номер 955 (1 шт.);

- стрічкові машини - інвентарний
номер 958-961 (4 шт.);

- тази (2350 шт.);

- ротори (360 шт.);

- котельна установка (1 шт.).

Згідно з п. 1.4 договору застави від
24.02.2006р. предмет застави знаходиться на
зберіганні ТОВ ,,Лоджистік Сервіс" за
адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна,
18.

Відповідно до умов вказаного договору
застави від 24.02.2006р., з урахуванням
додаткових угод до нього, ринкова
вартість предмету застави становить 4
997 872,00 грн. Заставна вартість предмету
застави становить 3 653 569,00 грн.

Згідно з договором застави від 21.08.2007р.
предметом застави стало наступне
майно: пневмопрядильні машини (2 шт.).

За умовами договору застави від
21.08.2007р., з урахуванням додаткового
договору до нього від 28.11.2008р. ринкова
вартість предмету застави становить 7
717 941,00 грн. Заставна вартість предмету
застави становить 5 938 956,00 грн.

З огляду на положення договорів
застави від 24.02.2006р. (з врахуванням змін,
внесених додатковою угодою від 07.03.2006р.)
та 21.08.2007р. позивач за первісним позовом
має право звернути стягнення на
предмет застави відповідно до чинного
законодавства України у разі, коли в
момент настання терміну виконання
відповідачем 1 за первісним позовом
зобов'язань, забезпечених заставою за
цим договором, вони не будуть виконані
(п.3.4.1 договорів застави).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель, набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями ст.ст. 19, 20 Закону
України ,,Про заставу" від 02.10.1992р. №
2654-XII за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Колегія суддів вважає, що наявність
заборгованості за кредитним договором,
яку у строк позичальник не сплатив,
свідчить про неналежне виконання
позичальником основного зобов'язання
та виникнення у позивача права
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета застави.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 Цивільного
кодексу України звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 591 Цивільного
кодексу України реалізація предмета
застави, на який звернене стягнення,
провадиться шляхом його продажу з
публічних торгів, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 24 Закону України
,,Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" № 1255-IV від 18.11.2003р.,
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса в
порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом.

Використання позасудових способів
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження не
позбавляє права боржника, обтяжувача
або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, відповідач 1 за первісним
позовом, зокрема зазначає про
недотримання банком вимог ст. 24 Закону
України ,,Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" та
відсутність станом на 02.09.2013р.
реєстрації обтяжень рухомого майна за
договором застави від 21.08.2007р.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що 20.12.2011р. ПАТ ,,Банк Форум"
зареєстровано в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відомості про
звернення стягнення на предмет
застави, що підтверджується
відповідним витягом з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна,
здійснив реєстрацію звернення
стягнення на предмет застави (т.6, а.с. 148
- 155), тобто вказані твердження
скаржника є безпідставними.

Відповідно до ст. 25 Закону України ,,Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який
звертається до суду з вимогою звернути
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до моменту подання
відповідного позову до суду письмово
повідомити всіх обтяжувачів, на
користь яких встановлено
зареєстроване обтяження цього ж
рухомого майна, про початок судового
провадження у справі про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

У разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
обтяжувачу з вартості предмета
забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження
предмета забезпечувального обтяження
або передачі його в управління на
період до його реалізації, якщо такі
необхідні;

4) спосіб реалізації предмета
забезпечувального обтяження шляхом
проведення публічних торгів або із
застосуванням однієї з процедур,
передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших
обтяжувачів, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,
які підлягають задоволенню з вартості
предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета
забезпечувального обтяження для його
подальшої реалізації на публічних
торгах у порядку виконавчого
провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду,
реалізація предмета забезпечувального
обтяження проводиться шляхом його
продажу на публічних торгах у порядку,
встановленому законом.

Боржник вправі до дня продажу предмета
забезпечувального обтяження на
публічних торгах повністю виконати
забезпечену обтяженням вимогу
обтяжувача разом з відшкодуванням
витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку
з пред'явленням вимоги і підготовкою до
проведення публічних торгів. Таке
виконання є підставою для припинення
реалізації предмета забезпечувального
обтяження на публічних торгах.

З огляду на викладене, вимоги про
стягнення на предмет застави згідно
договору застави від 24.02.2006р. та
договору застави від 21.08.2007р., з
визначенням способу реалізації
предмету застави шляхом продажу на
прилюдних торгах та встановленням
початкової вартості предмету застави
для його реалізації, як таку, яка
вказана в договорах застави як
заставна вартість є правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

При цьому, слід зазначити, що пунктом 42
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012р. ,,Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідноси", передбачено,
що суд не може одночасно звернути
стягнення на предмет іпотеки та
стягнути суму заборгованості за
кредитним договором. Одночасне
звернення стягнення на предмет застави
та стягнення суми заборгованості
можливе у разі коли особа позичальника
є відмінною від особи заставодавця.

Таким чином, одночасне звернення
стягнення на предмет застави та
стягнення суми заборгованості не є
солідарним зобов'язанням позичальника
та застоводавця, та здійснюється у
відповідності до положень статті 589 ЦК
України.

Колегія суддів також зазначає, що
одночасне звернення стягнення на
предмет застави та стягнення суми
заборгованості з різних осіб не
призводить до безумовного стягнення
всіх сум, зазначених в резолютивній
частині рішення та у відповідних
наказах про їх стягнення, оскільки
приписи ст. 117 ГПК України надають право
боржнику (боржникам) та стягувачу
подати заяву до суду про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню,
зокрема у зв'язку з припиненням
обов'язку боржника, або з інших причин.

Крім того, в первісній позовній заяві, з
врахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог, т.3, а.с. 91 - 94)
заявлено вимоги:

- в рахунок погашення заборгованості
ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ
,,Банк Форум" звернути стягнення на
предмет застави за договором застави
від 21.08.2007р., укладеного між ПАТ ,,Банк
Форум" та ВАТ ,,Тернопільське об'єднання
,,Текстерно", а саме на наступні товари в
обороті, що належать ВАТ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно":

- пряжа в незавершеному виробництві (67
200,50 кг.);

- тканини в незавершеному виробництві
(рахунок 231) (78 052,80 кг.);

- тканини (рахунок 26) (1 565 220,00 м.п.).

Визначити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України ,,Про виконавче провадження";
встановити що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 6 556 140,00
грн.; задовольнити за рахунок предмету
застави грошові вимоги ПАТ ,,Банк Форум"
до ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" за
кредитним договором сумі 23 164 360,24 грн.

- в рахунок погашення заборгованості
ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" перед ПАТ
,,Банк Форум" звернути стягнення на
предмет застави за договором застави
від 21.08.2007р., укладеним між ПАТ ,,Банк
Форум" та ВАТ ,,Тернопільське об'єднання
,,Текстерно", а саме на наступні товари в
обороті, що належать ВАТ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно":

- бязь арт. 116 н/б (95) (63 921,60 м.п.);

- бязь арт. 124 наб. г/к (25 000,00 м.п.);

- бязь арт. 135 н/б (120) (8 888,70 м.п.);

- бязь арт. 135 наб. (180 955,10 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. (108 659,40 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. (190 500,00 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. (795 000,00 м.п.);

- бязь арт. 165 наб. Ціммер (49 880,30 м.п.);

- бязь БН 142*240 МЕРС (10 000,00 м.п.);

- бязь БВ 142*240 МЕРС (283,50 м.п.);

- ситець арт. 36 (95) наб. (22 017,30 м.п.).

Визначити спосіб реалізації предмету
застави шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України ,,Про виконавче провадження";
встановити, що початкова вартість
предмету застави для його реалізації
на прилюдних торгах становить 6 563 758,00
грн.; задовольнити за рахунок предмету
застави грошові вимоги ПАТ ,,Банк Форум"
до ТОВ ,,Торговий дім ,,АЛЬТАІР" за
кредитним договором в сумі 23 164 360,24 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 12.06.2012р. у справі № 21/51 вищевказані
договори застави від 21.08.2007р., укладені
між ПАТ ,,Банк Форум" та ВАТ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно"
визнано недійсними.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.06.2013р. рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2012р. в частині зустрічного позову
залишено без змін.

Враховуючи те, що договори застави від
21.08.2007р., укладені між Публічним
акціонерним товариством ,,Банк Форум"
та Відкритим акціонерним товариством
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно"
визнані судом недійсними та відповідно
не створюють правових наслідків,
вимоги позивача за первісним позовом
про звернення стягнення на предмет
застави за двома договорами застави
від 21.08.2007р., укладеними з ТОВ
,,Тернопільське об'єднання ,,Текстерно"
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, як встановлено статтею 34
ГПК України. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За вищевикладених обставин позовні
вимоги за первісним позовом у даній
справі є обґрунтованими, а тому
підлягають частковому задоволенню, про
що вірно вказав суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів відхиляються як необґрунтовані,
оскільки вони спростовуються
викладеним вище.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що підстави для скасування або зміни
рішення, які передбачені ст. 104 ГПК
України, відсутні. Рішення
господарського суду м. Києва від
03.12.2013р. у справі № 21/51 відповідає
обставинам справи, є законним та
обґрунтованим. У зв'язку з цим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 03.12.2013р. у справі
№ 21/51 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Торговий дім
,,АЛЬТАІР" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко

Повний текст складено та підписано
23.05.2014р.