м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4624/14 20.05.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом Маскепам Трейдінг Лімітед

до 1) Піллар Груп Б.В.

2) товариства з обмеженою
відповідальністю "Тесис"

про стягнення 57 200,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Костенко М.І. -
представник за довіреністю № б/н від
15.10.2013 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Маскепам
Трейдінг Лімітед до 1) Піллар Груп Б.В, 2)
товариства з обмеженою
відповідальністю "Тесис" про стягнення
57 200,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 30.07.2008 року між
компанією Хардесті Лімітед та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Тесис» укладено
кредитний договір №20080730.

15.05.2013 року між компанією Хардесті
Лімітед та Піллар Груп Б.В. укладено
договір поруки до кредитного договору,
відповідно до умов якого відповідач 1
зобов'язується забезпечити виконання з
боку позичальника всіх його
зобов'язань за кредитним договором в
межах, що не перевищує 1 000 000,00 євро.

20.08.2013 року між компанією Хардесті
Лімітед та Маскепам Трейдінг Лімітед
укладено договір відступлення права
вимоги, за яким право вимоги за
кредитним договором перейшло до
позивача.

В порушення умов договору позичальник
належним чином не виконує взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення з товариства з компанії
Піллар Груп Б.В. заборгованість у
розмірі 57 200 грн. шляхом визнання
права власності на корпоративні права
(частку в статутному капіталі) ТОВ
«Тесис» в розмірі 99,23 відсотка, що
належить на праві власності Піллар
Груп Б.В, та зобов'язати товариство з
обмеженою відповідальністю «Тесис»
здійснити дії для проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів ТОВ «Тесис» щодо виключення
учасника - компанії Піллар Груп Б.В. з
ТОВ «Тесис» та включення учасника
Маскепам Трейдінг Лімітет в ТОВ
«Тесис».

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 21.03.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
14.04.2014 року.

11.04.2014 року, 14.04.2014 року до загального
відділу діловодства господарського
суду міста Києва позивач подав
письмові пояснення по справі.

11.04.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач подав відзив на
позовну заяву.

Представник позивача подав документи
на виконання вимог ухвали суду від
21.03.2014 року.

Судом оголошена перерва до 13.05.2014 року.

Відповідно до абз. 13 п.8 Роз'яснення
Президії Вищого господарського суду
України №04-5/608 від 31.05.2002р. «Про деякі
питання практики розгляду справ за
участю іноземних підприємств і
організацій» судові документи можуть
направлятися також філіям,
представництвам, іншим відособленим
підрозділам іноземних підприємств і
організацій, місцезнаходженням яких є
територія України (з повідомленням про
вручення таких документів), а також
вручатися безпосередньо
уповноваженому представникові.

В судовому засіданні 13.05.2014 року
оголошено перерву до 20.05.2014 року.

В судове засідання 20.05.2014 року
представники відповідачів 1, 2 не
з'явилися, про поважні причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та дату
судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
протоколом судового засідання від
13.05.2014 року.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 5 Закону
України "Про міжнародне приватне право"
у випадках, передбачених законом,
учасники (учасник) правовідносин
можуть самостійно здійснювати вибір
права, що підлягає застосуванню до
змісту правових відносин.

Згідно п.1 ч.1 статті 76 Закону України
"Про міжнародне приватне право" суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у таких випадках: якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків,
передбачених у статті 77 цього Закону.

Пунктом 8.1 договору поруки від 30.07.2008
року, сторони домовилися, що оскільки
позичальником є юридична особа,
створена за законодавством України і
зареєстрована у місті Києві, Україна
всі спори, розбіжності або вимоги, що
виникають за цим договором або у
зв'язку з ним, утому числі ті, що
стосуються його виконання, порушення,
припинення або недійсності,
пред'явлення вимог до поручителя
підлягають вирішенню в Господарському
суді міста Києва.

Відповідно до п.7 договору поруки від
30.07.2008 року, цей договір та будь-які
позадоговірні зобов'язання, що
виникають на його підставі або у
зв'язку з ним, регулюються українським
правом.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

30.07.2008 року між компанією Хардесті
Лімітед (кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Тесис»
(позичальник) укладено кредитний
договір №20080730, відповідно до умов
якого кредитор відповідно до умов та на
термін, вказані в цьому договорі
відкриває позичальнику кредитну лінію
для поповнення обігових коштів, з
максимальним лімітом заборгованості в
розмірі 1 000 000,00 євро у вигляді
траншів відповідно до заявок
позичальника.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.1.2 кредитного договору,
кредитна лінія відкривається строком
на 5 місяців з 31 липня 2008 року по 31
грудня 2008 року включно з відсотковою
ставкою 7,5 % відповідно до положень
Розділу 3 цього договору.

В подальшому між сторонами укладалися
додаткові угоди до кредитного договору
№20080730 від 30.07.2008 року відповідно до
яких змінювались умови договору, а
саме:

- додатковою угодою №1 від 31.10.2008 року
сторонами додатково встановлено ліміт
заборгованості в розмірі 1 300 000,00
доларів США та передбачено, що кредитна
лінія відкривається строком з 31 липня
2008 року по 15 грудня 2009 року;

- додатковою угодою №2 від 08.12.2008 року
збільшено ліміт кредитної лінії в
доларах США до 1 378 000,00;

- додатковою угодою №3 від 02.06.2009 року
збільшено ліміт кредитної лінії в євро
до 2 000 000,00;

- додатковою угодою №4 від 15.12.2009 року
продовжено строк кредитної лінії до 15
грудня 2010 року;

- додатковою угодою №5 від 15.11.2010 року
продовжено строк кредитної лінії до 15
грудня 2011 року та додатковою угодою №7
від 30.11.2012 року продовжено строк
кредитної лінії до 21.12.2013 року.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
15.05.2013 року між Хардесті Лімітед
(позикодавець) та Піллар Груп Б.В.
(поручитель) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Тесис» (позичальник)
укладено договір поруки від 30.07.2008 року.

Відповідно до п.3.1 договору поруки,
поручитель зобов'язується забезпечити
виконання з боку позичальника всіх
його зобов'язань за договором позики в
межах, що не перевищують 1 000 000,00 євро.

20.08.2013 року між компанією Хардесті
Лімітед та Маскепам Трейдінг Лімітед
укладено договір відступлення права
вимоги за кредитним договором №20080730
від 30.07.2008 року.

Відповідно та на умовах укладеного
договору відступлення права вимоги
01.10.2013 року укладено додаткову угоду № 9
до кредитного договору.

Відповідно до договору відступлення
права вимоги та додаткової угоди № 9 до
кредитного договору від 01.10.2013 року,
первісний кредитор (Хардесті Лімітед)
безвідклично та в повному обсязі
переуступив новому кредитору (Маскепам
Трейдінг Лімітед), у тому числі, всі
належні йому права за кредитним
договором, зокрема, але не виключно,
права вимагати та отримувати від
позичальника (ТОВ «Тесис») виплату
повної суми заборгованості за
кредитним договором, яку позичальник
має перед первісним кредитором згідно
кредитного договору та всіх доповнень
і додатків до нього, включаючи суму
наданого кредиту, відсотки за
користування кредитними коштами,
можливі штрафи та інші суми, які мають
бути сплачені первісному кредиторові
на умовах або у зв'язку з кредитним
договором.

Згідно з п.2. додаткової угоди №9 від
01.10.2013 року на дату підписання цієї
додаткової угоди сума заборгованості
позичальника за кредитним договором
складає 532 480,37 євро, а несплачені
нараховані відсотки за користування
кредитними коштами складають 8 323,20
євро. Строк повернення коштів 21 грудня
2013 року. Відсоткова ставка - 4,5%.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно п.4 договору поруки,
позикодавець може у будь-який час
відступити всі або будь-які зі своїх
прав і привілеїв за цим договором і цей
договір повинен залишатися чинним,
незважаючи на будь-яке об'єднання або
злиття (незалежно від способу
здійснення), що мають місце щодо
позикодавця. Посилання на позикодавця
повинні вважатися такими, що включають
будь-якого цесіонарія або законного
правонаступника і будь-яку особу, яка
за законодавством юрисдикції її
реєстрації або постійного
місцеперебування взяла на себе права і
зобов'язання позикодавця відповідно до
цього договору або якій були передані
дані права і зобов'язання відповідно до
такого законодавства.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 543 ЦК України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як зазначено позивачем, відповідач 2
неодноразово звертався до позивача з
проханнями про продовження строку дії
кредитного договору, щоразу
посилаючись на обставини і умови
ведення власної господарської
діяльності, які виникають у
відповідача 2.

Так, відповідно до додаткової угоди №10
до кредитного договору від 10.12.2013 року,
продовжено строк кредитної лінії до
31.01.2014 року.

30.01.2014 року між сторонами укладено
додаткову угоду №11 до кредитного
договору, відповідно до якої п.1.2
кредитного договору був викладений у
наступній редакції: кредитна лінія
надається строком з 31 липня 2008 року по 31
грудня 2014 року включно.

А також, сторонами відповідно до п. 2
додаткової угоди № 11 від 30.01.2014р.
внесено змінено в п.1.4 наступного
змісту: сума нарахованих та
несплачених відсотків за користування
кредитною лінією станом на 31.01.2014 р.
становить 16 443,53 євро. Позичальник
зобов'язаний сплатити вказану суму не
пізніше 31.12.2014 р. При цьому у випадку
розірвання договору в односторонньому
порядку, сума несплачених відсотків
підлягає сплаті за правилами п.1.3
договору.

Відповідно до Звіту про залучення та
обслуговування кредиту за договором з
нерезидентом станом на 1 березня 2014 р.
(форма №503 (місячна)), який ТОВ «Тесис»
подає обслуговуючому банку, загальна
сума боргу на даний момент становить 532
480,37 євро, що еквівалентно 6 304 567,58 грн.
відповідно до курсу НБУ, встановленого
на день подання позову (11,84 грн. за 1
євро).

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до абз.1 ч.1 статті 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 ЦК України позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Суд не бере до уваги заперечення
відповідача 1 щодо неправомірності
пред'явлення вимоги позивачем до
відповідача 1, як поручителя, до
пред'явлення окремої вимоги до
боржника за кредитним договором,
оскільки договором поруки не визначено
відповідальність поручителя як
субсидіарну, не встановлено обов'язку
кредитора спочатку пред'явити вимогу
до боржника, а потім до поручителя.

Відповідно до п.8.2 договору поруки, у
випадку невиконання позичальником
своїх зобов'язань за договором позики
позикодавець вправі звернутися до
компетентного суду з позовом до
поручителя і при цьому на свій повний
розсуд застосувати будь-який або всі із
наступних способів захисту прав:

- стягнення з поручителя суми боргу
позичальника за довго ром позики або

- зобов'язання поручителя передати у
власність позикодавця належне
поручителю майно будь-якого виду,
включаючи майнові права, чия вартість є
аналогічною до суми боргу позичальника
за договором позики, але у будь-якому
випадку не повинна перевищувати
вказану суму боргу.

При цьому, право вибору майна, яке
підлягатиме передачі, належить
позикодавцю.

Відповідно до даних Статуту ТОВ
«Тесис» Піллар Груп Б.В. володіє
корпоративними правами (часткою у
статутному капіталі) ТОВ «Тесис» у
розмірі 99,23 %.

Відповідно до звіту про проведення
незалежної оцінки та встановлення
справедливої (ринкової) вартості
однієї частки (голосу), загалу голосів,
що складають 99,23% статутного капіталу
ТОВ «Тесис», ,
справедлива (ринкова) вартість 99,23 %
загалу часток (голосів) в статутному
капіталі ТОВ «Тесис» = 57 200,00 грн.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності заборгованості за кредитним
договором №20080730 від 30.07.2008 р. в розмірі
532 480,37 євро, що еквівалентно 6 304 567,58
грн. відповідно до курсу НБУ,
встановленого на день подання позову
(11,84 грн. за 1 євро) належним чином
доведений, документально
підтверджений та відповідачем 1,
відповідачем 2 не спростований.

У зв'язку з чим, позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 57 200 грн. 00
коп. (п'ятдесят сім тисяч двісті грн. 00
коп.) шляхом визнання права власності
на корпоративні права (частку в
статутному капіталі) ТОВ «Тесис» в
розмірі 99,23 відсотка, що належать на
праві власності компанії Піллар Груп
Б.В. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Зміни щодо визнання права власності на
частку компанії Піллар Груп Б.В. у
товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕСИС» потрібно
внести до Статуту ТОВ «ТЕСИС» та
зареєструвати у Єдиному державному
реєстрі, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців».

Для внесення змін щодо визнання права
власності на частку компанії Піллар
Груп Б.В. у ТОВ «ТЕСИС» потрібно скласти
нову редакцію статуту, яку повинні
підписати учасники товариства,
заповнити реєстраційну картку, яку
повинен підписати директора ТОВ
«ТЕСИС», скріпити печаткою ТОВ «ТЕСИС».

Тому, тільки товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕСИС» має
повноваження для складання, подачі
документів для проведення державної
реєстрації внесення змін до установчих
документів ТОВ «ТЕСИС».

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає
вимогу позивача до відповідача 2 про
зобов'язання ТОВ «ТЕСИС» здійснити дії
для проведення державної реєстрації
змін до установчих документів ТОВ
«ТЕСИС», щодо виключення учасника -
компанії Піллар Груп Б.В. з ТОВ «ТЕСИС»,
та включення учасника Маскепам
Трейдінг Лімітед в ТОВ «ТЕСИС»
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст.33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з компанії Піллар Груп Б.В.
(Хулленбергвег 369, 1101CR Зюйдоост,, м.
Амстердам, Нідерланди, реєстраційний
номер 34301764) на користь Маскепам
Трейдінг Лімітед (12 Egypt Street, 1097, Nicosia, Cyprus,
реєстраційний номер НЕ 230965)
заборгованість у розмірі 57 200
(п'ятдесят сім тисяч двісті) грн. 00 коп.
шляхом визнання права власності на
корпоративні права (частку в
статутному капіталі) товариства з
обмеженою відповідальністю «Тесис»
(04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд.
3, ) в розмірі 99,23
відсотка, що належать на праві
власності компанії Піллар Груп Б.В.

3. Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю «Тесис» (04136, м. Київ,
вул. Північно-Сирецька, буд. 3, ) здійснити дії для
проведення державної реєстрації змін
до установчих документів товариства з
обмеженою відповідальністю «ТЕСИС»,
щодо виключення учасника - компанії
Піллар Груп Б.В. з товариства з
обмеженою відповідальністю «Тесис» та
включення учасника Маскепам Трейдінг
Лімітед в товариство з обмеженою
відповідальністю «Тесис».

4. Стягнути з компанії Піллар Груп Б.В.
(Хулленбергвег 369, 1101CR Зюйдоост,, м.
Амстердам, Нідерланди, реєстраційний
номер 34301764) на користь Маскепам
Трейдінг Лімітед (12 Egypt Street, 1097, Nicosia, Cyprus,
реєстраційний номер НЕ 230965) судовий
збір в розмірі 1 522 (одна тисячі п'ятсот
двадцять дві) грн. 00 коп.

5. Стягнути з «Тесис» (04136, м. Київ, вул.
Північно-Сирецька, буд. 3, ) на користь Маскепам Трейдінг
Лімітед (12 Egypt Street, 1097, Nicosia, Cyprus,
реєстраційний номер НЕ 230965) судовий
збір в розмірі 1 522 (одна тисячі п'ятсот
двадцять дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 29.05.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий