ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.05.14 № 910/9385/14. Суддя Цюкало Ю.В.,
розглянувши позовні матеріали
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укркомплект плюс" до
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ в Київській області
про відшкодування матеріальної шкоди
1497958,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява б/н від 14.05.2014 Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укркомплект плюс" до Управління
Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ в Київській області про
відшкодування матеріальної шкоди
1497958,87 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укркомплект плюс"
позовна заява б/н від 23.04.2014 про
відшкодування матеріальної шкоди
1497958,87 грн. не відповідає вимогам норм
чинного законодавства України та
підлягає поверненню буз розгляду з
огляду на наступне.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що суддя повертає позовну
заяву та додані до неї документи без
розгляду у випадку неподання доказів
сплати судового збору у передбаченому
порядку та розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються, зокрема,
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір - це збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

У відповідності до листа Головного
управління Державного казначейства
України у місті Києві, згідно з
Бюджетним кодексом України, Законом
України "Про судовий збір", банківські
реквізити для сплати судового збору до
господарського суду міста Києва
наступні: одержувач: Головне
управління Державної казначейської
служби України (ГУ ДКСУ) у м. Києві,
, банк одержувача: Головне
управління Державної казначейської
служби України (ГУ ДКСУ) у м. Києві, МФО
820019, рахунок 3001, код платежу: 22030001,
призначення платежу: судовий збір за
позовом (ПІБ чи назва установи,
організації позивача), господарський
суд міста Києва (назва суду, де
розглядається справа) код 05379487.

Позивачем, в якості доказу сплату
судового збору надано платіжне
доручення №51026371 від 13.05.2014 на суму 29 959,19
грн.

Однак, у вказаному платіжному
дорученні відсутній код платежу: 22030001,
як того вимагає чинне законодавство
України.

Крім того, суд наголошує на наступному.

У відповідності до платіжного
доручення №51026371 від 13.05.2014, платником
судового збору є ОСОБА_1, втім про
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укркомплект Плюс»,
яке є позивачем у справі, платником у
платіжному дорученні №51026371 від 13.05.2014
не вказано.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004 р., платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту № 41 (підписи платника)
ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком і
зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитки печатка печатки, для
реквізиту № 51 (дата виконання)
зазначаються число, місяць та рік
списання коштів з рахунку платника
цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число
зазначається цифрами ДД, місяць -
словами, рік - цифрами РРРР, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Проте, в наданих до суду квитанціях
відсутні підписи та печатки платників
та банківських установ, всупереч вимог
чинного законодавства України.

За наведених обставин, надані докази
сплати судового збору не приймається
судом у якості належних доказів сплати
судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви у
встановленому розмірі, що є порушенням
норм господарського процесуального
законодавства, а тому дана позовна
заява із доданими до неї документами
підлягає поверненню позивачеві без
розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

В п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб).

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З позовних матеріалів вбачається, що в
якості доказу направлення копії
позовної заяви з додатками додано
фіскальний чек №9264 від 14.05.2014 та
відповідний опис вкладення у цінний
лист.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач має наступну адресу: 01033, м.
Київ, вул. Гайдара, 8, за якою останньому
було направлено копію позовної заяви з
додатками.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Як визначено ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Відомості про місцезнаходження
юридичної особи включаються до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56
Господарського процесуального кодексу
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

В той же час, позивачем не вказано на
жодне з джерел (відповідні довідки з
ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців тощо), з яких він
отримав дані про належність
відповідачам саме вказаної у позовній
заяві адреси.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається заявник та поданих ним
доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
обставини, на яких грунтуються позовні
вимоги.

Як вбачається з позовної заяви б/н від
14.05.2014, позивач в обґрунтування
позовних вимог посилається на
адвокатський запит від 04.04.2014, однак в
додатках до позовної заяви йдеться про
адвокатський запит від 07.04.2014.

Крім того, на 3-ій сторінці позовної
заяви позивач посилається на
невиконання відповідачем умов
Договору №1306/12, однак до позовних
матеріалів додано лише копію Договору
№1316/10 від 07.08.2012.

Зі змісту абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
вбачається, що підставою для
повернення позовної заяви є
відсутність викладу обставин, на яких
грунтується позовна вимога,
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
відсутність обгрунтованого розрахунку
стягуваної чи оспорюваної суми.

За таких обставин, до позовної заяви не
додані документи, які підтверджують
обставини, на яких грунтуються позовні
вимоги, що є підставою для повернення
позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно ч 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані позивачем до позовної заяви
документи належним чином не
засвідчені, оскільки не містять слів
"Згідно з оригіналом", назви посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища. підпису, дати засвідчення
копії.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПУ щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбаченістаттею 63
ГПК України.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п. 1 ч. 3, 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н від 14.05.2014
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укркомплект плюс" до
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ в Київській області
про відшкодування матеріальної шкоди
1497958,87 грн. - повернути без розгляду.

Суддя
Ю.В. Цюкало