м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/3131/14 13.05.14
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
до Інституту світової
економіки і міжнародних відносин
Національної академії
про стягнення 4 777,41 грн.
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Кравець І. В. (дов. №
565 від 11.12.2013 року)
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 13.05.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії (далі по тексту - позивач)
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовною заявою до Інституту
світової економіки і міжнародних
відносин Національної академії наук
України про стягнення 4 777,41 грн. за
договором № 2062910 про надання
телекомунікаційних послуг від 19.04.2013
року, з яких 4 670, 11 грн. основної
заборгованості, 63, 78 грн. пені, 12, 90 грн.
інфляційних втрат, 30, 62 грн. 3 % річних,
також позивач просить суд покласти на
відповідача витрати по оплаті судового
збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 року позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 910/3131/14, розгляд
справи призначено на 01.04.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.04.2014 року в порядку ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
29.04.2014 року, в зв'язку з неявкою сторін в
судове засідання, невиконанням
відповідачем вимог ухвали суду,
неповним виконанням позивачем вимог
ухвали суду про порушення справи,
необхідністю надання сторонами
додаткових матеріалів та пояснень по
справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.04.2014 року в порядку ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
13.05.2014 року, в зв'язку з неявкою
відповідача в судове засідання, не
виконанням вимог ухвали суду від 01.04.2014
року, необхідністю надання сторонами
додаткових пояснень по справі. При
цьому, в судовому засіданні 29.04.2014 року
представником позивача було подано
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, якою позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню в розмірі
63, 78 грн., 3 % річних в розмірі 30, 62 грн., 12,
90 грн. інфляційних втрат та судовий
збір в розмірі 1 827, 00 грн. Подана
позивачем заява про зменшення розміру
позовних вимог прийнята судом в
порядку ст. 22 ГПК України, в подальшому
позовні вимоги розглядаються судом з
врахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог.

В судове засідання 13.05.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. В
судовому засіданні представник
позивача зменшенні позовні вимоги
підтримав.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням з боку відповідача його
зобов'язань за договором № 2062910 про
надання телекомунікаційних послуг від
19.04.2013 року, в частині своєчасної оплати
наданих послуг.

Представник відповідача в жодне судове
засідання не з'явився, викладеного в
позовній заяві не заперечив та не
спростував.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Договору № 2062910 про надання
телекомунікаційних послуг від 19.04.2013 р.
(далі за текстом - договір), о/р 629108,
укладеному між відповідачем, як
абонентом та позивачем, останній
зобов'язаний надавати
телекомунікаційні послуги, а абонент
зобов'язаний оплатити надані послуги.

За умовами п. 3.4.2. договору абонент
зобов'язаний своєчасно оплачувати
отримані послуги в повному обсязі.

Пунктом 4.3. договору сторони погодили
систему розрахунків, за застосовується
Укртелекомом з надсиланням рахунків.
Згідно п. 4.4. договору при використанні
розрахунків з надсиланням рахунка
абоненту інформація про належну суму
платежу за отримані послуги
Укртелекому надається не менше ніж
один раз на місяць.

Відповідно до п. 4.15 договору рахунок за
отримані послуги оплачується
абонентом не пізніше 20 числі місяця, що
настає після повного розрахункового
періоду.

Пунктом 5.2. договорену сторони
погодили, що у разі несвоєчасної оплати
наданих Укртелекомом послуг абонент
сплачує пеню, яка обчислюється залежно
від вартості неоплачених послуг у
розмірі облікової ставки НБУ, що діяла
в період за який нараховується пеня, за
кожний день прострочення оплати.

Свої обов'язки по наданню
телекомунікаційних послуг за
договором позивач виконує належним
чином. Надання послуг здійснюється у
відповідності до показників належних
ПАТ «Укртелеком» технічних засобів
виміру, які пройшли державну
метрологічну атестацію про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
(система тривалості телефонних розмов),
тобто сертифікованим високоякісним
обладнанням. Ніяких перерв в наданні
послуг зв'язку не було: зв'язок працював
безперебійно. Повідомлень з боку
відповідача про порушення зв'язку і
заявок про їх усунення не надходило.
Доказів іншого матеріали справи не
містять.

Оплату за надані послуги відповідач
здійснював несвоєчасно та не в повному
обсязі, тому внаслідок неналежного
виконання ним його зобов'язань по
оплаті наданих послуг за договором,
станом на 01.12.2013 р., за твердженням
позивача, утворилась заборгованість за
телекомунікаційні послуги в розмірі 4
670, 11 грн., яка виникла з 05.2013 по 10.2013р.

Станом на день розгляду справи, а саме
01.04.2014 року, відповідачем по справі
оплачено заборгованість за договором в
розмірі 4 420, 95 грн., що підтверджено
копією платіжного доручення № 43 від
01.04.2014 року.

В ході розгляду справи позивачем було
заявлено про зменшення позовних вимог,
і відповідне зменшення було прийнято
судом в порядку ст. 22 ГПК України, отже,
позовні вимоги розглядаються з
урахуванням зробленої заяви, а саме
щодо стягнення з відповідача пені в
розмірі 63, 78 грн. пені, 30, 62 грн. 3 % річних
та 12, 90 грн. інфляційних нарахувань за
період прострочення з 21.06.2013 року по
21.11.2013 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог з наступних
підстав.

Договір № 2062910 про надання
телекомунікаційних послуг від 19.04.2013
року є договором про надання послуг
(телекомунікаційних), а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 63 Цивільного кодексу України та
Закону України "Про телекомунікації".

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 63 Закону України "Про
телекомунікації", телекомунікаційні
послуги надаються відповідно до
законодавства. Умовами надання послуг
є укладення договору між оператором
телекомунікацій та споживачем
телекомунікаційних послуг відповідно
до основних вимог договору про надання
телекомунікаційних послуг та оплати
замовленої споживачем
телекомунікаційної послуги.

Відповідно до п. 5 ст. 33 Закону України
"Про телекомунікації", споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані
виконувати умови договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Згідно ст. 68 зазначеного Закону,
розрахунки за телекомунікаційні
послуги здійснюються на умовах
договору про надання
телекомунікаційних послуг між
оператором, провайдером
телекомунікацій та споживачем або без
договору за готівкову оплату чи за
допомогою карток тощо у разі одержання
споживачем замовленої за передоплатою
послуги.

Однак, в порушення вищезазначених умов
договору та Закону України "Про
телекомунікації", відповідач свої
зобов'язання щодо оплати вартості
наданих послуг виконував неналежним
чином, внаслідок чого у період з 05.2013 по
10.2013р. станом на 01.12.2013 року утворилась
заборгованість в сумі 7 670, 11 грн., що
підтверджується матеріалами справи, та
не споростовано відповідачем.

Станом на 13.05.2014 року заборгованість за
надані позивачем відповідачу послуги
за договорами оплачена відповідачем на
суму 7 420, 95 грн., що підтверджується
матеріалами справи. При цьому, як
вбачається із матеріалів справи,
часткова оплата наданих позивачем
послуг здійснена відповідачем з
порушенням строків оплати
встановлених договором, а саме в
квітні 2014 року.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
ст. 231 ГК України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК
України, у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 ГК України, штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Згідно ч. 2 ст. 36 "Про телекомунікації" у
разі затримки плати за надані
оператором, провайдером
телекомунікаційні послуги споживачі
сплачують пеню, яка обчислюється від
вартості неоплачених послуг у розмірі
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

Пунктом 5.2. договору сторони погодили
нарахування пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення оплати за надані послуги.

З огляду на викладене позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача на
користь позивача пені в розмірі 63, 78
грн. за порушення строків оплати
наданих послуг по договору за
загальний період з 21.06.2013 року по 21.11.2013
року ґрунтуються на законі і договорі,
і відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
пені в сумі 63, 78 грн., визнає розрахунок
позивача обґрунтованим.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
12, 90 грн. інфляційних втрат нарахованих
на суму боргу та 30, 62 грн. 3 % річних
визнає розрахунок позивача
обґрунтованим.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 12, 90 грн. інфляційних втрат
нарахованих на суму боргу та 30, 62 грн. 3 %
річних за період з 21.06.2013 року по 21.11.2013
року ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України), оскільки
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
підлягають задоволенню відповідно до
розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог
задовольнити.

2. Стягнути з Інституту світової
економіки і міжнародних відносин
Національної академії наук України
(01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 5; ; з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", в особі Київської міської
філії (01033, м. Київ, вул. Горького, буд. 40;
) 63 (шістдесят три) грн. 78
коп. пені, 12 (дванадцять) грн. 90 коп.
інфляційних втрат нарахованих на суму
боргу, 30 (тридцять) грн. 62 коп. 3 % річних
та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.05.2014 року.

Суддя
Г.П.
Бондаренко