КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2014 р. Справа№ 910/646/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Кириленко О.П. -
представник за довіреністю від 15.07.2013
року;

від відповідачів: 1) Загреба Н.В. -
представник за довіреністю від 01.03.2014
року;

Камінський Д.В. - представник
за довіреністю від 02.04.2014 року;

Гамоцький Р.М. - представник
за довіреністю від 18.02.2014 року;

2) Васільєва Т.В. - представник
за довіреністю від 16.04.2014 року;

3) не з'явились,

розглянувши у відкритому засіданні
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
інноваційний банк"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 13.03.2014 року

у справі № 910/646/13 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк"

до 1) Публічного акціонерного
товариства "Компанія Росток"

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альянс Україна"

3) Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна"

про відновлення становища, яке
існувало до порушення прав та законних
інтересів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Український інноваційний банк"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Компанія Росток" про відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів шляхом
зобов'язання ПАТ «Компанія Росток»
припинити виконання зобов'язань за
нікчемними правочинами оренди частини
нежитлової будівлі - корпусу № 1 (літ. А),
що знаходиться за адресою: м. Київ, бул.
І. Лепсе, 4 та є предметом іпотеки за
іпотечним договором від 22.11.2006 року; та
прийняти згідно актів
приймання-передачі майна із
незаконного користування третіх осіб
частини нежитлової будівлі - корпусу №
1 (літ. А), що знаходиться за адресою: м.
Київ, бул. І. Лепсе, 4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем 1 було порушено умови
договору іпотеки від 22.11.2006 року та
укладено договори оренди майна, яке
передано в іпотеку.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 13.03.2014 року у справі № 910/646/13 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги та
відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК
України, визнати недійсними повністю
пов'язані з предметом спору договори,
які суперечать законодавству.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції не було
виконано вимоги положень п. 1 ч. 1 ст. 83
ГПК України, у зв'язку із чим договори
оренди іпотечного майна не були
визнанні недійсними.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк" по
справі № 910/646/13 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Дідиченко М.А.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 року
сформовано для розгляду апеляційної
скарги по справі № 910/646/13 колегію
суддів у складі Дідиченко М.А.
(головуюча), Руденко М.А., Пономаренко
Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2014 року
апеляційну скаргу у справі № 910/646/13
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М.А.
(головуюча), Руденко М.А., Пономаренко
Є.Ю. та призначено до розгляду на 22.04.2014
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року,
враховуючи перебування судді Руденко
М. А. у відпустці, справу № 910/646/13
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М.А.
(головуюча), Ропій Л. М., Пономаренко Є.Ю.

У судове засідання 22.04.2014 року
представник відповідача 3 не з'явився,
однак через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача 1 у судове
засідання 22.04.2014 року не з'явився, однак
через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду апеляційної
скарги.

Представник позивача у судовому
засіданні 22.04.2014 року не заперечував
проти задоволення клопотання про
відкладення розгляду справи та заявив
клопотання про виклик посадової особи
для дачі пояснень по справі.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні 22.04.2014 року заперечував проти
задоволення клопотання про виклик
посадової особи для дачі пояснень по
справі та не заперечував проти
задоволення клопотання відповідача 1.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2014 року
відкладено розгляд справи до 13.05.2014
року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року,
враховуючи перебування судді Ропій Л.М.
у відпустці, справу № 910/646/13 передано до
розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

Представник позивача у судовому
засіданні 13.05.2014 року підтримав раніше
подане клопотання про виклик у судове
засідання голови правління ПАТ
«Компанія Росток» Коновалова С.В. та
головного бухгалтера Верхотурову Н.О.
щодо розкриття інформації у фінансовій
звітності ПАТ «Компанія Росток» по
статті балансу «Витручка від надання
послуг (оренда)».

Представники відповідача 1 та
відповідача у судовому засіданні 13.05.2014
року заперечували проти задоволення
клопотання про виклик посадових осіб
ПАТ «Компанія Росток».

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ГПК України в
судовому процесі можуть брати участь
посадові особи та інші працівники
підприємств, установ, організацій,
державних та інших органів, коли їх
викликано для дачі пояснень з питань,
що виникають під час розгляду справи.

Розглянувши клопотання позивача,
колегія суддів відхилила його у зв'язку
із тим, що з наданих до матеріалів
справи звітів про фінансові результати
не вбачається наявність у ПАТ
«Компанія Росток» виручки з договорів
оренди. Крім того, в матеріалах справи
наявний аудиторський звіт щодо
фінансової звітності ПАТ «Компанія
Росток» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року, з якого також, не вбачається
наявність доходів у відповідача 1 із
здавання в оренду приміщень.

Представник відповідача 2 у судовому
засіданні заявив клопотання про
припинення провадження у справі щодо
нього у зв'язку із відсутністю спору.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі (Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Отже, припинення провадження у справі
на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
можливе лише у разі якщо між сторонами
не залишилося неврегулюваних питань.

Так, у судовому засіданні позивач
заперечував відсутність спору до ПАТ
«СК «Універсальна», а тому у колегії
суддів немає підстав вважати, що всі
питання між позивачем та відповідачем 2
врегулюванні.

Крім того, відповідач 2 пояснив, що всі
заявлені вимоги позивача до
відповідача 2 виконанні до подачі
позовної заяви. А отже, колегія суддів
зазначила, що навіть якщо між позивачем
та відповідачем 2 були б врегульовані
всі питання, то суд повинен був би не
припинити провадження відносно ПАТ «СК
«Універсальна», а відмовити у
задоволенні позову щодо відповідача 2.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
відмовила у задоволенні клопотання про
припинення провадження у справі
відносно ПАТ «СК «Універсальна».

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі та просив суд її
задовольнити.

Представник відповідача 1 заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив суд рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
22.11.2006 року між Акціонерним товариством
"Українським інноваційним товариством
"Український інноваційний банк",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Український
інноваційний банк", (надалі - банк) та
Закритим акціонерним товариством
"Компанія Росток", правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
"Компанія Росток", (надалі - позичальник)
була укладена кредитна угода №20094, за
умовами якої ПАТ "Укрінбанк" надало ПАТ
"Компанія Росток" кредит у сумі 1 900 000,00
доларів США на строк до 21.11.2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за кредитною угодою між
позивачем та відповідачем 1 було
укладено іпотечний договір від 22.11.2006
року (надалі - договір іпотеки),
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_14 та зареєстрований за
№6021, відповідно до умов якого
відповідач 1 передав в іпотеку нежилу
будівлю (літера "А") - корпус 1, загальною
площею 9 430,2 кв. м., яка знаходиться за
адресою: м. Київ, бульвар І. Лепсе, 4.

Пунктом 4.1.8 договору іпотеки
передбачено, що іпотекодавець
зобов'язаний протягом 3-х робочих днів
повідомляти іпотекодержателя про
будь-яку зміну, яка відбулась (з дня
настання зміни) чи може відбутись (з
дня, коли це стало відомо) із предметом
іпотеки, про будь-які дії третіх осіб
щодо предмета іпотеки, про загрозу
знищення, пошкодження, псування чи
погіршення стану предмета іпотеки, а
також про будь-які обставини, що можуть
негативно вплинути на права
іпотекодержателя та про стан
оформлення документів, які подаються
для одержання дозволу на виконання
будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації та капітального ремонту
будинків, споруд та інших об'єктів,
розширення і технічного переоснащення
та самого дозволу на проведення
будівельних робіт.

Пунктом 4.1.14 договору іпотеки
встановлено обов'язок іпотекодавця
протягом дії кредитної угоди не
укладати договори найму (оренди)
предмета іпотеки, яким відповідно до п.
1.2 цього договору є корпус №1 нежилої
будівлі за адресою: м. Київ, бульвар І.
Лепсе, 4.

Звертаючись до суду першої інстанції
позивач зазначив, що 12.05.2008 року ПАТ
"Компанія Росток" уклало з ПАТ "Страхова
компанія "Універсальна" без його згоди,
договір № 73 про оренду приміщення
загальною площею 2 318,8 кв. м. у корпусі 1
будівлі за адресою: м. Київ, бульвар І.
Лепсе, 4.

Крім того, 15.08.2008 року відповідач 1 уклав
договір № 118 з ТОВ "Альянс Україна" про
оренду приміщень загальною площею 2 685,91
кв. м., які знаходяться у корпусі №1
будівлі на бульварі І. Лепсе, 4 у м.
Києві.

Враховуючи зазначене, позивач просить
зобов'язати ПАТ «Компанія Росток»
припинити виконання зобов'язань за
нікчемними правочинами оренди частини
нежитлової будівлі - корпусу № 1 (літ. А),
що знаходиться за адресою: м. Київ, бул.
І. Лепсе, 4 та є предметом іпотеки за
іпотечним договором від 22.11.2006 року; та
прийняти згідно актів
приймання-передачі майна із
незаконного користування третіх осіб
частини нежитлової будівлі - корпусу №
1 (літ. А), що знаходиться за адресою: м.
Київ, бул. І. Лепсе, 4.

Частиною 1 ст. 754 Цивільного кодексу
України передбачено, що застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Згідно з ст. 575 Цивільного кодексу
України іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи, і
правила про яку встановлюються
законом.

Закон України "Про іпотеку" є
спеціальним законом, який регулює
відносини у сфері застави нерухомого
майна - іпотеки.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1
Закону України "Про іпотеку", іпотека -
вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про
іпотеку" правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
передбачено, що недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем 1 не заперечується факт
того, що договори оренди були укладені
без згоди позивача.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що договори оренди
№ 73 від 12.05.2008 року та № 118 від 15.08.2008
року є нікчемними.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.11.2010 року у справі № 54/480-3/319,
яке залишене без змін постановою
Вищого господарського суду України від
16.03.2011 року та рішенням Господарського
суду міста Києва від 12.07.2011 року у
справі № 48/128-35/151, яке залишене без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 2012 року встановлено, що
договір № 73 про оренду приміщень від
12.05.2008 р. є розірваним з 06.01.2009 р., а
договір № 118 про оренду приміщень від
15.08.2008 р. є розірваним з 02.09.2009 р.

Згідно із ч. 2 ст. 653 ЦК України
встановлено, що у разі розірвання
договору зобов'язання сторін
припиняються.

Отже, зобов'язання сторін за договорами
оренди № 73 та № 118 є припиненими.

Щодо твердження позивача про
можливість існування інших договорів
оренди майна, яке є предметом іпотеки,
суд зазначає, що на обґрунтування
даних тверджень позивачем не надано
суду жодного належного та допустимого
доказу.

Так, за клопотанням позивача, ухвалою
суду першої інстанції було витребувано
у відповідача інші договори оренди
іпотечного майна. Однак, відповідач
додаткові договори оренди не надав та
зазначив, що інших договорів оренди не
існує.

До того ж, згідно із п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити зміст позовних вимог.

Зміст позовних вимог включає предмет і
підстави позову. Предмет позову - це
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача, а підстава
позову - це фактичні обставини, на яких
ґрунтується вимога позивача.

Отже, подаючи позов, позивач повинен
чітко визначити зміст своїх позовних
вимог, вони не можуть бути
абстрактними.

Якщо ж у позивача відсутні всі
необхідні докази, які б визначили зміст
його вимог до відповідача, то він не
позбавлений права звернутися до суду
на підставі ст. 43-3 ГПК України із заявою
про вжиття запобіжних заходів, та
витребувати вказані докази у
відповідача до подання позовної заяви.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у
задоволенні позову в частині
зобов'язання ПАТ «Компанія Росток»
припинити виконання зобов'язань за
нікчемними правочинами оренди частини
нежитлової будівлі - корпусу № 1 (літ. А),
що знаходиться за адресою: м. Київ, бул.
І. Лепсе, 4.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції повинен був визнати договори
оренди недійсними на підставі ст. 83 ГПК
України є необґрунтованими, оскільки
як зазначалося вище, визнання
недійсним нікчемного правочину не
вимагається. Крім того, як встановлено
вище, вказані договори є розірваними.

Щодо вимог про прийняття іпотечного
майна з користування третіх осіб, то
колегія суддів вказує, що матеріали
справи не містять доказів передання за
договорами оренди № 73 та № 118 спірного
майна. Крім того, у судових засіданнях
відповідачі зазначали, що фактично
вказані договори оренди виконані не
були, предмет оренди відповідачам 2 та 3
не передавався.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Враховуючи зазначене, беручи до уваги,
що позивачем не надано доказів
перебування іпотечного майна у
відповідача 2 та відповідача 3, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині прийняття
згідно актів приймання-передачі майна
із незаконного користування третіх
осіб частини нежитлової будівлі -
корпусу № 1 (літ. А), що знаходиться за
адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 4.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
13.03.2014 року у справі № 910/646/14 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
інноваційний банк" на рішення
Господарського суду міста Києва від
13.03.2014 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 13.03.2014 року у справі № 910/646/14 -
без змін.

3. Матеріали справи № 910/646/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко