ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 922/86/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.,

суддя Барбашова С.В., суддя Пушай В.І.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників:

позивача - Плужник О.О.

відповідача -Верещагіна Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
аеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №799Х/3-9)
на рішення господарського суду
Харківської області від 12.03.14 у справі
№ 922/86/14

за позовом ЗАТ Автоторгова Група
"Спецтехніка", м. Харків

до АК "Харківобленерго" м. Харків

про виконання договірних зобов"язань

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ЗАТ Автоторгова Група
"Спецтехніка" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
зобов'язання АК "Харківобленерго"
прийняти на свій склад - фургон для
перевезення ремонтної бригади на базі
КАМАЗ - 43114, а також стягнення з
відповідача 13 400,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12.03.2014 року по
справі №922/86/14 ( суддя Прохорова С.А.) в
позові відмовлено, з посиланням на
відсутність заявки, ненастання строку
поставки, закінчення строку дії
договору.

Позивач з рішенням господарського суду
не погодився, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов ЗАТ Автоторгова Група
"Спецтехніка" задовольнити у повному
обсязі, зобов'язати АК
"Харківобленерго" прийняти на свій
склад - фургон для перевезення
ремонтної бригади на базі КАМАЗ - 43114, та
судові витрати покласти на позивача.

В апеляційній скарзі зазначив, що судом
неповно з'ясовані обставини, які мають
значення для справи, а саме докази
надані позивачем до матеріалів справи
не досліджені, та їм не надано належної
правової оцінки, а саме не взято до
уваги той факт, що відповідач
безпідставно відмовився від виконання
зобов'язання за договором, закінчення
строк дії договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення.

Відповідач вважає рішення суду
законним та обґрунтованим, прийнятим
відповідно до норм чинного
законодавства, надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому з
обставинами викладеними в апеляційній
скарзі не погоджується, вважає рішення
господарського суду законним,
обґрунтованим, прийнятим з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, посилаючись на те, що, він
не порушував умов договору, строк дії
якого закінчився 31.12.2013р.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила, що
23.08.2013 року між ЗАТ Автоторгова Група
"Спецтехніка" (постачальник) та АК
"Харківобленерго" (покупець) укладений
договір від 23.09.2013 № 4/23/08,строк дії
якого встановлений до 31.12.2013р.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що
постачальник зобов'язався у 2013 році
поставити покупцю товари, зазначені у
специфікації, а покупець - прийняти і
оплатити такі товари в порядку та на
умовах, визначених договором.

У п.5.1 договору зазначено, що строк
поставки товару: протягом 5 (п'яти)
робочих днів з моменту набуття
чинності договору та вручення
постачальнику відповідної письмової
заявки від покупця про готовність
прийняти товар.

Пунктом 6.4.1 договору встановлено, що
постачальник має право на дострокову
поставку товарів за письмовим
погодженням покупця.

Судом першої інстанції встановлено, що
вказаний договір є договором поставки,
взаємовідносини за яким врегульовано
нормами ГК України, а в частині, що не
врегульована ГК України, також ЦК
України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Отже, встановлення строку поставки є
істотною умовою договору поставки.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Терміном є певний момент у
часі, з настанням якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
та термін можуть бути визначені актами
цивільного законодавства, правочином
або рішенням суду.

Згідно зі ч.1 ст. 252, ч.1 ст. 254 ЦК України
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами; строк, що
визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку.

Як свідчать матеріали справи в
договорі визначений строк поставки, а
саме 2013рік, який спливає 31 грудня 2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд першої інстанції помилково вважав,
що сторонами встановлений строк
поставки протягом 5 (п'яти) робочих днів
з моменту набуття чинності договору та
вручення постачальнику відповідної
письмової заявки від покупця про
готовність прийняти товар.

В зв'язку з чим суд першої інстанції
зробив безпідставний висновок, що
вважаючи на визначені сторонами в п. 5.1.
договору умови та ті обставини, що
заявка від покупця (відповідача) не
надавалась, строк поставки товару за
цим договором не настав, у продавця
(позивача) відсутні правові підстави
вимагати виконання зобов'язання з
отримання товару.

Колегія суддів вважає, що наявність чи
відсутність заявки про готовність
прийняти товар не є строком поставки,
так як строк поставки встановлений у
п.п.1.1 договору, тобто наявність заявки
не звільняє відповідача від виконання
умов.

Як свідчать матеріали справи, позивач
листом №308 від 10.09.2013р. повідомив
відповідача про готовність товару до
передачі, на який відповідач листом
№01-43/7450 від 17.09.2013р. відповів, що про
готовність прийняти товар буде
повідомлено відповідною заявкою
орієнтований термін - листопад -
грудень 2013р.

В порушення умов договору відповідач
не надав заявку про готовність
прийняти товар та ухилився від
прийняття товару, тому суд першої
інстанції необґрунтовано зазначив, що
підстави вважати відповідача таким, що
порушив умов договору від 23.09.2013 № 4/23/08,
відсутні.

Отже, відповідач повинен був виконати
зобов'язання за договором та прийняти
товар.

Але позивач звернувся з позовом про
виконання договірних зобов'язань у
січні 2014р., тобто після закінчення
строку дії договору.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей
договір набирає чинності з моменту
затвердження його Наглядовою радою АК
"Харківобленерго" і діє до повного
виконання сторонами зобов'язань за цим
договором, але у будь - якому разі до
31.12.2013р.

Судом першої інстанції обгрунтовано
визначено, що в матеріалах справи
відсутні докази того, що сторонами
продовжений строк дії договору.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України встановлено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Частиною 7 ст.180 ГК України та згідно
роз'яснень ВГСУ у п. 32 інформаційного
листа "Про деякі питання практики
застосування норм Цивільного та
Господарського кодексів України" від
07.04.2008 № 01-8/211 зазначено, що строком дії
господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору.

В зв'язку з закінченням строку дії
договору, до подання позову, позов про
зобов'язання відповідача прийняти на
свій склад - фургон для перевезення
ремонтної бригади на базі КАМАЗ - 43114 не
підлягав задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, що позивачем
не виконано.

Таким чином, висновки викладені в
рішенні господарського суду частково
відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, а мотиви позивача не можуть
бути підставою для його скасування,
керуючись ст. ст. 251,252,254, 530, 631, 712 ЦК
України, ст. ст. 101-105 ГПК України колегія
суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Харківської області від 12.03.14р. у справі
№ 922/86/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
19.05.2014р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Пушай В.І.