донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

02.06.2014 справа №905/8272/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Радіонова О.О.при секретарі
судового засідання Кулявець Ю.В.за
участю представників сторін: від
позивача: Панков К.М. - за
довіреністю;від відповідача-1: від
відповідача-2:не з'явився; не
з'явився;розглянувши апеляційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м. Донецькна рішення
господарського суду Донецької
областівід08.04.2014р. (повний текст
підписано 14.04.2014р.)у справі№905/8272/13
(головуючий суддя Кучерява О.О., судді
Осадча А.М., Нестеренко Ю.С.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м. Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РІЛЕЙБЛ",
м.Дніпропетровськ (Відповідач 1);
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НЕСТОРГ", м. Донецьк
(Відповідач 2)простягнення штрафних
санкцій в розмірі 571567, 15 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор" звернулось до суду з
позовом до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "РІЛЕЙБЛ",
відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "НЕСТОРГ" про
стягнення штрафних санкцій в розмірі
571567, 15 грн.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 08.04.2014р.
(головуючий суддя Кучерява О.О., судді
Осадча А.М., Нестеренко Ю.С.) було
відмовлено в задоволенні позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "РІЛЕЙБЛ",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НЕСТОРГ" про
стягнення штрафних санкцій в розмірі
571567, 15 грн.

Рішення місцевого суду вмотивовано
відсутністю правових підстав для
стягнення з відповідача суми штрафу з
огляду на належність повідомлення
Відповідачем 1 Позивача про
неможливість постачання товару згідно
умов укладеного договору, його
подальше розірвання та неукладеність
договору поруки як підстави для
солідарної відповідальності
Відповідача 2.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м. Донецьк, не
погодившись з прийнятим судовим
рішенням, звернулося з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Донецької
області від 08.04.2014р. у справі №905/8272/13,
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає
порушення судом норм матеріального
права через неналежну правову оцінку
умов п.2.3. договору №131 від 31.12.2010р.,
відсутність підстав для правомірної
відмови від виконання цього договору
Відповідачем 1, неврахування
передбачених п. 6.1. цього договору
підстав для звільнення Постачальника
від відповідальності та порушення
порядку укладання сторонами
додаткової угоди про розірвання
договору №131 від 31.12.2010р.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
16.05.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко
О.А., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 16.05.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
02.06.2014р. о 14:30 год.

Розпорядженням В.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
02.06.2014р. у зв'язку із виходом члена
постійно діючої судової колегії судді
Радіонової О.О. з відпустки, сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий (суддя-доповідач) Попков
Д.О., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.

Фіксація судового засідання
апеляційної інстанції здійснювалась
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу у порядку розгляду
апеляційної скарги, встановленому
ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому
засіданні 02.06.2014р. підтримав вимоги
апеляційної скарги, наполягаючи на її
розгляду по суті за відсутністю
представників Відповідачів.

Представник Відповідача 1 у судове
засідання 02.06.2014р. не з'явився, проте
надіслав клопотання про відкладання
розгляду справи на іншу дату у зв'язку
із проведенням на території Донецької
області антитерористичної операції.

Представник Відповідача 2 у судове
засідання 02.06.2014р. без пояснення причин
та попри належну обізнаність про
судовий розгляд не з'явився.

Апеляційний судом відхиляється
клопотання Відповідача 1 про
відкладання розгляду скарги з огляду
на достатність часу для доведення
своєї позиції відносно такої скарги до
відома суду та достатність наявних в
матеріалах справи документів для
правильної кваліфікації спірних
правовідносин.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Як було встановлено місцевим судом та
вбачається із матеріалів справи, 31
грудня 2010р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний будинок "Амстор"
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Релейбл"
(Постачальник) укладений договір №131
(надалі - Договір, а.с.а.с.45-52 т.1), за
умовами п.п.1.1., 9.1. якого Постачальник
зобов'язується поставляти товар на
умовах СІР (рампа торгівельного центру
в місці поставки - згідно замовлення
Покупця), а Покупець зобов'язується
прийняти товар та сплатити його
вартість відповідно до умов договору,
зі строком дії з 01.03.2011р. по 31.12.2011р..
Товар, що підлягає поставці за цим
договором, визначається Специфікацією
(Додаток№3), яка є невід'ємною частиною
цього договору.

До вказаного договору сторонами
був складений протокол розбіжностей
(а.с.а.с.41-49 т.4), за змістом якого були
прийняті зауваження і редакція окремих
пунктів Постачальника.

Відповідно до пункту 2.1 договору
Постачальник зобов'язується прийняти
від Покупця замовлення (Додаток№1) на
постачання товару та здійснити
постачання товару на умовах СІР (в
редакції ІНКОТЕРМС 2000) з вивантаженням
товару на рампу (вивантаження
здійснюється технічними засобами
покупця) в місці доставки, за адресою,
вказаною в замовленні, своїми
транспортними засобами та за свій
рахунок.

Замовлення покупця повинне
містити асортимент та кількість
товару, код (артикул) постачальника, код
(артикул) виробника, код товару та
надсилатись попередньо не менш ніж за 48
годин до постачання товару. Замовлення
Покупця надсилається Постачальнику
системою документообігу електронними
засобами обміну інформацією (надалі -
система EDI) (пункт 2.2 договору в
узгодженій редакції).

Відповідно до п.2.3. договору (в
узгодженій редакції) Постачальник
зобов'язаний не менше ніж за 7
календарних днів повідомити Покупця
про неможливість постачання товару,
визначеного в Специфікації до
договору. В іншому випадку
постачальник несе відповідальність за
недопоставку відповідно до умов
договору та чинного законодавства
України.

Згідно із пунктом 5.3 (в узгодженій
редакції) договору ціна на товар
встановлюється виключно на підставі
погодженій сторонами специфікації.
Товари, які містять ціну, що не
відповідає погодженій специфікації, не
постачаються Постачальником.

За змістом п. 6.1. договору (в узгодженій
редакції) сторони дійшли згоди, що за
кожен випадок недопоставки, якщо
Постачальник не виконав прийняту
заявку на 85%, останній має сплатити
штраф у розмірі 10% від вартості
недопоставленого товару. При цьому,
Постачальник звільняється від
вищевказаних зобов'язань, якщо
недопоставка (або відсутність
поставки) відбулась в наслідок
наявності простроченої дебіторської
заборгованості покупця, якщо Покупцем
не виконані умови п.п.5.4. (узгодження
нової специфікації у разі зміни ціни),
6.8.(нарахування пені за прострочення
оплати поставки), або якщо замовлення
Покупця перевищує більше ніж на 50%
середньомісячне замовлення
попереднього місячного періоду.

Пунктом 11.9 договору сторони
домовились, зокрема, про те, що
документи, пов'язані з виконанням
даного договору, направляються за
допомогою факсимільного зв'язку, або
е-mail за допомогою електронної системи
ЕDI, або кур'єром, або поштою.

Всі ці документи мають юридичну силу,
можуть бути представлені до судових
інстанцій в якості належних доказів.

Належним підтвердженням направлення
документу та його отримання буде
звичайне технічне підтвердження
відповідного обладнання: звіт
факсимільного апарату, звіт серверу
про відправлення електронного
повідомлення.

При надсиланні електронних
повідомлень через систему EDI достатнім
підтвердженням їх направлення є звіт
провайдера EDI про відправку документу.

В перебігу дії договору сторонами
складені та підписані специфікації,
якими сторони погодили найменування,
кількість та ціну товару (а.с.а.с.225-231
т.3).

Наявний в матеріалах справи звіт
провайдера Товариства з обмеженою
відповідальністю "Е-КОМ" №107 від 28
серпня 2013 року (а.с.а.с.35-40 т.1)
підтверджує факт отримання по
роумінговому з'єднанню через платформу
EXITE-EVOLUTION Відповідачем 1 від Позивача
замовлень на товар за період з 06 серпня
2012 року по 14 травня 2013 року, у тому числі
- наданих до матеріалів справи
(а.с.а.с.54-237 т.1, а.с.а.с.1-204 т.2, а.с.а.с.1-224
т.3), факт отримання яких Відповідачем 1
не заперечувався. Апеляційний суд
наголошує, що всупереч вимог п.11.2.
договору (в узгодженій редакції)
означені замовлення не містять
посилань на реквізити договору №131 від
31.12.2010р.

Листом №98 від 15 червня 2012 року
Відповідач 1 повідомив Позивача по e-mail
та факсимильним зв'язком про
відсутність можливості поставки
товару відповідно до умов договору №131
від 31.12.2010р. починаючи з 22.06.2012р. (а.с. 51
т.4). Цей лист також надсилався на адресу
Позивача поштою (а.с.а.с.53, 54 т.4), а
надісланий кур'єром вказаний лист
отриманий Позивачем 23 липня 2012р. (а.с.91
т.4)

Додатковою угодою від 25.10.2012р. (а.с.50 т.4)
сторони дійшли згоди про розірвання з
10.12.2012р. договору №131 від 31.12.2010р.

10.11.2011р. Позивач (Кредитор) та
Відповідача 2 (Поручитель) підписали
договір поруки (а.с.53 т.1), за змістом
якого Поручитель частково відповідає
перед Кредитором за несвоєчасне
виконання Боржником (Відповідач 1)
зобов'язань за договором №131 від
13.12.2010р. При цьому, за змістом умов цього
договору поруки сторонами не був
визначений обсяг часткової
відповідальності та її вид (солідарна
чи субсидіарна).

Як вже зазначалося вище, Господарський
суд Донецької області відмовив в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку про
необґрунтованість вимог апеляційної
скарги з огляду на таке:

Відповідно до ст.ст.173, 174
Господарського кодексу України та
ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України
укладений між сторонами договір №131
від 31.12.2010р. є належною підставою для
виникнення у сторін кореспондуючих
прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу
укладеного договору, кореспондуючі
права та обов'язки його сторін, оцінка
правомірності заявлених вимог має
здійснюватися судом з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
поставки, які (приписи), в свою чергу,
згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу
України передбачають можливість
застосування загальних положень про
купівлю-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В свою чергу, порушення зобов'язань з
поставки товару у відповідності до
ст.ст.610, 611 Цивільного кодексу України,
ст.230, ч.4 ст.231 Господарського кодекс
України є підставою для застосування
заходів відповідальності, зокрема -
стягуваного штрафу за період з 01.10.2012р.
по 14.05.2013р., в порядку, визначеному
умовами договору №131 від 31.12.2010р.

Наразі, підстави та умови застосування
стягуваного Позивачем штрафу в сумі
571567,15грн., визначені приведеними вище
положеннями договору №131 від 31.12.2012р. в
його узгодженій за протоколом
розбіжностей редакції, що цілком
узгоджується із ст.ст.546, 547 Цивільного
кодексу України. Зокрема, Позивач, за
змістом наведеного розрахунку розміру
позовних вимог, наголошує на
застосування визначеної п. 6.1. договору
№131 від 31.12.2010р. відповідальності за
нездійснені у повному обсягу поставки
товару відносно заявок, що надсилалися
з 01.10.2012р.

Втім, як було встановлено місцевим
судом та Скаржником не спростовано,
Відповідач 1 листом №98 від 15 червня 2012р.
повідомив Позивача про відсутність
можливості поставки товару відповідно
до умов договору №131 від 31.12.2010р.
починаючи з 22.06.2012р., тобто, навіть до
початку періоду надсилання заявок,
відносно яких нараховано стягуваний
штраф.

Апеляційний суд погоджується із
місцевим судом, що таке повідомлення не
суперечить приписам п. 2.3. договору та є
самостійною і додатковою до
перелічених в п. 6.1. підстав для
звільненні від відповідальності за
недопоставку товару. Заперечення
Скаржника з цього приводу колегією
суддів відхиляються як юридично
неспроможні, оскільки:

- по-перше, умови договору №131 від
31.12.2010р. та приписи ст.629 Цивільного
кодексу України не дають жодних
підстав для визначення пріоритетності
і виключності переліку обставин
звільнення від відповідальності,
наведених в п. 6.1. договору по
відношенню до п.2.3. - означені положення
не є взаємовиключними і можуть
застосовуватися одночасно;

- по-друге, Відповідачем дотримано
строк повідомлення, який не може бути
меншим, ніж 7 днів до дати поставки, тоді
як перевищення цього періоду (більш
завчасне повідомлення) не може
тлумачитися як порушення, ані за
змістом п. 2.3., ані в контексті
принципів добросовісності та
розумності як принципів за п.6 ч.1 ст.3
Цивільного кодексу України;

- по-третє, п.2.3. встановлює вимоги
про достатньо визначеність у
повідомленні товару, який не може бути
поставлений. Втім, оскільки у
розглядуваному випадку Відповідач
вказує про неможливість постачання
будь-якого товару за договором №131 від
31.10.2013р., означені вимоги дотриманні і
додаткова деталізація з посиланням на
асортименті позиції є зайвою з точки
зору визначення сутності
волевиявлення;

- по-четверте, п.2.3. договору не
містить жодних обмежень щодо обсягу
товару, відносно якого Позивач має
право повідомляти про неможливість
постачання та кількості таких
повідомлень (одно- чи багаторазове), з
огляду на що відповідні міркування
Скаржника з цього приводу є наслідком
довільного і необґрунтованого з
правової точки зору тлумачень.

Своєчасність та належність
повідомлення про неможливість
здійснення постачання товару до
моменту надсилання врахованих для
визначення розміру штрафу заявок, у
відповідності до умов п. 2.3. договору, що
передбачає правомірну у разі
дотримання встановлених односторонню
відмову від виконання зобов'язань з
поставки товару у розумінні ст.525
Цивільного кодексу України, виключають
відповідальність Позивача, адже у
такому випадку відсутнє порушення у
розумінні ст.610 Цивільного кодексу
України як підстава для нарахування
штрафу.

Апеляційний суд погоджується із
висновками місцевого суду щодо
відсутності підстав для нарахування
штрафу відносно заявок на поставку,
надісланих поза межами договірних
відносин - з 10.12.2012р., припинення
обов'язку з виконання яких відбулося у
відповідності до ч.2 ст.653 Цивільного
кодексу України внаслідок укладання
сторонами із дотриманням ст.654 цього
Кодексу докової угоди від 25.10.2012р.

Дійсно, відсутність правової підстави
(діючого договору) для виникнення
зобов'язань у розумінні ст.509
Цивільного кодексу України
унеможливлює існування у Позивача
відповідного суб'єктивного права на
отримання поставки, якому б
кореспондував обов'язок Відповідача
здійснити таку поставку, а отже -
унеможливлює і порушення такого
відсутнього права, тим більше, що жодна
з заявок Позивача взагалі не містить
посилання на договір №131 від 31.12.2010р.

Посилання Скаржника з цього приводу на
недотримання приписів ст.181
Господарського процесуального кодексу
України через відсутність у Покупця
примірнику підписаної ним угоди про
розірвання договору відхиляються, адже
не тільки є недоведеними, але й жодною
мірою не спростовують ані укладеності
цієї угоди у розумінні ст.638 Цивільного
кодексу України, ані її презюмованої
правомірності за ст.204 цього Кодексу.

Відсутність факту порушення як
підстави для застосування стягуваного
штрафу зумовлює відмову у задоволені
позовних вимог до Відповідача 1 по суті,
безвідносно до вирішення питання щодо
дотримання строків позовної давності
згідно викладеної ним у відзиві заяви
про її застосування.

В свою чергу, результати правової
оцінки обґрунтованості позовних вимог
до Відповідача 1 за будь-яких обставин
зумовлює і відхилення вимог до
Відповідача 2, тим більше, що висновок
місцевого суду про неукладенність
через неузгодження істотних умов
поруки (обсягу відповідальності та її
виду) відповідного договору від 10.11.2011р.
між Позивачем та Відповідачем 2 цілком
відповідає фактичним обставинам та
приписам ст.стс.553, 554 Цивільного
кодексу України, ч.3 ст.180, ч.8 ст.181
Господарського процесуального кодексу
України.

Наразі, будь-яких інших підстав,
передбачених ст.104 Господарського
процесуального кодексу України, для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення апеляційним судом не
встановлено.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м. Донецьк задоволенню
не підлягає, що згідно із ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України має наслідком віднесення на
рахунок останнього витрат по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний будинок "Амстор", м.
Донецьк на рішення Господарського суду
Донецької області від 08.04.2014р. у справі
№905/8272/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Донецької області від 08.04.2014р. у справі
№905/8272/13 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Надруковано 6 прим.:1. Позивачу; 2.
Відповідачам; 3. У справу;4. ДАГС; 5. ГСДО