ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"15" травня 2014 р.
Справа № 911/3192/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Грицик Д. С. (довіреність
б/н від 17.03.2014 р.);

від відповідача: не з'явились;

від органів Державної виконавчої
служби: Голяченко І. П. (довіреність б/н
від 14.05.2014 р.);

розглянувши матеріали справи

за скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю „АТЛ", м. Київ

на дії та постанову Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції, м. Ірпінь

у справі № 911/3192/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „АТЛ", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Єврофлора", смт
Коцюбинське

про стягнення 28 404, 05 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.04.2014 р. до канцелярії суду від
позивача надійшла скарга б/н від 28.04.2014
р. на дії державного виконавця, у якій
він просить суд визнати незаконними
дії державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції з винесення постанови ВП №
40823809 від 24.01.2014 р. про повернення
виконавчого документу стягувачеві;
визнати недійсною постанову
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 24.01.2014 р. ВП № 40823809 про
повернення виконавчого документу
стягувачеві; зобов'язати Відділ
Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції вчинити всі передбачені
Законом України „Про виконавче
провадження" заходи по примусовому
виконанню рішення господарського суду
Київської області від 09.10.2013 р. у справі
№ 911/3192/13 за наказом господарського
суду Київської області від 11.11.2013 р. №
911/3192/13.

В обґрунтування своєї скарги позивач
зазначає, що дії Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції щодо
винесення постанови ВП № 40823809 від
24.01.2014 р. про повернення виконавчого
документу стягувачеві є
неправомірними, а сама постанова
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 24.01.2014 р. ВП № 40823809 про
повернення виконавчого документу
стягувачеві є незаконною, так як
державним виконавцем не було вжито
всіх передбачених Законом України
„Про виконавче провадження", Наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції
з організації примусового виконання
рішень", інших нормативно-правових
актів, виконавчих дій та заходів щодо
виконання наказу господарського суду
Київської області по справі № 911/3192/13
від 11.11.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.04.2013 р. прийнято до
розгляду скаргу ТОВ „АТЛ" на дії та
постанову Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції у справі №
911/3192/13 за позовом ТОВ „АТЛ" до ТОВ
„Єврофлора" про стягнення 28 404, 05 грн. і
призначено її розгляд у судовому
засіданні за участю представників
учасників процесу на 15.05.2014 р.

13.05.2014 р. до канцелярії суду від Відділу
Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції надійшли заперечення № 837 від
08.05.2014 р. на скаргу ТОВ „АТЛ" по справі №
911/3192/13, у яких просить суд відмовити
позивачу у задоволенні скарги
повністю.

15.05.2014 р. у судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення щодо обґрунтування своєї
скарги, вимоги скарги підтримав, вважає
їх обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в скарзі.

Представник Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції у судовому
засіданні надав усні пояснення щодо
своїх заперечень проти скарги, просив
суд відмовити в задоволенні скарги
позивача повністю з підстав,
зазначених у його письмових
запереченнях.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомив,
документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд вважає,
що вимоги скаржника є неправомірними
та визнаються такими, що не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Київської області від 09.10.2013 р. у справі
№ 911/3192/13 за позовом ТОВ
„АТЛ" до ТОВ „Єврофлора" про стягнення
28 404, 05 грн. позов задоволено повністю і
присуджено до стягнення з ТОВ
„Єврофлора" на користь ТОВ „АТЛ" 26 320, 00
грн. основної заборгованості, 1 485, 90
грн. 3 % річних та судові витрати 1 684, 27
грн. судового збору.

11.11.2013 р. на виконання вказаного рішення
судом було видано відповідний наказ.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції від 19.11.2013
р. відкрито виконавче провадження ВП №
40823809 з примусового виконання наказу №
911/3192/13, виданого господарським судом
Київської області 11.11.2013 р., за
відповідною заявою б/н від 14.11.2013 р. ТОВ
„АТЛ" про відкриття виконавчого
провадження. Даною постановою боржнику
- ТОВ „Єврофлора" встановлено строк для
добровільного виконання рішення суду -
в семиденний строк з моменту винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження та постановлено, що при
невиконанні рішення в наданий для
самостійного виконання строк виконати
його в примусовому порядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат, пов'язаних з
провадженням виконавчих дій, і
направити копію постанови направити
сторонам виконавчого провадження.

19.11.2013 р. ВДВС Ірпінського міського
управління юстиції здійснено запит №
2923606 до Державної податкової служби
України щодо рахунків, відкритих у
банках та інших фінансових установах
ТОВ „Єврофлора".

20.11.2013 р. на запит № 2923606 ДПС України
надала відповідь № ДВС
Ірпінського міського управління
юстиції та повідомила про рахунки,
відкриті у банках та інших фінансових
установах ТОВ „Єврофлора".

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції від 26.11.2013
р. про арешт коштів боржника накладено
арешт на кошти ТОВ „Єврофлора", що
містяться на рахунках, відкритих в АТ
„УкрСиббанк".

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції від 26.11.2013
р. про арешт коштів боржника накладено
арешт на кошти ТОВ „Єврофлора", що
містяться на рахунках, відкритих в ПАТ
„Національний кредит".

Листом № 1807/8 від 26.11.2013 р. ВДВС
Ірпінського міського управління
юстиції направлено вищевказані
постанови ПАТ „Національний кредит",
АТ „УкрСиббанк".

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції від 02.12.2013
р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
накладено арешт на все майно ТОВ
„Єврофлора" та заборонено його
відчуження.

Листом № 22-21/43270 від 04.12.2013 р. ПАТ
„УкрСиббанк" повідомило ВДВС
Ірпінського міського управління
юстиції про прийняття до виконання
постанови ВДВС Ірпінського міського
управління юстиції від 26.11.2013 р. про
арешт коштів боржника та про
відсутність коштів на рахунках ТОВ
„Єврофлора".

Листом № 12-27/5533 від 04.12.2013 р. ПАТ
„Національний кредит" повідомило ВДВС
Ірпінського міського управління
юстиції про прийняття до виконання
постанови ВДВС Ірпінського міського
управління юстиції від 26.11.2013 р. про
арешт коштів боржника та про
відсутність коштів на рахунках ТОВ
„Єврофлора".

Актом Відділу Державної виконавчої
служби Ірпінського міського
управління юстиції від 20.12.2013 р.
встановлено, що при проведенні
виконавчих дій боржник за адресою: вул.
Доківська, 14, смт Коцюбинське, Київська
область, не знаходиться і майно, на яке
можливо здійснити стягнення відсутнє.

Згідно даних МРЕВ ДАЇ, наданих на
відповідний запит ВДВС Ірпінського
міського управління юстиції, будь-які
транспортні засоби за ТОВ „Єврофлора"
не зареєстровані.

У січні 2014 р. ВДВС Ірпінського міського
управління юстиції звернувся до
позивача із листом № 253 від 09.01.2014 р., у
якому просив повідомити та надати
контактну інформацію щодо ТОВ
„Єврофлора" та чи знаходиться вказане
товариство за адресою: вул. Симиренка,
36, м. Київ

У січні 2014 р. ВДВС Ірпінського міського
управління юстиції звернувся в
Ірпінський міський суд Київської
області із поданням № 349 від 10.01.2014 р.
про тимчасове обмеження керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України.

Згідно інформаційної довідки № 46661554
від 20.01.2014 р. з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, наданої
на відповідний запит ВДВС Ірпінського
міського управління юстиції, будь-яке
нерухоме майно за ТОВ „Єврофлора" не
зареєстровано.

Постановою Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції від 24.01.2014
р. про повернення виконавчого
документа стягувачеві повернуто
стягувачу наказ № 911/3192/13, виданий
господарським судом Київської області
11.11.2013 р., на підставі п. 2 ст. 47, 50 ЗУ „Про
виконавче провадження".

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із виконанням судових рішень
здійснюється Господарським
процесуальним кодексом України,
Законом України „Про виконавче
провадження", Наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень", іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 17 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних,
кримінальних справах та справах про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України „Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Згідно ч. 1 ст. 19 цього ж закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 цього ж
закону (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Статтею 27 цього ж закону передбачено,
що у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем
накладено арешт на майно та кошти
боржника, боржник за погодженням з
державним виконавцем має право у строк
до початку примусового виконання
рішення реалізувати належне йому майно
чи передати кошти в рахунок повного або
часткового погашення боргу за
виконавчим документом. У разі продажу
майна боржника покупець цього майна
повинен внести кошти за придбане майно
на рахунок органу державної виконавчої
служби у строк до початку примусового
виконання рішення. Після внесення
покупцем коштів арешт з проданого
майна боржника знімається за
постановою державного виконавця.

У разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Згідно ч. 1, 2 ст. 30 цього ж закону
державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме:

закінчення виконавчого провадження -
згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа
стягувачу - згідно із статтею 47 цього
Закону;

повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Відповідно до ст. 32 цього ж закону
заходами примусового виконання рішень
є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до п. 2, 5 ч. 1 ст. 47 цього ж
закону виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо:

2) у боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними;

5) у результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника);

Отже, як вбачається із матеріалів
виконавчого провадження ВП № 40823809,
державним виконавцем ВДВС Ірпінського
міського управління юстиції
правомірно та із дотриманням вимог
положень Закону України „Про
виконавче провадження" проводились дії
по виконанню наказу № 911/3192/13 від 11.11.2013
р. про стягнення з ТОВ „Єврофлора" на
користь ТОВ „АТЛ" 26 320, 00 грн. основної
заборгованості, 1 485, 90 грн. 3 % річних та
судові витрати 1 684, 27 грн. судового
збору, а постанова ВДВС Ірпінського
міського управління юстиції від 24.01.2014
р. про повернення виконавчого
документу стягувачу є такою, що
відповідає вимогам законодавства
України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що обставини щодо
неправомірних дій державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції при
виконанні наказу № 911/3192/13 від 11.11.2013 р.
про стягнення з ТОВ „Єврофлора" на
користь ТОВ „АТЛ" 26 320, 00 грн. основної
заборгованості, 1 485, 90 грн. 3 % річних та
судові витрати 1 684, 27 грн. судового
збору та щодо незаконності постанови
Відділу Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції від 24.01.2014 р. про повернення
виконавчого документу стягувачу у
виконавчому провадженні ВП № 40823809,
викладені у скарзі б/н від 28.04.2014 р.
позивача - ТОВ „АТЛ", не знайшли свого
підтвердження в ході її розгляду, а
тому вимоги позивача (стягувача) про
визнання їх відповідно неправомірними
та недійсними є такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства
України, а тому суд не вбачає підстав
для задоволення зазначеної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги
б/н від 28.04.2014 р. (вх. № 55/14 від 29.04.2014 р.)
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АТЛ" на дії та
постанову від 24.01.2014 р. про повернення
виконавчого документу стягувачу
Відділу Державної виконавчої служби
Ірпінського міського управління
юстиції у виконавчому провадженні ВП №
40823809.

Суддя
В. М. Бацуца