ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"22" травня 2014 р. Справа № 926/543/14 За
позовом публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Чернівцігаз", м. Чернівці

до Чернівецького державного
спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації, м. Чернівці

про стягнення коштів у сумі 1173,35 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Позивача - Попов В.Д., дов. від 11.01.2014 р. №
05.1/42

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості по розрахунках за
поставлений природний газ на загальну
суму 8109,18 грн., у тому числі 6935,83 грн.
основного боргу, 977,73 грн. пені та 195,62
грн. 3% річних від простроченої суми.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 08.04.2014 р., розгляд справи в судовому
засіданні призначено на 29.04.2014 р. за
участю представників сторін,
відповідача зобов'язано надати відзив
на позов та докази в його обґрунтування
(суддя Паскарь А.Д.).

У зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю судді Паскаря А.Д. в
порядку повторного автоматичного
розподілу справу № 926/543/14 передано до
провадження судді Ковальчук Т.І.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на
порушення укладеного сторонами
договору № 2013/ТП-ПР-218616 від 15.01.2013 р. на
постачання природного газу відповідач
не виконав зобов'язання з оплати за
природний газ, допустив заборгованість
за період лютий-квітень 2013 р. у розмірі
6935,83 грн., у зв'язку з чим йому також
нараховано пеню і 3% річних.

До початку розгляду справи по суті
спору в судовому засіданні 29.04.2014 р.
представник позивача подав заяву про
зменшення суми позову до розміру 1173,35
грн., у тому числі 977,73 грн. пені та 195,62
грн. 3% річних.

У відповідності до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. Виходячи з
наведеного, ухвалою від 29.04.2014 р.
прийнято до розгляду заяву позивача
про зменшення суми позовних вимог,
справу розглянуто в межах зменшених
позовних вимог.

Представник відповідача у судовому
засіданні 29.04.2014 р. надав відзив, у якому
позовні вимоги відхилено у повному
обсязі з тих підстав, що заборгованість
по оплаті за спожитий природний газ на
момент звернення позивача з позовом
відповідачем погашена в повному
обсязі.

У судовому засіданні 29.04.2014 р.
представник позивача пояснив, що
відповідач допустив прострочення
оплати вартості газу, за що у
відповідності до умов договору і
чинного законодавства повинен нести
відповідальність у вигляді сплати
пені, процентів річних та інфляційних,
просив стягнути пеню і 3% річних в
розмірі згідно із заявою про зменшення
розміру позовних вимог.

Представник відповідача пояснив, що
заборгованість по оплаті поставленого
позивачем природного газу була
погашена в березні 2014 року, тому вимоги
про стягнення боргу є
необгрунтованими, факт прострочки
оплати вартості газу представник
відповідача не заперечував.

Ухвалою від 29.04.2014 р. розгляд справи в
судовому засіданні відкладено на 22.05.2014
р.

У судове засідання 22.05.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, однак це не
перешкоджає розгляду справи, оскільки
відповідача належним чином
повідомлено про місце, дату і час
судового засідання, що підтверджується
підписом його представника в протоколі
судового засідання від 29.04.2014 р.

У судовому засіданні 22.05.2014 р.
представник позивача просив
задовольнити позов, стягнути з
відповідача пеню та 3% річних у розмірі
1173,35 грн.

Заслухавши пояснення представника
позивача, приймаючи до уваги пояснення
представника відповідача, надані в
судовому засіданні 29.04.2014 р.,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши і оцінивши в сукупності
надані докази, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд встановив
наступне.

15 січня 2013 р. між публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Чернівцігаз"
(Постачальник) та Чернівецьким
державним спеціалізованим
будівельно-монтажним управлінням по
газифікації (Споживач) було укладено
договір № 2013/ТП-ПР-218616 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом, відповідно до якого
Постачальник (позивач) постачає
природний газ Споживачу (відповідачу) в
обсягах і порядку, передбачених
Договором для забезпечення потреб
Споживача, а Споживач оплачує
Постачальнику вартість газу і наданих
послуг у розмірах, строках, порядку та
на умовах, передбачених договором (а.с.
11-17).

Зокрема, відповідно до умов
зазначеного договору:

- послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу, які є
підставою для остаточних розрахунків
Споживача з Постачальником (п. п. 2.6, 2.9);

- розрахунки за реалізований
Споживачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються
національною комісією, яка здійснює
державне регулювання в сфері
енергетики (п. 4.1);

- розрахунковий період за договором
становить один місяць - з 8.00 години
першого дня місяця до 8.00 години першого
дня наступного місяця включно (п. 4.5);

- оплата вартості послуг з постачання
газу здійснюється Споживачем із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу відповідно до додатку
№ 2 до договору шляхом оплати повної
вартості договірних обсягів
постачання газу наступного
розрахункового періоду не пізніше ніж
за десять календарних днів до його
початку У випадку недоплати вартості
послуг з постачання газу за
розрахунковий період Споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 1-го (першого) числа місяця,
наступного за розрахунковим… Споживач
самостійно розраховує суму платежу
виходячи з ціни газу на наступний
місяць поставки та відповідної
величини договірного обсягу газу,
заявленого на наступний розрахунковий
період (п. 4.6);

- оплата вартості газу здійснюється
Споживачем виключно грошовими коштами,
що перераховуються на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
Постачальника;

- у разі порушення Споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
договору, із Споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу (п. 6.2.2);

- договір набирає чинності з дати його
укладення та діє до 31 грудня 2013 року…
Договір вважається продовженим на
аналогічний період, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про його
припинення його дії або перегляд його
умов (п. 10.1).

На підтвердження факту постачання
відповідачеві природного газу згідно з
зазначеним договором позивачем подано
акти прийому-передачі природного газу
на загальну суму 7516,57 грн., а саме:

1) від 28.08.2013 р. на постачання в лютому 2013
р. 1,019 тис. куб. м на суму 4793,11 грн. (а.с. 20).

2) від 31.03.2013 р. на постачання у березні
2013 р. 0,389 тис. куб. м на суму 1829,75 грн. (а.с.
21),

3) від 30.04.2013 р. на постачання у квітні 2013
р. 0,190 тис. куб. м на суму 893,71 грн. (а.с. 22).

Зазначені факти поставки відповідачем
не заперечені, акти приймання-передачі
газу є належними і допустимими в
розумінні ст. 34 ГПК України доказами,
які підтверджують отримання
відповідачем природного газу в
зазначених кількості і вартості
протягом вказаних періодів.

Як видно з розрахунку позивача і
складеного сторонами акту звірки
взаємних розрахунків від 04.12.2013 р.,
станом на 04.12.2013 р. заборгованість
відповідача перед позивачем по оплаті
за поставлений в лютому-квітні 2013 року
природний газ з урахуванням 580,74 грн.
переплати по розрахунках попереднього
періоду становила 6935,83 грн. (а.с. 18,23).

Остаточний розрахунок за спожитий в
лютому-квітні 2013 року природний газ у
розмірі 6935,83 грн. відповідач провів
21.03.2014 р., що підтверджується платіжним
дорученням № 102 від 21.03.2014 р. (а.с. 29).

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України
також передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 1 статтею 175 Господарського
кодексу України встановлено, що
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

У відповідності до статей 173 - 174
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (у тому числі кредитор)
має право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України)

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(частина 1 статті 530 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами пункту 4.6 договору №
2013/ТП-ПР-218616 від 15.01.2013 р. на постачання
природного газу за регульованим
тарифом відповідач зобов'язаний
провести остаточний розрахунок за
послуги з постачання газу не пізніше
першого числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Відповідач вказаний обов'язок порушив,
провів оплату вартості поставленого в
лютому-квітні 2013 року газу в сумі 6935,83
грн. не у відповідних сумах не пізніше
першого числа кожного місяця
наступного за розрахунковим, а лише
21.03.2014 р.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 6.2.2 договору 2013/ТП-ПР-218616 від
15.01.2013 р. передбачено стягнення зі
споживача за порушення строків оплати
за поставлений газ пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Перевіривши зроблений позивачем
розрахунок пені на суму 977,73 грн., суд
встановив, що позивачем застосовано
облікову ставку НБУ 7,5% для всього
періоду нарахування пені, в той час як з
10.06.2013 р. запроваджено облікову ставку
НБУ 7% річних, а з 13.08.2013 року така ставка
встановлена на рівні 6,5%, унаслідок чого
розмір заявленої до стягнення пені є
дещо завищеним.

Відтак, судом здійснено перерахунок
пені із застосуванням облікової ставки
НБУ, що діяла у відповідні періоди,
виходячи із сум заборгованості та
протягом періодів прострочення оплати
вартості поставленого в лютому-квітні
2013 року газу. Згідно з розрахунком суду
за період з 06.02.2103 р. по 28.02.2014 р. до
стягнення належить пеня в сумі 892,24 грн.
(а.с. 36)

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши виконаний позивачем
розрахунок процентів річних в сумі 195,62
грн. за період з 06.03.2013 р. по 28.02.2014 р. суд
встановив, що проценти річних
нараховані правильно, отже, в цій
частині позовні вимоги підлягають
задоволенню в заявленій сумі.

Враховуючи, що сплачена позивачем сума
судового збору є мінімальною (1,5
розміру мінімальної заробітної плати),
підстав для повернення позивачеві
частини судового збору з державного
бюджету в зв'язку зі зменшенням розміру
позовних вимог у порядку п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про судовий збір" немає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
кодексу України сплачений позивачем
судовий збір належить покласти на
сторони пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 1, 12, 49, 82, 84, 116 Господарського
процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Чернівецького
державного спеціалізованого
будівельно-монтажного управління по
газифікації (м. Чернівці, вул. Лесі
Українки, 7, ідентифікаційний код 02127377)
на користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Чернівцігаз" (м. Чернівці,
вул. Винниченка,9А, р/р 2001 в ПАТ "КБ
"Надра" м. Київ, Центр, МФО 380764, ) 892,24 грн. пені, 195,62 грн.
процентів річних та 1693,81 грн. судового
збору.

З набранням судовим рішенням законної
сили видати наказ.

У судовому засіданні 22.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Повний текст
підписано 22 травня 2014 р.

Суддя
Т.І. Ковальчук