ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року
Справа № 904/1109/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Тищик І.В.
(доповідач)

суддів - Верхогляд Т.А., Білецька Л.М.

при секретарі - Малик С.О.

за участю представників

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«ДНІПРОВАЖМАШ», м. Дніпропетровськ на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.04.2014
року у справі № 904/1109/14

за позовом Могилів-Подільського
товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕАЛ», м. Вишневе
Київської області

до публічного акціонерного
товариства «ДНІПРОВАЖМАШ», м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у
сумі 333 734,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з відповідача 333
734,20 грн. заборгованості за брухт
чавунний, поставлений за договором
поставки № 61/124 від 09.04.2013р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 16.04.2014
року у справі № 904/1109/14 (суддя Крижний
О.М.) позовні вимоги задоволено, з
відповідача на користь позивача
заборгованість за товар стягнуто в
повному обсязі.

Вмотивовуючи рішення, суд
послався на те, що відповідачем не
виконані зобов'язання з оплати
вартості отриманого товару; факт
наявності заборгованості
підтверджується матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення господарського суду в повному
обсязі та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову. При
цьому скаржник посилається на
порушення господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ненадання покупцю в порушення
п. 4.5 договору товаросупровідних
документів, а саме: рахунку, акту про
походження, акту вибухонебезпечності,
акту радіологічної безпеки;
неврахування господарським судом
скрутного фінансового становища
підприємства, що є підставою для
зменшення штрафних
санкцій;неповідомлення відповідача
про дату та час розгляду справи, що
позбавило останнього можливості
реалізувати своє право на врегулювання
договірних зобов'язань в добровільному
порядку.

Позивачем відзив на апеляційну
скаргу наданий не був.

Про час та місце судового
засідання сторони повідомлялися в
установленому порядку, однак,
процесуальним правом на участь в
засіданні суду апеляційної інстанції
не скористалися.

Враховуючи те, що наявні в справі
документи дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваного
рішення, судова колегія дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представників
сторін.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення господарським судом
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як убачається з матеріалів
справи, 09.04.2013р. між Могилів-Подільським
ТОВ «РЕАЛ» (Постачальник) та ПАТ
«ДНІПРОВАЖМАШ» (Покупець) був
укладений договір поставки № 61/124,
відповідно до якого позивач
зобов'язався поставити відповідачу
продукцію найменуванням, кількістю та
ціною згідно специфікації до договору,
а відповідач зобов'язався прийняти
товар і оплатити його на умовах цього
договору.

Сторонами узгоджені всі істотні
умови договору, обумовлені ціна
договору, порядок розрахунків, терміни
і умови постачання тощо.

Пунктом 4.5 договору сторони
передбачили, що постачальник
зобов'язаний надати покупцю належним
чином оформлені документи (підписані
уповноваженою особою і скріплені
печаткою постачальника) на продукцію,
що поставляється, відповідно до вимог
чинного законодавства України: а саме:
накладну на продукцію, рахунок, акт про
походження, акт вибухонебезпечності,
акт радіологічної небезпеки,
товарно-транспортну накладну.

На виконання умов даного договору
позивач поставив відповідачу брухт
чавунний на загальну суму 3 138 091,70
грн., що посвідчується копіями
видаткових та товарно-транспортних
накладних, актами приймання металів
чорних (вторинних), актами про джерело
походження металів чорних (вторинних)
та посвідченнями про
вибухобезпечність, хімічну та
радіаційну безпечність. Факт отримання
продукції не заперечується
відповідачем.

Відповідачем зобов'язання за
договором щодо оплати вартості
отриманої продукції були виконані
частково в сумі 2 804 357,50 грн.;
заборгованість склала 333 734,20 грн.;
прострочення виконання грошового
зобов'язання відповідач пояснив
ненаданням постачальником по спірним
відвантаженням товаросупровідних
документів, зазначених в п. 4.5 договору,
зокрема, рахунків, актів про
походження, актів вибухонебезпечності,
актів радіологічної безпеки.

З вимогою про стягнення з
відповідача заборгованості позивач
звернувся до господарського суду.

Господарським судом вимоги
позивача були задоволені у повному
обсязі і колегія суддів поділяє
висновок місцевого суду.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу
України та ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар (товари) і сплатити за нього
певну грошову суму.

До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

При цьому підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» і яка відповідає вимогам,
зокрема, ст. 9 названого Закону і
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар (інформаційний лист Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. № 01-06/928/2012).

Відповідачем зобов'язання за
договором щодо оплати вартості
отриманого товару в повному обсязі
виконані не були. Посилання
відповідача на ненаданням йому рахунку
на оплату товару та товаросупровідних
документів, зазначених в п. 4.5 договору,
спростовується матеріалами справи та
правомірно не прийнято до уваги
місцевим судом.

За вказаних обставин
господарський суд дійшов правомірного
висновку про задоволення позовних
вимог у повному обсязі.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі щодо ненадання постачальником
покупцю товаросупровідних документів,
не приймаються до уваги колегією
суддів в силу наступного:

Відповідно до ст. 666 ЦК України,
якщо продавець не передає покупцеві
приналежності товару та документи,
що стосуються товару та підлягають
переданню разом з товаром відповідно
до договору купівлі-продажу або актів
цивільного законодавства, покупець має
право встановити розумний строк для їх
передання.

Якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві.

Доказів невиконання позивачем
обов'язку щодо передачі разом з товаром
відповідних документів матеріали
справи не містять, рівно як не містять і
доказів витребування відповідачем
вказаних у пункті 4.5 договору
документів.

Відсутні у матеріалах справи
докази й того, що відповідач повернув
товар позивачу. Факт прийняття товару
без будь-яких зауважень та претензій
посвідчується підписом довіреної
особи відповідача на видаткових та
товарно-транспортних накладних.

В силу приписів ст. 614 ЦК України
невжиття особою всіх залежних від неї
заходів щодо належного виконання
зобов'язання свідчить про вину
останньої в невиконанні зобов'язання.

Матеріалами справи
посвідчується, що відповідачем заходи
щодо належного виконання зобов'язання
не вживалися.

Посилання скаржника на
необхідність зменшення розміру
неустойки, яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання, не
стосується спірних правовідносин,
оскільки вимоги щодо стягнення
штрафних санкцій за несвоєчасне
виконання відповідачем грошових
зобов'язань позивачем взагалі не
заявлялися.

Твердження скаржника про те, що
відповідач не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що позбавило його права на
врегулювання договірних зобов'язань в
добровільному порядку, спростовується
матеріалами справи, а саме, ухвалою
господарського суду від 03.04.14р. про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неявкою представника в судове
засідання та рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яким посвідчується
вручення даної ухвали відповідачу
11.04.14р.

З огляду на відповідність
висновків, викладених в рішенні
господарського суду, обставинам справи
та чинному законодавству, вимоги
скаржника про скасування
оскаржуваного рішення являються
необґрунтованими і не підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«ДНІПРОВАЖМАШ» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.04.2014
року у справі № 904/1109/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий
І.В.
Тищик

Судді

Т.А.Верхогляд

Л.М.Білецька