м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7618/14 26.05.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росавто"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СІНТО"
про стягнення 4 791,32 грн.
Суддя Грєхова О.А.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
Заявлено позов про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СІНТО"
заборгованості за Договором № N185-13 на
технічне обслуговування та ремонт
автомобілів в розмірі 4 791,32 грн., 2 268,73
грн. основного боргу, 76,76 грн. пені, 177,10
грн. 30% річних, 2 268,73 грн. штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання вимог вказаного договору
позивач надав відповідачу послуги з
технічного обслуговування і ремонту
автомобіля останнього, проте,
відповідач в порушення умов договору
зобов'язання щодо своєчасної оплати
спірних робіт не виконав.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.04.2014 порушено провадження
по справі № 910/7618/14, розгляд справи
призначено на 26.05.2014.
В судове засідання 26.05.2014 представник
позивача не з`явився, про причини
неявки суд не повідомлено.
Представник відповідача відзив на
позов не надав, явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. Ухвала суду, позовна заява
надсилались відповідачу на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
з єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.
У відповідності з положеннями п. 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.
У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
В матеріалах справи наявне
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення, що свідчить про
отримання відповідачем ухвали суду
Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, господарський суд,
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, вважає
за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 26.05.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

30.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Росавто", як
виконавцем (надалі - позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СІНТО",
як замовником (надалі - відповідач)
укладено Договір № Т185-13 на технічне
обслуговування та ремонт автомобілів
(надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору
виконавець зобов'язується виконати
роботи по комерційному акту та/або
технічному обслуговуванню
автомобілів, власником який є замовник
та/або має право володіння і
користування автомобілем, а замовник
зобов'язується передати автомобілі
після здійснення виконавцем ремонту
та/або технічного обслуговування та
оплачувати виконані роботи у строки та
на умовах, що вказані у даному договорі.
Перелік автомобілів замовника
вказується у Додатку № 1, що є
невід'ємною частиною цього договору,
проте не є вичерпним.

Згідно з п. 1.3 договору загальна
вартість (сума) даного договору складає
суму всіх підписаних актів виконаних
робіт.

Згідно акту виконаних робіт від 30.12.2013,
який підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками, як позивача так і
відповідача (належним чином засвідчена
копія знаходяться в матеріалах справи),
загальна вартість виконаних позивачем
та прийнятих відповідачем робіт склала
2268,73 грн.

В пункті 4.2 договору сторони погодили,
що оплата за виконані роботи
проводиться замовником по факту
виконання робіт, в строк, не пізніше 3-х
робочих днів після дати підписання
акту виконаних робіт

У зв'язку з відсутністю оплати
виконаних робіт, як вбачається з
матеріалів справи, позивач звертався
до відповідача із листом-вимогою № 10
від 18.02.2014 про сплату заборгованості,
яка була отримана відповідачем 12.03.2014,
про що свідчить копія повідомлення про
вручення поштового відправлення,
долучена до матеріалів справи.

Проте відповідач відповіді на
лист-вимогу не надав, заборгованість
перед позивачем не погасив.

Як стверджує позивач у позовній заяві,
оскільки відповідач не виконав свого
обов'язку по повній оплаті виконаних
позивачем та прийнятих замовником
(відповідачем) робіт, позивач звернувся
до господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з відповідача 2
268,73 грн. основного боргу, 76,76 грн. пені,
177,10 грн. 30% річних, 2 268,73 грн. штрафу.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України),
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

По матеріалам справи встановлено, що
між сторонами по справі укладений
Договір № Т185-13 від 30.12.2013 на технічне
обслуговування та ремонт автомобілів,
який за своєю правовою природою є
договором про надання послуг, а тому
саме він та відповідні положення
статей глави 63 ЦК України визначають
права та обов'язки сторін зі здійснення
передбачених договором послуг та їх
оплати. Вищезазначений договір
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України є
підставою виникнення між сторонами
цивільних прав і обов'язків. Доказів
укладання між сторонами інших
договорів позивачем та відповідачем
суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює
обов'язок замовника оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, встановлених у договорі, якщо
останнім передбачено надання такої
послуги за плату.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо), а кредитор має
право вимагати від боржника виконання
його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (526 ЦК України). Одностороння
відмова від зобов'язання, в силу ст. 525
ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Судом встановлено, що акт виконаних
робіт, підписаний уповноваженими
представниками та скріпленими
печатками сторін.

Таким чином, вищенаведений акт
виконаних робіт свідчать про належне
виконання позивачем умов Договору № Т
185-13 на технічне обслуговування та
ремонт автомобілів від 30.12.2013 та про
надання останнім відповідачу послуг на
загальну суму 2 268,73 грн.

По матеріалам справи судом також
встановлено, що акт виконаних робіт,
відповідачем в строк, передбачений
спірним Договором, не оплачений.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 2 268,73 грн. визнаються
судом обґрунтованими і підлягають
задоволенню повністю.

Також, за прострочення виконання
зобов'язання по оплаті вартості
виконаних робіт позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 76,76 грн. пені
нарахованої за період з 04.01.2014 по 08.04.2014
та штрафу в розмірі 2 268,73 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов визначених
змістом зобов'язання (неналежне
виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Для пені, як різновиду неустойки,
характерним є те, що вона обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення зобов'язання
(ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 6.3 договору за
прострочення оплати за цим договором,
замовник сплачує, окрім відшкодування
вартості фактично виконаних робіт,
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на момент
порушення договору, від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, а також 30% річних.

У випадку прострочення замовником
оплати відповідно акту виконаних робіт
згідно умов цього договору більш ніж на
10 календарних днів замовник
зобов'язаний сплатити на користь
виконавця штраф у розмірі суми
заборгованості (п. 6.3 договору).

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 р. № 543/96-ВР вищезазначеного
Закону України передбачено, що
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України,
розмір пені, передбачений статтею 1,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу
наданий позивачем, суд встановив, що
позивач здійснив нарахування пені та
штрафу відповідно до умов договору та у
відповідності з вимогами чинного
законодавства України.

Таким чином стягненню з відповідача
пеня в розмірі 76,76 грн. та штраф у
розмірі 2 268,73 грн. за розрахунком
позивача.

Позивач також заявив про стягнення з
відповідача 177,10 грн. 30% річних
нарахованих у період з 04.01.2014 по 08.04.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
законом або договором.

Відповідно до п. 6.3 договору за
прострочення оплати за цим договором,
замовник сплачує, окрім відшкодування
вартості фактично виконаних робіт,
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на момент
порушення договору, від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, а також 30% річних.

Перевіривши розрахунок 30% річних
наданий позивачем, суд встановив, що
позивач здійснив нарахування 30% річних
відповідно до умов договору та у
відповідності з вимогами чинного
законодавства України.

Таким чином стягненню з відповідача 30%
річних в розмірі 177,10 грн., за
розрахунком позивача.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 230, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 14, 202, 509, 525, 526,
549, 611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СІНТО"
(02140, м. Київ, вулиця Вишняківська, 9, кв.
97, ), з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Росавто"
(04111, м. Київ, вулиця Салютна, 2, ) 2 268 (дві тисячі двісті
шістдесят вісім) грн. 73 коп. основного
боргу, 76 (сімдесят шість) грн. 76 коп.
пені, 2 268 (дві тисячі двісті шістдесят
вісім) грн. 73 коп. штрафу, 177 (сто
сімдесят сім) грн. 10 коп. 30% річних та 1827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
останню не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Дата підписання: 28.05.2014

Суддя
О.А. Грєхова