ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р. Справа № 909/311/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі: судді Фанди О.М., при
секретарі судового засідання Поліводі
С.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Заступника Коломийського
міжрайонного прокурора, бульвар Л.
Українки, 47, м. Коломия,
Івано-Франківська область, 78203 в
інтересах держави в особі
Черемхівської сільської ради, вул.
Українська, 65, с. Черемхів, Коломийський
район, Івано-Франківська область, 78203

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд", вул.
Вовчинецька, буд. 225-А, офіс 9, м.
Івано-Франківськ, 76018

про стягнення 9 213 грн. 20 коп..
заборгованості по орендній платі за
землю та розірвання договору оренди
землі №01 від 28.03.2012 року, який
зареєстрований у Державному реєстрі
земель 30.03.2012 року за № 03277

за участю представників сторін:

від прокуратури: Гарасимик Тарас
Олегович - прокурор відділу
прокуратури м. Івано-Франківська,
службове посвідчення № 011571 від 26.10.2012
року

від позивача: Паньків Михайло
Михайлович - сільський голова,
посвідчення № 49

від відповідача: не з'явився.

встановив: Заступник Коломийського
міжрайонного прокурора звернувся до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом в
інтересах держави в особі
Черемхівської сільської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд" про
стягнення 9213 грн. 20 коп. заборгованості
по орендній платі за землю та
розірвання договору оренди землі №01
від 28.03.2012 року, який зареєстрований у
Державному реєстрі земель 30.03.2012 року
за № 03277.

Позовні вимоги обгрунтовані
порушенням відповідачем умов договору
оренди землі від 28.03.12 щодо оплати
орендної плати за землю.

27 травня 2014 року прокурором подано
через канцелярію суду заяву за
вх.№7456/14 згідно якої останній
відмовився від позовної вимоги щодо
розірвання договору оренди землі №01
від 28.03.2012 року, який зареєстрований у
Державному реєстрі земель 30.03.2012 року
за № 03277.

В судовому засіданні прокурор
відмовився від вказаної вище заяви
(заяви про відмову від позовної вимоги
про розірвання договору оренди землі
№01 від 28.03.2012 року, який зареєстрований
у Державному реєстрі земель 30.03.2012 року
за № 03277) та підтримав позовні
вимоги згідно поданої позовної заяви в
повному обсязі та просить суд позов
задовольнити.

Позивач підтримав позовні вимоги з
аналогічних підстав заявлених
прокурором у позовній заяві та просить
суд позов задовольнити.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, клопотань про відкладення
розгляду та будь-яких заперечень в
спростування заявлених позовних вимог
суду не подав, хоча про розгляд справи
був повідомлений належним чином, про
що свідчить відмітка на зворотньому
боці ухвали суду від 13.05.2014 року. Разом
з тим, ухвала суду про порушення
провадження у справі від 01.04.2014 року та
ухвала суду від 15.04.2014 року повернена на
адресу суду із відміткою поштового
зв"язку "за закінченням терміну
зберігання".

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
13.05.14 юридична особа - товариство з
обмеженою відповідальністю "СанівалФ
Буд" за адресою - буд. 225-А, офіс 9, м.
Івано-Франківськ, 76018, тобто адреса, яка
вказувалась в позовній заяві та
ухвалах суду, що надсилались
відповідачу.

Отже, як встановлено судом, ухвали по
справі направлялись відповідачу за
адресою місцезнаходження, яка
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
№75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Відповідно до ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) у разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" неявка у судове
засідання однієї із сторін, належним
чином повідомленої про час та місце
цього засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені ч. 1 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, з урахуванням ст.75
Господарського процесуального кодексу
України та ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі відповідача за
наявними в ній матеріалами, враховуючи,
що у суду є всі необхідні докази для
вирішення спору по суті, запобігаючи,
одночасно, безпідставному затягуванню
розгляду спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши прокурора та представника
позивача, дослідивши та оцінивши
зібрані докази відповідно до приписів
ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України, з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

28 березня 2012 року на підставі рішення
Черемхівської сільської ради шостого
демократичного скликання №156/08-2012 від
25.03.12 року між Черемхівською сільською
радою (по договору - орендодавець/ по
справі - позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Станіслав
Буд" (по договору - орендар/по справі -
відповідач) укладено договір оренди
землі №01, зареєстрований в управлінні
Деркомзему у Коломийському районі
30.03.2012 року за №03277, відповідно до
умов якого (п.1, п.2) орендодавець
передав, а орендар прийняв у строкове
платне користування (оренду) земельну
ділянку загальною площею - 0,8077 га для
промисловості (обслуговування
приміщень деревообробного цеху з
пилорамою), яка знаходиться за адресою:
вул. Українська, с. Черемхів,
Коломийський район, Івано-Франківська
область, нормативно грошова оцінка
якої становить 276 395 грн. 00 коп. Договір
підписаний сторонами та скріплений
печатками. Термін дії договору на 5
років (п.5 Договору).

Відповідно до умов даного договору
(пунктів 6-8) орендар (відповідач по
справі) зобов"язався щомісячно (не
пізніше 30 числа звітного місяця)
сплачувати орендну плату у розмірі 5%
від грошової оцінки земельної ділянки.
Обчислення розміру орендної плати за
землю державної або комунальної
власності здійснюється з урахуванням
її цільового призначення та
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством та затвердженими КМУ
формами.

В порушення вищезазначених умов
договору оренди землі орендар
(відповідач по справі) у строки,
передбачені договором, розрахунки з
орендодавцем не проводив, внаслідок
чого утворилась заборгованість по
орендній платі за період з липня 2013
року по лютий 2014 року в сумі 9 213 грн. 20
коп.

28 березня 2014 року Черемхівська
сільська рада звернулась до
відповідача з претензійним листом
№59/02-36 від 12.03.14, в якому повідомила
останнього про наявність
заборгованості по орендній платі в
сумі 9 123, 20 грн. та необхідність її
погашення. Однак позивач на вказані
звернення не відреагував.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про оренду землі" відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
до договору оренди землі.

Згідно статті 1 Закону України "Про
оренду землі" (надалі - Закон), оренда
землі - це засноване на договорі
строкове, платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Орендарями земельних ділянок є
юридичні або фізичні особи, якими на
підставі договору оренди належить
право користування земельною ділянкою
(ст.5 Закону України "Про оренду землі").

Статтями 13, 21, 24 та 25 цього Закону (із
змінами та доповненнями чинними на час
розгляду даної справи) визначено, що
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до договору та вимог
земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж,
який орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України.

Орендодавець має право вимагати від
орендаря, зокрема, своєчасного
внесення орендної плати.

Орендар земельної ділянки має право,
зокрема, самостійно господарювати на
землі з дотриманням умов договору
оренди землі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов"язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов"язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші,
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Матеріалами даної справи доведено, що
відповідач, в порушення умов Договору
оренди землі №01 від 28.03.12, орендну плату
за землю своєчасно не сплачував, у
зв'язку з чим виникла заборгованість за
період з липня 2013 року по лютий 2014 року
у сумі 9 213 грн. 20 коп.

У відповідності до ст. ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач доводи позивача щодо
виникнення заборгованості по орендній
платі за період з липня 2013 року по
лютий 2014 року у сумі 9 213 грн. 20 коп. не
спростував та доказів щодо їх
погашення суду не подав.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем по
орендній платі згідно Договору оренди
землі №01 від 28.03.12 належним чином
доведена, документально підтверджена.
З врахуванням зазначеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості по орендній
платі в сумі 9 213 грн. 20 коп. є
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині
розірвання договору оренди землі № 1
від 28.03.2012 року, який зареєстрований у
Державному реєстрі земель 30.03.2012 року
за № 03277, то суд виходить з
наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу
України передбачено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч.2 ст. 651 вказаного вище
кодексу договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Укладаючи Договір оренди землі №01 від
28.03.2012 року позивач розраховував
отримати грошові кошти (прибуток) за
оренду землі.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
оренду землі", на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов"язків, передбачених статтями 24 та
25 цього Закону та умовами договору,
зокрема обов"язку щодо своєчасного
внесення орендної плати.

Судом в процесі розгляду справи,
встановлено факт неналежного
виконання відповідачем обов"язку щодо
своєчасності оплати орендної плати
згідно Договору оренди землі №01 від
28.03.2012 року, чим істотно порушені умови
спірного договору.

У процесі розгляду справи відповідачем
у відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не
надано суду жодних доказів, що б
підтверджували належне виконання ним
свого обов'язку щодо здійснення оплати
орендної плати за орендовану землю за
Договором оренди землі №01 від 28.03.2012
року.

Таким чином, позовні вимоги про
розірвання Договору оренди землі №01
від 28.03.2012 року, укладеного між
Черемхівською сільською радою та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд" є
законними і обґрунтованими, та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо стягнення судового збору за
розгляд даних позовних вимог, то суд
виходить з наступного.

В силу ч.2 ст.44 Господарського
процесуального кодексу України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону
України "Про судовий збір" № 3674-VI
(далі-Закон), який відповідно до статті
10 набрав чинності з 01.11.2011 року (із
змінами та доповненнями) за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством справляється судовий
збір.

Згідно частини 1 статті 4 вищевказаного
закону судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01 січня 2014 року складає 1 218
грн. 00 коп.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного
Закону ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; позовної заяви
немайнового характеру 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

В спірному випадку позов, заявлений
прокурором (який відповідно до чинного
законодавства звільнений від сплати
судового збору), включає в себе дві
позовні вимоги, а саме: стягнення
заборгованості по орендній платі в
сумі 9 213 грн. 20 коп., яка є позовною
вимогою майнового характеру, та
розірвання договору оренди землі №01
від 28.03.2012 року, яка є позовною вимогою
немайнового характеру.

Пунктом 2.10. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 року "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
встановлено, що у випадках об'єднання в
одній заяві вимог як майнового, так і
немайнового характеру судовий збір
згідно з пунктом 3 статті 6 Закону
підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

З наведеного слідує, що за подання
даної позовної слід стягнути судовий
збір в загальній сумі 3 045 грн., зокрема:
(1 827 грн - за позовну вимогу про
стягнення заборгованості по орендній
платі в сумі 9 213 грн. 20 коп. (як позовну
вимогу немайнового характеру) + 1 218 грн.
- за позовну вимогу про розірвання
договору оренди землі №01 від 28.03.2012
року (як позовну вимогу немайнового
характеру).

Відповідно до ч.3 ст. 49 господарського
процесуального кодексу України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Пунктом 4.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" №7 від 21.02.13
передбачено, що приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
за винятком випадків, коли останнього
звільнено від сплати судового збору, та
коли позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

З врахуванням наведеного вище, суд
приходить до висновку про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав буд" в
доход державного бюджету України
судового збору в сумі 3 045 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 1, 2, 5, 13, 21, 24, 25 Закону України "Про
оренду землі", ст. ст. 3, 4 Закону України
" Про судовий збір", ст. 8 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік", ст. ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 651
Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 188
Господарського кодексу України, ст. ст.
22, 32-34, 44, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Заступника
Коломийського міжрайонного прокурора
в інтересах держави в особі
Черемхівської сільської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд" про
стягнення 9 213 грн. 20 коп. заборгованості
по орендній платі за землю та
розірвання договору оренди землі №01
від 28.03.2012 року, який зареєстрований у
Державному реєстрі земель 30.03.2012 року
за № 03277.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд" (вул.
Вовчинецька, буд. 225-А, офіс 9, м.
Івано-Франківськ, 76018, код 35765373) на
користь Черемхівської сільської ради
(вул. Українська, 65, с. Черемхів,
Коломийський район, Івано-Франківська
область, 78203, код 04354232) - 9 213 грн. 20 коп.
(дев"ять тисяч двісті тринадцять
гривень двадцять копійок) -
заборгованості по орендній платі за
землю.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Розірвати Договір оренди землі №01 від
28.03.12, укладений між Черемхівською
сільською радою (вул. Українська, 65, с.
Черемхів, Коломийський район,
Івано-Франківська область, 78203, код
04354232) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд" (вул.
Вовчинецька, буд. 225-А, офіс 9, м.
Івано-Франківськ, 76018, код 35765373) та який
зареєстрований в Державному реєстрі
земель 30.03.2012 року за №03277.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Станіслав Буд" (вул.
Вовчинецька, буд. 225-А, офіс 9, м.
Івано-Франківськ, 76018, код 35765373) в дохід
Державного бюджету України (отримувач
коштів: Управління Державної
казначейської служби України в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області; код отримувача (код за ЄДРПОУ):
37952250; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Івано-Франківській області; код банку
отримувача (МФО): 836014; Рахунок
отримувача: 3002; код класифікації
доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду:
03499939) - 3 045 грн. 00 коп. (три тисячі сорок
п"ять гривень ) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.14

Суддя
Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 02.06.14