ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 р. Справа № 909/303/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Фрич М. М., при
секретарі судового засідання Ковалюк
С. Я., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Вигодської селищної
ради,

вул. Д.Галицького, 75,смт.
Вигода,

Долинський район,
Івано-Франківська область, 77552

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_2

АДРЕСА_1

про внесення змін та доповнень до
договору оренди землі

за участю представників сторін:

Від позивача: Андрусяк С.Я. -
представник, (довіреність №07/02-9 від
09.01.14)

Від відповідача представники не
з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Вигодська селищна рада звернулася
до господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
вимогою до приватного підприємця
ОСОБА_2 про внесення змін та доповнень
до договору оренди землі.

Ухвалою суду від 31.03.2014 року прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі і призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
08.04.2014 року. Ухвалою суду від 08.04.2014 року
відкладено розгляд справи на 13.05.2014
року. Ухвалою суду від 13.05.2014 року
відкладено розгляд справи на 27.05.2014
року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задоволити. Крім того, 26.05.2014 року через
канцелярію господарського суду
Івано-Франківської області від
позивача поступила заява вих. №192/02-14
від 22.05.2014 року (вх. № 7316/14 від 26.05.2014) про
збільшення позовних вимог. В даній
заяві йдеться про те, що в позовній
заяві / вих. №122/02-9 від 27.03.2014 року , вх.
№4348/14 від 28.03.2014) позивачем помилково
вказано орендну плату за ставкою 6% від
грошової оцінки, яка відповідно до
рішення сесії Вигодської селищної ради
№138-7/2011 від 27.10.2011 року становить 7%. З
огляду на це, позивач просить суд
збільшити розмір позовних вимог та
внести зміни та доповнення до договору
оренди земельної ділянки №26 від 12.04.2005
року укладеного між Вигодською
селищною радою та підприємцем ОСОБА_2
(зареєстрований 13.04.2005 року за
№04.05.303.00042 в Долинському районному
відділі Івано-Франківської
регіональної філії ДП "Центр
державного кадастру при Держкомземі
України"), виклавши пункт 9 договору в
наступній редакції: "Плата за землю
вноситься орендарем у вигляді орендної
плати за ставкою 7% від грошової оцінки,
що становить 1м2 - 146, 45 грн.; 1610 м2 - 235 784, 5
грн. (235 784, 5 грн. x 7% = 16 504,91 грн.) 16 504,91 за
рік, що вноситься щомісячно рівними
частинами на рахунок Вигодської
селищної ради протягом 30-ти
календарних днів наступних за останнім
календарним днем звітного
(податкового) місяця".

Згідно ч.4 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

В спірному випадку, предмет спору
стосується внесення змін до договору
оренди землі в частині, що стосується
ставок орендної плати. Заява про
збільшення позовних вимог стосується
також внесення змін до договору оренди
землі в частині ставок орендної плати.
Однак, на відміну від поданої позовної
заяви вих. №122/02-9 від 27.03.2014 року (вх.
№4348/14 від 28.03.2014), в заяві вих. №192/02-14 від
22.05.2014 року (вх. № 7316/14 від 26.05.2014)
збільшено ставку орендної плати за
землю з 6% від грошової оцінки землі до
7%. Судом перевірено та встановлено, що
пропозиція про внесення змін до
договору оренди землі надсилалася на
адресу відповідача листами вих.125 від
30.03.2011 року, вих.489 від 18.05.2011 року, вих.1375
від 01.11.2011 року, вих. №154 від 14.02.2012 року
та вих. №39/0214 від 04.02.2014 року. Такі
пропозиції про внесення змін до
договору оренди землі були надіслані з
посиланням на рішення Вигодської
селищної ради №138-7/2011 від 27 жовтня 2011
року, в додатку до якого вказані
відсоткові ставки розміру орендної
плати за землю, а саме 7 % за землі
комерційного призначення, що в даному
випадку стосується діяльності
відповідача.

Враховуючи, що ставка орендної плати
не залежить від волі сторін, а
визначається в установленому законом
порядку (рішеннями відповідних рад) і в
надісланій стороні пропозиції про
внесення змін до договору було
зроблене посилання на рішення ради
№138-7/2011 від 27 жовтня 2011 року, крім того,
на адресу відповідача було направлено
заяву про збільшення позовних вимог та
враховуючи нез'явлення відповідача в
будь-яке судове засідання, відсутність
у суду доказів про бажання відповідача
внесення змін в договір оренди землі в
частині орендних ставок, суд вважає за
правильне взяти до уваги заяву сторони
про збільшення позовних вимог та
вирішити спір відповідно до вимог
чинного законодавства щодо визначення
орендних ставок за користування
землею.

Представник відповідача явку
повноважного представника в судове
засідання не забезпечив, причини такої
неявки суду не повідомив. З приводу
цього варто вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64
ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі повноважного
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами, запобігаючи,
одночасно, безпідставному затягуванню
розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши докази у
відповідності до ст. 43 ГПК України, суд
встановив, що 12.04.2005 року між Вигодською
селищною радою (надалі за текстом -
позивач) та приватним підприємцем
ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач)
укладено договір оренди земельної
ділянки №?26, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, площею 0,1610 га, що
використовується для обслуговування
торгових приміщень (зареєстрований за
№04.05.303.00042 від 13.04.2005 року).

Додатковою угодою від 23.04.2008 року
(зареєстрованою за №04.08.303.00027 від 06.05.2008
року) між сторонами, у зв'язку з
підвищенням ставок орендної плати
згідно рішення сесії Вигодської
селищної ради від 22.01.2008 року №290-13/2008,
було внесено зміни до діючого договору.
Орендну плату за землю встановлено у
вигляді грошової орендної плати за
ставкою 8% від грошової оцінки
земельної ділянки, що становить 9 025, 02
грн. за рік. В даній додатковій угоді
бралась до уваги нормативна грошова
оцінка землі, технічна документація
якої розроблена в 1999 році та
затверджена рішенням сесії Вигодської
селищної ради від 22.09.2000 року №236-15/2000.

Як вбачається з позовної заяви,
враховуючи, що процентна ставка
орендної плати за землю на території
Вигодської селищної ради рахувалась
від нормативної грошової оцінки землі,
технічна документації якої розроблена
в 1999 році, рішенням Вигодської селищної
ради від 24.03.2011 року №42-4/2011 затверджено
нову технічну документацію з коректури
грошової оцінки земель населеного
пункту смт. Вигода. Також, цією ж сесією
прийнято рішення №43-4/2011 "Про орендну
плату за землю", яким затверджено нові
ставки орендної плати за земельні
ділянки.

Як стверджує позивач, з метою
перегляду розміру орендної плати за
землю, Вигодська селищна рада листом
№125 від 30.03.2011 року повідомила
відповідача про прийняте рішення сесії
№43-4/2011 від 24.03.2011 року та необхідність
його виконання у визначений термін.
Однак, за словами позивача, в порушення
вимог частини 3 ст. 188 Господарського
кодексу України відповідач не
повідомив позивача про результати
розгляду листа.

18.05.2011 року позивачем за №489 направлено
повторний лист відповідачу про
необхідність перезаключення
додаткової угоди до діючого договору,
на який, за словами позивача,
відповідача також не одержано.

01.11.2011 року листом №1375 позивач
надіслав відповідачу додаткову угоду
про внесення змін та доповнень до
договору. Зокрема, пункт 9 викладено в
наступній редакції: "Орендна плата
заземлю вноситься у вигляді грошової
орендної плати за ставкою 6% від
грошової оцінки, що становить 1 м2 - 146, 45
грн.; 1 610 м2 - 235 784,5 грн.; (235 784, 5 x 6% = 14 147, 07
грн.) 14 147, 07 грн. за рік. Позивач
стверджує, що вказану додаткову угоду
відповідач не підписав, її умови по
суті не розглянув.

Позивач вказав, що оскільки між
сторонами є діючий договір, додатковою
угодою від 01.11.2011 року пропонувалась
зміна лише однієї умови договору -
розміру орендної плати на підставі
нової (коректури) нормативної грошової
оцінки землі та нової ставки орендної
плати за земельну ділянку в розмірі 6%.
Внаслідок непідписання відповідачем
додаткової угоди від 01.11.2011 року, розмір
орендної плати за землю не було
переглянуто. Проте, в пункті 13 договору
чітко вказано періодичність перегляду
розміру орендної плати - не рідше
одного разу у рік (у випадку зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розміру земельного
податку, підвищення цін, тарифів. у тому
числі в наслідок інфляції; погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках.
передбаченими законом).

Як вбачається з позовної заяви 14.02.2012
року позивачем листом №154 повторно
надіслано відповідачу додаткову угоду
про внесення змін та доповнень до
договору. Вказану угоду, за словами
позивача, відповідач знову не підписав,
її умови по суті не розглянув. В
подальшому, відповідач з порушенням
вимог ч.3 ст. 188 Господарського кодексу
України не повідомив позивача про
результати розгляду листів від 07.09.2012
року №441-02-14 та від 04.02.2014 року №39/02-14.

За словами позивача, станом на 25.03.2014
року відповідач додаткову угоду про
внесення змін та доповнень до договору
з позивачем не підписав та умови угоди
по суті не розглянув, а отже рішення
сесії Вигодської селищної ради №138-7/2011
від 27.10.2011 року не виконав.

З огляду на викладене, позивач просив
суд внести зміни та доповнення до
договору оренди земельної ділянки №26
від 12.04.2005 року укладеного між
Вигодською селищною радою та приватним
підприємцем ОСОБА_2 (зареєстрований
13.04.2005 року за №04.05.303.00042 в Долинському
районному відділі Івано-Франківської
регіональної філії ДП "Центр
державного кадастру при Держкомземі
України"), виклавши пункт 9 договору в
наступній редакції:

- "Плата заземлю вноситься орендарем у
вигляді орендної плати за ставкою 7% від
грошової оцінки, що становить 1 м2 - 146, 45
грн.; 1 610 м2 - 235 784,5 грн.; (235 784, 5 x 7% = 16 504, 91
грн.) 16 504, 91 грн. за рік, що вноситься
щомісячно рівними частинами на рахунок
Вигодської селищної ради протягом 30-ти
календарних днів наступних за останнім
календарним днем звітного
(податкового) місяця".

Відповідач в судові засідання не
з'являвся. Відзиву на позовну заяву та
будь-яких пояснень стосовно обставин
справи суду на подав.

Таким чином, виходячи з матеріалів
справи та керуючись вимогами діючого
законодавства, суд дійшов в спірному
випадку наступних висновків.

Приписами ст.9 Цивільного кодексу
України (надалі за текстом - ЦК України)
встановлено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України

За змістом ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договір. Аналогічне правило випливає
із ст. 509 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами було укладено договір оренди
земельної ділянки №26 від 12.04.2005 року. 23
квітня 2008 року між сторонами укладено
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди земельної
ділянки.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.13 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
- це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Важливо зазначити, що пунктом 2.19
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" від 17 травня 2011 року №6
роз'яснено: "У разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Вигодської селищної ради
№138-7/2011 від 27 жовтня 2011 року
встановлено розмір річної орендної
плати за земельні ділянки при
укладанні договорів оренди залежно від
її нормативної грошової оцінки згідно
з додатком. Якщо звернутися до
вказаного Додатку до рішення селищної
ради від 27 жовтня 2011 року №138-7/2011, то
вбачається, що на земельні ділянки
комерційного призначення, а саме
оптова та роздрібна торгівля (п.4.1.
Додатку) розповсюджується ставка
орендної плати в розмірі 7% від
нормативної грошової оцінки землі.
Дане рішення з Додатком до нього є
дійсним і в суду відсутні докази про те,
що таке рішення є скасованим.

Статтею 651 Цивільного кодексу
встановлено правило, відповідно до
якого зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, але
за умови, що інше не встановлено
договором або законом.

В спірному випадку умовами договору
(пунктом 36 договору) передбачено, що
сторони можуть вносити зміни до умов
договору у письмовій формі за взаємною
згодою.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За таких обставин суд, дослідивши
подані позивачем докази і на підставі
цих доказів з урахуванням обставин по
справі та діючого законодавства дійшов
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові
витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 9, 11, 526, 651 Цивільного кодексу
України, ст. 13 Закону України "Про
оренду землі", пунктом 2.19 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" від 17 травня 2011
року №6, ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Внести зміни та доповнення до
договору оренди земельної ділянки №26
від 12.04.2005 року укладеного між
Вигодською селищною радою та
підприємцем ОСОБА_2 (зареєстрований
13.04.2005 року за №04.05.303.00042 в Долинському
районному відділі Івано-Франківської
регіональної філії ДП "Центр
державного кадастру при Держкомземі
України"), виклавши пункт 9 договору в
наступній редакції: "Плата за землю
вноситься орендарем у вигляді орендної
плати за ставкою 7% від грошової оцінки,
що становить 1м2 - 146, 45 грн.; 1610 м2 - 235 784, 5
грн. (235 784, 5 грн. x 7% = 16 504,91 грн.) 16 504,91 грн.
за рік, що вноситься щомісячно рівними
частинами на рахунок Вигодської
селищної ради протягом 30-ти
календарних днів наступних за останнім
календарним днем звітного
(податкового) місяця".

Стягнути з відповідача приватного
підприємця ОСОБА_2 / АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1 / на користь позивача Вигодської
селищної ради / 77552, вул. Д. Галицького, 75,
смт. Вигода, Долинський район,
Івано-Франківська область, код 04355875, р/р
0157 в УДК в Івано-Франківській
області, МФО 836014 / судовий збір в
розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті
вісімнадцять гривень).

Видати наказ після вступу рішення в
законну силу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.05.14

Суддя
Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Гавінська Л.Д. 29.05.14