ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

26 травня 2014 року
Справа № 913/758/14

Провадження №3/913/758/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ,

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
«Луганськ-Авто», м. Луганськ,

про стягнення 19 185 грн. 09 коп.

суддя
Секірський А.В.,

секретар судового засідання
Берещенко Н.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача:

- Костенко А.В., довіреність №24 від
02.01.2014;

- Шматова В.М., довіреність № 239 від
28.04.2014;

від відповідача:

- Канатніков Д.Г., довіреність №2 від
21.01.2014;

- Соловйов Ю.О, довіреність №21 від
29.04.2014;

- Сімірня С.В., директор, витяг ЄДР ЮО та
НОМЕР_1 від 07.11.2013;

від відділу НКРЕ у Луганській області -
Розвадовська С.М., довіреність №30 від
08.01.2014,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» (далі - позивач)
заявлено вимогу про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Луганськ-Авто» (далі - відповідач)
заборгованості за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії у грудні 2013 року та
лютому 2014 року в сумі 19 185,09 грн. за
договором №314 від 18.11.2003 про постачання
електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між сторонами укладено
договір №314 від 18.11.2003 про постачання
електричної енергії. Відповідно до
умов договору та додатків до нього
відповідачу погоджено наступні
договірні величини споживання
електричної енергії: грудень 2013 року -
50000 кВт.год; лютий 2014 року - 60000 кВт.год.
Відповідач спожив електричної енергії,
що підтверджується довідками
відповідача про спожиту
електроенергію, в обсязі: грудень 2013
року - 57840 кВт.год; лютий 2014 року - 66600
кВт.год. Таким чином, відповідач
перевищив договірні величини
споживання електричної енергії: у
грудні 2013 року на 9833 кВт.год; у лютому 2014
року на 8750 кВт.год. З урахуванням
вищевикладеного, відповідачу була
нарахована санкція за перевищення
договірної величини споживання
електроенергії в грудні 2013 року та
лютому 2014 року на загальну суму 19 185,09
грн. У зв'язку з несплатою в
добровільному порядку зазначеної суми,
позивач звернувся з відповідними
вимогами до господарського суду
Луганської області.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, пояснив, що
заборгованість відповідачем на
теперішній час не сплачена.

Відповідач письмовим відзивом № 294 від
22.04.2014 та додатковими поясненнями на
позовну заяву зазначив, що проти позову
заперечує посилаючись на звернення до
позивача з заявами про коригування
(збільшення) договірних величин
споживання електроенергії у грудні 2013
року та лютому 2014 року. Позивач
відмовив відповідачу в коригуванні не
зважаючи на наявність авансового
платежу. Відповідач вважає відмову
позивача необґрунтованою, посилаючись
на п. 4.4 правил користування
електроенергією та відсутністю
заборгованості за електроенергію на
момент звернення. Також відповідач
посилається на висновки
Держенергонагляду у Луганській
області та відділу НКРЕ у Луганській
області.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши присутніх в судовому
засіданні під час судового розгляду
справи представників сторін, суд
встановив такі фактичні обставини.

18.11.2003 між сторонами у справі був
укладений договір про постачання
електричної енергії № 314 (далі
-договір) (а.с. 9-15).

Відповідно до пункту 1.1 договору
Постачальник (позивач) постачає
електричну енергію Споживачу
(відповідачеві), а Споживач оплачує
Постачальнику електричної енергії її
вартість та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору та
додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

За умовами договору Постачальник
зобов'язаний постачати Споживачу
електроенергію в межах 1000/111,6 кВт
приєднаної (дозволеної до використання
приєднаної (дозволеної до
використання) потужності в обсягах,
визначених Додатком "Обсяги постачання
електричної енергії" з урахуванням
вимог розділу 5 та умов розділу 6
договору (пункт 2.1.2 договору).

За умовами договору Споживач
зобов'язаний для визначення величини
спожитої електроенергії щомісячно
18-ого числа, згідно з Додатком "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії", знімати покази
розрахункових засобів обліку,
оформляти результати відповідно до
Додатку "Форма "Звіт про використану
електроенергію" та направляти
уповноваженого представника до
Постачальника для подання звіту про
спожиту електроенергію за
розрахунковий період і отримання
рахунків для здійснення розрахунку за
активну електроенергію та інших
платежів, передбачених договором
(пункт 2.2.2 договору);

Пунктом 5.1 договору та абзацом 6 пункту
4.2 Правил користування електричною
енергією, затв. постановою НКРЕ 31.07.96 N 28
у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 N 910
(далі -Правила 910) договірні величини
споживання електроенергії
визначаються у додатку до договору
Обсяги постачання електричної енергії
на підставі заявки відповідача на
очікуваний обсяг споживання
електроенергії за місяцями року.

Відповідно до додатків до договору (а.с.
19-20) відповідачу було встановлено
наступні обсяги постачання
електричної енергії: грудень 2013 року - 70
тис. кВт.год; лютий 2014 року - 60 тис.
кВт.год.

20.11.2013 згідно із заявою від 18.11.13
відповідачу було скориговано ліміт
електроспоживання і встановлена
договірна величина споживання
електричної енергії на грудень 2013 року
в обсязі 50 тис. кВт/год., що оформлено
повідомленням №2125 від 20.11.2013 про рівень
відкоригованої договірної величини
обсягу споживання електроенергії, яка
є невід'ємною частиною договору (а.с. 38).

Таким чином, відповідачу погоджено
наступні договірні величини
споживання електричної енергії:
грудень 2013 року - 50000 кВт.год; лютий 2014
року - 60000 кВт.год.

Відповідач звернувся із заявою від
13.12.2013 до позивача про збільшення
договірної величини електроспоживання
на грудень 2013 року на 10000 кВт/год, однак
листом від 19.12.13 за № 2444 йому було
відмовлено у коригуванні договірної
величини через невиконання умов
договору щодо попередньої оплати
додатково заявленого обсягу
електричної енергії (а.с. 35-36).

У лютому 2010 року відповідач звернувся
із заявою про коригування договірної
величини на розрахунковий період -
лютий 2014 року на 10000 кВт/год, у
задоволенні якої позивачем також було
відмовлено з аналогічних причин (а.с.
39-40)

Докази направлення повідомлень про
відмову у коригуванні договірної
величини містяться в матеріалах
справи.

Листами від 20.12.2013 №824 та від 18.02.2014 № 110
відповідач зазначає, що передплату
додатково заявлених обсягів на грудень
2013 року та лютий 2014 року було зроблено
не у повному обсязі у звязку з
обставинами, які не залежать від
відповідача, та просить не
застосовувати штрафних санкцій (а.с.
43-44).

Відповідач спожив електричної енергії,
що підтверджується довідками
відповідача про спожиту
електроенергію, в обсязі: грудень 2013
року - 57840 кВт.год; лютий 2014 року - 66600
кВт.год. (а.с. 31-32).

Таким чином, відповідач перевищив
договірні величини споживання
електричної енергії: у грудні 2013 року
на 9833 кВт.год; у лютому 2014 року на 8750
кВт.год.

За це порушення на підставі п. 4.4.2
договору (з урахуванням додаткової
угоди від 30.09.2004) позивачем нарахована
санкція за перевищення договірної
величини споживання електроенергії у
грудні 2013 року у розмірі двократної
вартості різниці між фактично спожитою
та договірною величиною в сумі 10 151,59
грн., за лютий 2014 року - 9033,50 грн.

Відповідно до пункту 7.7 договору
розрахунки за електричну енергію та
інші платежі здійснюються Споживачем у
порядку, передбаченому додатком
«Порядок розрахунків».

Пунктом 9 Додатку до договору "Порядок
розрахунків" передбачено, що
розрахунок за фактично спожиту у
розрахунковому періоді активну
електроенергію; за недораховану
електроенергію; за перевищення
договірних величин споживання
електричної енергії та потужності; за
перетікання реактивної електричної
енергії; оплату сум на відшкодування
збитків; оплату пені, здійснюється на
підставі наданих Постачальником
рахунків протягом 5 операційних днів,
починаючи з наступного дня після їх
отримання (а.с. 18).

На суму перевищення договірної
величини електроспоживання за кожний
місяць відповідачем був отриманий
відповідний рахунок, однак сплата не
відбулась належним чином, борг на час
звернення з цим позовом складає 19 185,09
грн.

Оцінивши всі обставини справи, суд
вважає, позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню повністю з
огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема,
встановлено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до статті 610 ЦК України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання, тобто - неналежне
виконання.

Фактичні обставини свідчать, що
позивач на виконання умов договору
постачав відповідачу електроенергію,
претензій щодо постачання
електроенергії у відповідача немає.

Втім, відповідач в порушення умов
договору до нього не здійснив оплату за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії, у
зв'язку з чим виникла заборгованість по
сплаті перевищення договірної
величини споживання електричної
енергії в сумі 19 185,09 грн.

Суд не погоджується з доводами
відповідача, оскільки вони
спростовуються наявними в матеріалах
справи письмовими відмовами у
коригуванні.

Крім того, твердження відповідача про
необґрунтованість відмов у
коригуванні суд вважає суб'єктивними,
оскільки ці відмови містять певні
підстави, а те, що ці підстави не
задовольнили відповідача, не свідчать
про їх необґрунтованість.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 5.5
договрору (в редакції додаткової угоди
№314 від 18.02.2008) п. 4.4 Правил, для
отримання відповідачем права на
коригування обсягів електроспоживання
у спірні періоди, а, відтак, й настання
обов'язку позивача на таке коригування
необхідні такі умови:

- наявність попередньої оплати
додатково заявлених обсягів;

- подача відповідної заяви не пізніше
ніж за 5 робочих днів до закінчення
розрахункового періоду;

- відсутність будь-якої заборгованості
за виставленими позивачем рахунками,
пов'язаними з виконанням договірних
(грошових) зобов'язань у відповідача.

Невиконання хоча б однієї з цих умов
позбавляє відповідача права
коригування.

Судом встановлено, що при поданні заяв
про збільшення договірної величини
електроспоживання на грудень 2013 року
та лютий 2014 року відповідачем не в
повному обсязі було здійснено
передплату додатково заявлених
обсягів, що і стало причиною
обгрунтовананої відмови позивача.

До того ж, відповідач, за наявністю
спору щодо отриманих письмових
повідомлень про відмову у коригуванні,
не звертався до суду з позовом про
зобов'язання позивача здійснити
коригування об'єму договірної величини
електроспоживання.

Процедура врахування авансового
платежу та коригування величин
пропорційно здійсненій попередній
оплаті, як на цьому наполягає
відповідач, не передбачено правилами
користування електричною енергією та
договором.

Відповідно до п.п. 7 п. 8.1 Правил 910
постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом має право на
отримання від споживача підвищеної
оплати за електричну енергію за обсяг
перевищення споживачем договірних
величин споживання електричної
енергії та величини потужності за
розрахунковий період відповідно до
актів законодавства та умов договору.

У разі перевищення договірної величини
споживання електричної енергії за
розрахунковий період споживачем, який
розраховується за тарифами,
диференційованими за періодами часу,
або якщо відповідно до договору для
споживача протягом розрахункового
періоду змінювався тариф, він за
обсягом перевищення сплачує на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання постачальника
електричної енергії підвищену згідно з
законом вартість різниці між
фактично спожитим та договірним
обсягами електричної енергії за
середньозваженим тарифом.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання,
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки (ч.1 ст.217 ГК України).

Виходячи з наведених норм та приписів
ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" передбачена
вказаною статтею санкція (сплата
двократної вартості різниці фактично
спожитої і договірної величини
електроенергії) є
господарсько-правовою
відповідальністю за порушення у сфері
господарювання.

Таким чином, внаслідок порушення
відповідачем умов договору щодо
встановленої договірної величини
електроспоживання, у позивача виникає
право стягнути з відповідача не
вартість фактично спожитої
електричної енергії (що передбачено
умовами договору, як господарське
зобов'язання), а двократну вартість
різниці між фактично спожитою і
договірною величиною. Остання є видом
відповідальності, в результаті
застосування якої для відповідача
настають несприятливі економічні
наслідки у вигляді зменшення
матеріальних благ.

Підпунктом 4.4.2 договору (з урахуванням
додаткової угоди від 30.09.2004) позивачем
нарахована санкція за перевищення
договірної величини споживання
електроенергії у грудні 2013 року у
розмірі двократної вартості різниці
між фактично спожитою та договірною
величиною в сумі 10 151,59 грн., за лютий 2014
року - 9033,50 грн.

На суму перевищення договірної
величини електроспоживання за кожний
місяць відповідачем був отриманий
відповідний рахунок.

Крім того, суд звертає увагу, що
висновки Держенергонагляду у
Луганській області та відділу НКРЕ у
Луганській області стосовно порушень
позивачем п.п. 4.4 та 5.5 є передчасними та
не приймаються судом як доказ.

Таким чином, заявлена санкція за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії за
грудень 2013 та лютий 2014 у розмірі 19185,09
грн., підтверджена матеріалами справи,
заявлена обґрунтовано та підлягає до
стягнення з відповідача.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню повністю з
віднесенням на відповідача судових
витрат у справі на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Луганськ-Авто», 91493, м.
Луганськ, м. Олександрівськ, вул. Нова,
б.1, код 03112828, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Луганське енергетичне об'єднання",
91021, м. Луганськ, кв. Гайового, буд. 35-А,
ідентифікаційний код 31443937:

- на поточний рахунок зі спеціальним
режимом використання № 60 в ОПЕРВ
філії - Луганське ОУ АТ „Ощадбанк", МФО
304665, код 31443937, борг за перевищення
договірної величини споживання
електричної енергії за договором №314
від 18.11.2003 у сумі 19 185 грн. 09 коп.
(девятнадцять тисяч сто вісімдесят
п'ять гривень 09 коп.), видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили;

- на поточний рахунок № 8 в АТ
„Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, код
31443937, витрати зі сплати судового збору
в сумі 1827 грн. 00 коп. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.),
видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та
підписано 02.06.2014.

Суддя
А.В. Секірський