ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

05 червня 2014 року
Справа № 913/1304/14

Провадження № 15/913/1304/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торенія", м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВ "Долина",
м.Луганськ

про стягнення 70519 грн 50 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Данилкіна
Н.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено вимоги про
стягнення з відповідача за договором №
12-0801 від 01.08.2012 заборгованості в сумі 70519
грн 50 коп.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 19.05.2014 було
порушено провадження у справі та її
розгляд призначений на 05.06.2014.

Відповідач відзивом б/н від 02.06.2014 факт
заборгованості в сумі 70519 грн 00 коп.
визнав.

Поясненням б/н від 05.06.2014 позивач
повідомив, що відповідач не оспорює
обставини існування заборгованості та
просив суд розглянути справу за
відсутності представника.

Сторони не скористалися своїм правом,
передбаченим ст.22 Господарського
процесуального кодексу України, не
забезпечили участі повноважних
представників у судовому засіданні,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

У судовому засіданні 05.06.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торенія"
(постачальник, позивач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"НВ"Долина" (покупець відповідач) 01.08.2012
був укладений договір поставки № 12-0801,
за умовами якого постачальник
зобов'язався передати у власність
покупця хімічну сировину та інші
матеріали (товар), а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
поставлений постачальником товар (п.1.1
договору).

Згідно п.1.2 договору поставка товару
здійснюється окремими партіями, розмір
яких узгоджується сторонами і
відображається в товарних накладних за
номенклатурою і кількістю, які є
невід'ємною частиною цього договору.
Загальна кількість поставленого по
договору товару складає суму всіх
партій товару (окремо по кожній тарі),
поставленого згідно відповідних
накладних протягом строку дії цього
договору.

Відповідно до п.2.1 договору
постачальник зобов'язаний поставити
покупцю визначений сторонами в
специфікації товар не пізніше 30
календарних днів з моменту підписання
сторонами специфікації на окрему
партію товару.

В п.2.3 договору сторони передбачили, що
постачальник зобов'язаний завчасно, не
пізніше 2 робочих днів повідомити
покупця про дату і час поставки товару.

Згідно п.3.2 договору орієнтовна і
загальна сума цього договору складає
5000000 грн 00 коп. Остаточна сума договору
визначається виходячи з цін рахунків і
накладних на поставлений товар по
договору.

Відповідно до п.3.6 договору покупець
зобов'язаний оплатити постачальнику не
менше 9,0% від вартості поставленого
товару в строк не пізніше 60 календарних
днів з моменту виконання поставки
товару, а остаточний розрахунок
виконати не пізніше 365 календарних днів
з моменту виконання поставки.

30.12.2012 між сторонами була підписана
додаткова угода № 1 до договору
поставки, якою сторони внесли зміни у
договір, зокрема, виклали п.3.6 розділу 3
"Вартість товару і порядок розрахунків"
в наступній редакції: "Покупець
зобов'язаний оплатити постачальнику не
менше 12,0% від вартості поставленого
товару в строк не пізніше 60 календарних
днів з моменту виконання поставки
товару, а остаточний розрахунок
здійснити протягом 1095 календарних днів
з моменту виконання останньої поставки
товару".

02.01.2013 між сторонами підписана
додаткова угода № 2 до договору
поставки, в якій сторони домовились, що
вартість товару, який буде
поставлятися постачальником покупцю,
починаючи з 02.01.2013, повинна бути
оплачена покупцем у повному обсязі не
пізніше 31.12.2013.

18.05.2013 між сторонами підписана
додаткова угода № 3 до договору
поставки, в якій сторони домовились
припинити з 18.05.2013 дію додаткової угоди
№ 2 від 02.01.2013 до договору від 01.08.2012 №
12-0801 та визначити, що вартість товару,
який буде поставлений постачальником
на користь покупця, починаючи з 18.05.2013,
повинна бути оплачена покупцем на
умовах додаткової угоди № 1 від 30.12.2012.

На виконання умов договору та
додаткових угод протягом періоду з
02.01.2013 по 17.05.2013 позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму
14209350 грн 00 коп.

Відповідач отриманий товар оплатив
частково в сумі 14138830 грн 50 коп.,
внаслідок чого за ним виникла
заборгованість в сумі 70519 грн 50 коп., за
стягненням якої позивач звернувся до
суду з даним позовом..

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу
України передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає
між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань) є, зокрема,
договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного
кодексу України договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами по справі договір
№ 12-0801 від 01.08.2012 є договором
поставки, до якого слід застосовувати
відповідні положення Господарського
та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського
кодексу України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій
стороні - покупцеві товар (товари),
а покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1
ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законі інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства тощо.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Факт поставки позивачем товару
відповідачу підтверджений матеріалами
справи, в т.ч. копіями видаткових
накладних (а.с.11-55), довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (а.с.56-60) № 461/1 від 12.11.2013 та
визнаний відповідачем у відзиві, а
розмір заборгованості підтверджений в
акті звірення розрахунків.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу
України, зокрема, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в обумовлений в додатковій
угоді № 2 від 02.01.2013 до договору
поставки № 12-0801 від 01.08.2012 строк, тобто
до 31.12.2013, оплату в повному обсязі не
здійснив.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на
відповідача, згідно ст.ст.44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.7 ст.84 Господарського
процесуального кодексу України в
резолютивній частині рішення
вказується про розподіл господарських
витрат між сторонами, про повернення
судового збору з бюджету. Водночас в
абзаці 3 підпункту 5.2 пункту 5 пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що про таке повернення
зазначається в резолютивній частині
судового рішення, яким закінчується
розгляд справи по суті.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 70519 грн 00 коп.,
тобто розмір судового збору відповідно
до Закону України "Про судовий збір" за
даною позовною вимогою складає 1827 грн 00
коп., в той час як позивачем за
квитанцією № 59 від 06.05.2014
сплачено судовий збір у сумі 3138 грн 80
коп. Тобто, на даний час існує переплата
судового збору в розмірі 1311 грн 80 коп.,
яка підлягає поверненню позивачу з
державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене, позивачу
підлягає поверненню з Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
1311 грн 80 коп., у зв'язку із внесенням
судового збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торенія" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВ "Долина"
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВ "Долина",
кв.Левченко, б.1А, кв.18, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 34721115, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торенія", провулок
Ярославський, б.4, м.Київ,
ідентифікаційний код 38091691,
заборгованість в сумі 70519 грн 50 коп.,
судовий збір у сумі 1827 грн 00 коп., про що
видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Повернути з державного бюджету
України Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торенія", провулок
Ярославський, б.4, м.Київ,
ідентифікаційний код 38091691, судовий
збір у сумі 1311 грн 80 коп., який сплачений
за квитанцією № 59 від 06.05.2014 у розмірі
3138 грн 80 коп., оригінал якого
знаходиться в матеріалах справи
№ 913/1304/14.

Повернення судового збору
здійснюється на підставі даного
рішення, підписаного та засвідченого
гербовою печаткою господарського суду.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.06.2014.

Суддя
С.В. Смола