ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

26 травня 2014 року
Справа № 913/992/14

Провадження №5/913/992/14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, с. Піддубці Луцького району
Волинської області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕК «БрокСтар», м.
Луганськ

про стягнення 4000 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Гуленко
К.С.

У судовому засіданні брали участь:

Від позивача - представник не прибув;

Від відповідача - представник не
прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості за заявкою на виконання
транспортно-експедиційних послуг при
перевезенні вантажів у міжнародному
сполученні від 08.08.2013 № 76 в сумі 4000 грн.
00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань в частині оплати наданих
послуг з перевезення в сумі 4000 грн. 00
коп. відповідно до заявки на виконання
транспортно-експедиційних послуг при
перевезенні вантажів у міжнародному
сполученні від 08.08.2013 № 76.

Позивач не скористався правом на
участь свого представника у судовому
засіданні, хоча про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Відповідач правом на участь свого
представника не скористався, хоча про
дату, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином, про що
свідчить відмітка представника на
повідомленні про відкладення розгляду
справи.

При цьому, жодна з сторін не заявила
клопотання про відкладення розгляду
справи з наведенням відповідного
обґрунтування необхідності такого
відкладення та доданням доказів
поважності неприбуття у дане судове
засідання.

Відзив на позовну заяву та інші
витребувані судом матеріали
відповідачем не надані, тому на
підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи суд
встановив наступне.

Між Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, як перевізником, та товариством
з обмеженою відповідальністю «ТЕК
«БрокСтар», як експедитором, підписано
заяву на виконання
транспортно-експедиційних послуг з
перевезення вантажів в міжнародному
сполученні від 08.08.2013 № 76 (далі -
договір).

У відповідності із умовами заявки її
предметом є правовідносини, за якими
перевізник (позивач у справі)
зобов'язується від імені за дорученням
експедитора та за його рахунок на
обумовлених в договорі та заявці
умовах, здійснити в інтересах
експедитора комплекс дій, пов'язаних з
автоперевезенням вантажів
експедитора..

В заявці зазначено: «Вартість
перевезення - 2200 євро по курсу НБУ на
день відвантаження».

Також заявкою строк виконання
зобов'язань з оплати послуг
встановлено наступним чином «протягом
10 банківських днів після отримання
оригіналів документів».

Виконання зобов'язань позивачем
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, міжнародною транспортною
накладною (а.с. 9).

Позивач вказує, що 30.08.2013 направив
відповідачу оригінали документів, а
саме, рахунок від 20.08.2013 № 02915,
міжнародну транспортну накладну №
13020004 та акт від 20.08.2013 № ОУ-0000876,
направлення яких підтверджується
фіскальним чеком від 30.08.2013 № 7127 (а.с.15).

Відповідач надані послуги з
перевезення у встановлений договором
строк не оплатив в повному обсязі.

Тому, позивач звернувся до суду за
захистом своїх порушених прав з
позовом про стягнення боргу.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи позивача та надані ним
докази, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог даного Кодексу і
інших актів законодавства. Аналогічна
за змістом норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного
кодексу України за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу
України укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, як неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням

Строк виконання обов'язку відповідача
по оплаті наданих послуг на день
звернення із позовом до суду настав.

Згідно п. 2 ст. 193 Господарського кодексу
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Факт здійснення позивачем перевезення
та настання строку виконання грошового
зобов'язання відповідачем не
спростовано.

Таким чином, оцінивши доводи позивача
та надані докази, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню
повністю, з відповідача підлягає
стягненню борг в сумі 4000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України на
відповідача покладаються судовий збір
в сумі 1827 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 26.05.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТЕК
«БрокСтар» про стягнення 4000 грн. 00 коп.
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕК «БрокСтар», м.
Луганськ, вул. Лутугінська, б. 3 «В»,
ідентифікаційний код 38681129, на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1: борг у сумі 4000 грн. 00 коп.,
судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп. Наказ
видати позивачу.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано -
29.05.2014.

Суддя
С.В.Вінніков