КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.
Справа№ 910/4288/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Кропивної Л.В.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Пахолка Т.П. -
дов. №0113-347 від 27.12.2013р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Каштан»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 04.04.2014р. (суддя
Отрош І.М.)

у справі №910/4288/14

за позовом Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Українська страхова група»

(далі - ПрАТ «СК
«Українська страхова група»)

до Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Каштан»

(далі - ПрАТ «СК
«Каштан»)

про відшкодування
матеріальної шкоди

в розмірі 14 432,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.04.2014р. у справі №910/4288/14
позов задоволено повністю, стягнуто з
ПрАТ «СК «Каштан» на користь ПрАТ «СК
«Українська страхова група»
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 14 432,01 грн. та 1 827,00 грн. судового
збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
позивачем до позовної заяви не додано
документу на підтвердження в
установленому Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» порядку розміру оціненої
шкоди, яким є висновок (звіт) експерта
тощо. Крім цього, ПрАТ «СК «Каштан»
провело експертизу вартості
матеріального збитку, завданого
власнику застрахованого транспортного
засобу марки «Ford» та відповідно до
звіту №34833185_06.06.2013_12/04/14, копію якого
апелянтом додано до апеляційної
скарги, вартість матеріального збитку
складало 11 118,31 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2014р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Каштан»
прийнято до провадження в складі
колегії суддів: головуючий суддя
Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О.,
Коршун Н.М. та призначено розгляд
справи на 19.05.2014 року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Коршун Н.М.
на лікарняному, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014р., з
огляду на нез'явлення в судове
засідання представника відповідача,
розгляд справи відкладено на 03.06.2014
року.

Представник апелянта в судове
засідання 03.06.2014р. повторно не з'явився,
хоча про час та місце розгляду справи
його повідомлено належним чином, про
неявку та її причини суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надіслав, відтак апеляційний
господарський суд вважав за необхідне
справу розглянути за його відсутності.

Представник позивача в судовому
засіданні доводи скарги заперечив,
просив не брати їх до уваги, а відтак
рішення місцевого суду як законне та
обґрунтоване просив залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ПрАТ «СК «Українська страхова
група» звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до ПрАТ «СК
«Каштан» про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 14 432,01 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач, як страховик винної в ДТП
особи, всупереч вимогам Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не відшкодував позивачу
завданої страхувальником відповідача
внаслідок ДТП матеріальної шкоди тощо.

Суд першої інстанції, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, відтак прийняв рішення про їх
задоволення.

Так, задовольняючи позов, місцевий суд
вважав, що матеріалами справи
підтверджено вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Ford Tourneo», державний номер АА2256ME (далі -
автомобіль «Ford Tourneo») в розмірі 17 032,01
грн. тощо.

Апеляційний господарський суд
погоджується із такими висновками
місцевого суду.

Так, згідно генерального договору
№28-0199-2700-AVIS добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, водіїв і пасажирів від
нещасного випадку від 27.12.2011р. (далі -
Договір) та додатку №1 до Договору,
укладеними між ПрАТ «СК «Українська
страхова група» (страховик) та
Підприємством з іноземними
інвестиціями «ВІП-РЕНТ»
(страхувальник), застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням або
розпорядженням автомобілем «Ford Tourneo».

Як вбачається з матеріалів справи,
06.06.2013р. на просп. Червонозоряному в м.
Києві трапилась ДТП за участю
транспортного засобу «Daewoo Lanos»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(далі - автомобіль «Daewoo Lanos»), під
керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «Ford
Tourneo», внаслідок чого відбулося
пошкодження автомобіля «Ford Tourneo»
(підтверджується довідкою УДАІ ГУМВС
України в м. Києві про
дорожньо-транспортну пригоду №9210770 та
постановою Солом'янського районного
суду міста Києва від 19.06.2013р.).

Відповідно до калькуляції/висновку
№ДККА-28421 від 02.08.2013р., з урахуванням
акту огляду пошкодженого
транспортного засобу від 02.08.2013р.,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Ford Tourneo» склала 17 050,43 грн. З
урахуванням рахунку-фактури №СФ-0000943
від 04.09.2013р., виставленого Товариством з
обмеженою відповідальністю «Бровари
моторс», фактична вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Ford Tourneo» склала 17 032,01 грн. Згідно
страхового акту №ДККА-28421 від 13.09.2013р.
та розрахунку страхового
відшкодування, розмір страхового
відшкодування складав 15 432,01 грн. (17 032,01
грн. - вартість відновлювального
ремонту мінус 1 600,00 грн. - франшиза).

16.09.2013р. на підставі заяви
страхувальника, на рахунок Товариства
з обмеженою відповідальністю «Бровари
моторс» позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 15 432,01 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№16358, належним чином засвідчена копія
якого наявна в матеріалах справи.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки (ст.993 ЦК України). Аналогічні
положення містять й приписи ст.27 Закону
України «Про страхування».

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлено
законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Виходячи з системного аналізу згаданих
вище положень закону, до позивача в
межах фактичних витрат і суми
страхового відшкодування потерпілій
особі перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за регресними
вимогами.

Положеннями ст.1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом згаданих
приписів закону, у відносинах між
кількома володільцями джерел
підвищеної небезпеки відповідальність
будується на загальному принципі вини.

Постановою Солом'янського районного
суду міста Києва від 19.06.2013р. ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу.

Оскільки ДТП сталася з вини ОСОБА_3,
який на законних підставах керував
автомобілем «Daewoo Lanos», саме ОСОБА_3 є
особою, відповідальною за заподіяний
автомобілю «Ford Tourneo» в результаті ДТП
збиток.

З огляду на наведене, до позивача
перейшло право зворотної вимоги до
ОСОБА_3 як до особи, відповідальної за
заподіяну шкоду. Якщо цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами застрахована у певного
страховика, останній стає
відповідальною особою, адже внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за завдану застрахованою ним особою
шкоду, тобто бере на себе всю
відповідальність за свого
страхувальника, яка виникає внаслідок
заподіяння шкоди джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки застрахував такий
страховий ризик, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик в межах страхових
сум згідно страхового полісу,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Полісом №АВ/1040904 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ПрАТ «СК «Каштан»
взяло на себе обов'язок відшкодувати
шкоду внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. Забезпечений транспортний
засіб - автомобіль «Daewoo Lanos». Цим
полісом встановлено ліміт
відповідальності за заподіяну майну
шкоду (на одного потерпілого) в розмірі
50 000,00 грн. та франшизу в розмірі 1 000,00
грн.

З огляду на вищенаведені обставини
справи та приписи законодавства в їх
сукупності апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що саме відповідач
зобов'язаний відшкодувати заподіяну
позивачу шкоду в порядку регресу в
межах ліміту відповідальності за
вирахуванням франшизи.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи.
Франшиза - частина збитків, які не
відшкодовуються страховиком за
договором страхування (ст.9 Закону
України «Про страхування»).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
відповідач повинен відшкодувати
позивачу шкоду в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
випадком (50 000,00 грн.) виходячи з
вартості відновлювального ремонту
автомобіля «Ford Tourneo». При цьому
відшкодування має відбутись в межах
суми, що перейшла до позивача в порядку
регресу в зв'язку із виплатою
страхового відшкодування (15 432,01грн.) за
мінусом франшизи (1 000,00 грн.), отже в сумі
14 432,01грн.

Доводи апелянта про те, що позивачем
всупереч вимогам Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні» до
позовної заяви не додано висновку
(звіту) експерта є необґрунтованими,
оскільки проведення оцінки майна по
визначенню збитків або розміру
відшкодування на підставі Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні» є обов'язковим у
встановлених законом випадках.
Натомість імперативної норми, яка би
зобов'язувала страховика в
обов'язковому порядку звертатися до
визначених вищезгаданим Законом
суб'єктів оціночної діяльності, чинне
законодавство не містить.

Крім цього, апелянтом жодними доказами
не підтверджено обставин та причин, які
перешкоджали йому вчасно, до прийняття
судом першої інстанції рішення, надати
оціночний акт - звіт щодо вартості
шкоди, який апелянтом долучено до
апеляційної скарги, адже про час та
місце розгляду його повідомлено
належним чином під розписку тощо.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновками місцевого суду, як
законними, обґрунтованими обставинами
й матеріалами справи, детальний аналіз
яких, як і нормативне обґрунтування
прийнятого судового рішення наведено
місцевим судом, підстав для скасування
його не знаходить. Доводи апелянта по
суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Каштан» залишити без
задоволення, рішення господарського
суду міста Києва від 04.04.2014р. у справі
№910/4288/14 - без змін.

Матеріали справи №910/4288/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Л.В. Кропивна