ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.2014р.
Справа №
905/2613/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приватна фірма
«Виола»,

, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дом
«Европа»,

, м.Донецьк

про стягнення 10693 грн. 72 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Савельєва В.В.-по дов.

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Приватна фірма
«Виола», м.Донецьк, позивач, звернувся
до господарського суду з позовною
заявою до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дом «Европа», м.Донецьк, про стягнення
заборгованості в сумі 10693 грн. 72 коп., у
тому числі основний борг в сумі 10419 грн.
60 коп. та пеня в сумі 274 грн. 12 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №2238
від 14.05.2012р., видаткові накладні №ПБ-38
від 03.01.2014р., №ПБ-835 від 14.01.2014р., №ПБ-1341
від 21.01.2014р., №ПБ-2160 від 31.01.2014р.,
розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви та витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дом
«Европа» зареєстроване за адресою: 83017
м.Донецьк, бул.Шевченка, буд.73, за якою і
здійснювалось направлення поштової
кореспонденції судом.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам та учасникам
судового процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Отже, відповідача було належним чином
повідомлено про час та місце
проведення судового засідання, тому
судом з урахуванням вимог ст.ст.42, 43
Господарського процесуального кодексу
України створені всі необхідні умови
для вирішення спору на принципах
змагальності, рівності учасників
процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи
достатність зібраних по справі
доказів, згідно зі ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

14.05.2012р. між сторонами був підписаний
договір поставки №2238 за умовами якого,
позивач (постачальник) зобов'язався
доставляти і передавати на умовах,
встановлених даним договором,
продовольчу продукцію та алкогольні
напої (далі товар) у власність покупця,
а відповідач (покупець) - прийняти товар
у власність й оплачувати його на умовах
даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору асортимент
та загальна кількість товару, який
поставляється згідно даного договору,
визначається у видаткових накладних.

Згідно з п.2.1 договору поставки №2238 від
14.05.2012р. загальна ціна договору
становить загальну вартість товару,
поставленого протягом дії цього
договору.

Приписами п.4.2 договору поставки №2238
від 14.05.2012р. передбачено, що право
власності на товар переходить від
постачальника до покупця з моменту
підписання останнім товарних
накладних.

Цей договір набирає чинності з дати
його підписання сторонами і діє до
31.12.2013р. закінчення строку дії даного
договору не звільняє сторони від
зобов'язань, що виникли протягом його
дії (п.7.1 договору поставки №2238 від
14.05.2012р.).

Як встановлено судом, відповідно до
наданих до матеріалів справи
видаткових накладних: №ПБ-38 від
03.01.2014р., №ПБ-835 від 14.01.2014р., №ПБ-1341 від
21.01.2014р., №ПБ-2160 від 31.01.2014р. позивачем
було поставлено ТОВ «Торговий дом
«Европа», м.Донецьк товар на суму 10419
грн. 60 коп., з урахуванням часткового
погашення боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму з боку відповідача не
спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 2.2 договору поставки №2238 від
14.05.2012р. встановлено, що покупець
зобов'язується оплачувати кожну
конкретну партію товару протягом 7
(семи) календарних днів з моменту
поставки товару на склад покупця та
підписання сторонами товарних
накладних.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 10419 грн.
60 коп. за договором поставки №2238 від
14.05.2012р., всупереч ст.526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 5.1 договору поставки №2238 від
14.05.2012р. встановлено, що у випадку
несвоєчасної оплати отриманого товару
покупець на вимогу постачальника
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який нараховується пеня, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

Таким чином, позивачем на підставі п.5.1
договору поставки №2238 від 14.05.2012р.
заявлені вимоги про стягнення з
відповідача пені в сумі 274 грн. 12 коп. за
період з 10.01.2014р. по 09.04.2014р.

За висновками суду, при нарахуванні
суми пені позивачем помилково
розпочато розрахунок з 10.01.2014р.,
враховуючи, що прострочення виконання
відповідачем своїх зобов'язань
розпочалося з 11.01.2014р. (так само й за
наступними накладними).

Таким чином, за результатами
проведеного судом перерахунку,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає пеня в сумі 267,50 грн.
за період з 11.01.2014р. по 09.04.2014р., а решта
позовних вимог про стягнення пені в
сумі 06,62 грн. є неправомірною.

Відповідач заперечень проти позовних
вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
проте в частині вимог про стягнення
пені в сумі 06,62 грн. є неправомірними,
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості підлягають частковому
задоволенню в сумі 10687,10 грн., у тому
числі основний борг в сумі 10419 грн. 60
коп. та пеня в сумі 267 грн. 50 коп.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю, враховуючи, що,
за висновками суду, спір по справі
виник внаслідок неправильних дій
останнього.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Приватна фірма
«Виола», м.Донецьк до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дом «Европа», м.Донецьк про стягнення
заборгованості в сумі 10693 грн. 72 коп., у
тому числі основний борг в сумі 10419 грн.
60 коп. та пеня в сумі 274 грн. 12 коп.,
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дом
«Европа» (б.Шевченка, 73, м.Донецьк, 83017,
, р/р4766 в ПАО «ВТБ
Банк», МФО 321767) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Приватна
фірма «Виола» (вул.Єременка, 15,
м.Донецьк, 83007, , р/р 8582 в
АТ «ОТП Банк» в м.Києві, МФО 300528)
основний борг в сумі 10419 грн. 60 коп. та
пеню в сумі 267 грн. 50 коп., всього
заборгованість в сумі 10687 грн. 10 коп.,
судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

В судовому засіданні 04.06.2014р.
оголошено повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина