ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.14 Справа № 904/1918/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Аха
Страхування", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 21 451, 34 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Миколайчук С.В. -
представник за дов. б/н від 09.09.13

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед» про
стягнення шкоди в порядку регресу у
розмірі 21 451, 34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на положення Закону
України "Про страхування", згідно з
якими до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою господарського суду від 31.03.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 28.04.2014.

07.04.2014 через канцелярію господарського
суду від відповідача надійшов відзив
на позовну заяву від 04.04.2014 № 586, в якому
він заперечує проти задоволення
позовних вимог з огляду на те, що звітом
№ 0027/2013 від 07.03.2013 розрахована вартість
матеріального збитку з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу у розмірі
19086, 79 грн. Отже, сума страхового
відшкодування не може перевищувати
зазначеної цифри.

Ухвалою від 28.04.2014 розгляд справи
відкладено на 26.05.2014.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив. Про дату, місце та
час проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 26.05.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, відповідача, всебічно та
повно з'ясувавши фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.06.2012 між Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
Страхування» (далі - позивач, страховик)
та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) був
укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту №
78058Га/12х (далі - договір).

Згідно з п. 4 договору предметом
договору срахування є майнові інтереси
страхувальника (вигодонабувача), що не
суперечать закону, пов'язані в
володінням, користуванням і
розпорядженням наземним транспортним
засобом (далі - ТЗ) та іншим майном,
вказаних у розділах 5 та 6 цього
договору.

Вищезазначеним договором
застрахований Hyundai Accent, реєстраційний
номер НОМЕР_1, рік випуску 2008 (розділ 5
«Інформація про застрахований ТЗ»
договору).

Підпунктом 10.2 пункту10 договору
встановлено, що франшиза (безумовна) за
ризиком (застосовується по кожному
окремому страховому випадку): збитки
внаслідок ДТП: 400 грн. (що складає 0,5 % від
страхової суми вказаної у розділі 11
договору).

Відповідно до п. 11 договору страхова
суму складає 80000 грн.

Страхове відшкодування виплачується
страховиком згідно з договором на
підставі письмової заяви
страхувальника (його правонаступника,
вигодонабувача) і страхового акту, який
складається страховиком (п. 28.1
договору).

При пошкодженні ТЗ розмір страхового
відшкодування дорівнює розміру
збитків, визначених у кошторисі
збитків, за вирахуванням встановленої
в розділі 10 договору франшизи по
відповідному ризику, але не більше
страхової суми (п. 28.11 договору).

23.01.2013 в Київському районі м. Харкова
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю автомобіля Hyundai,
д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля Mercedes, д/н НОМЕР_5, під
керуванням ОСОБА_4.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль Hyundai був
пошкоджений.

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Харкова від 23.05.2013 у
справі № 640/7343/13-п ОСОБА_5 визнано винною
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП і застосовано до неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 340 грн. (арк. с. 24).

Згідно Звіту № 0027/2013 про визначення
вартості відновлювального ремонту
пошкодженого колесного транспортного
засобу автомобіля Hyundai Accent, держномер
НОМЕР_1 від 07.03.2013, виконаного ФОП ОСОБА_6
(сертифікат НОМЕР_6 від 15.09.2010 Фонду
державного майна України, свідоцтво №
НОМЕР_7 від 08.12.2003), вартість
відновлювального ремонту складає 23424, 98
грн. (арк. с. 28-37), що підтверджується
також ремонтною калькуляцією № 1.002.13.0
від 07.03.2013 (арк. с. 38-42).

Згідно з розрахунком страхованого
відшкодування, здійсненого у
страховому акті № 1.002.13.00951/VESKO3812
від 06.02.2013, сума страхованого
відшкодування становить 21961, 34 грн. (арк.
с. 57-58).

Розмір страхового відшкодування
розраховувався відповідно до
рахунка-фактури № від
01.02.2013 та калькуляції дефектів
ремонтної фірми ДП Авторейдінг-Харків
(арк. с. 53-56).

На виконання умов договору позивач,
відповідно до страхового
№ 1.002.13.00951/VESKO3812 від 06.02.2013 (арк. с.
58) та заяви ОСОБА_2 (арк. с. 17-20), виплатив
страхове відшкодування шляхом
перерахування коштів страхового
відшкодування на рахунок ДП
Автотрейдінг-Харків у розмірі 21961, 34
грн. згідно акту № VESKO3812/2013 згідно
платіжного доручення № 7944 від 07.02.2013
(арк. с. 60).

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
винної у ДТП особи - ОСОБА_5
застрахована в Приватному
акціонерному товаристві "Страхова
компанія "Дніпроінмед" (далі -
відповідач), що підтверджується
полісом № АЕ/0619029.
Відповідно цього полісу, страхова сума
(ліміт відповідальності) за шкоду
заподіяну майну 50 000 грн., при цьому
франшиза встановлена у розмірі 1000 грн.

У зв'язку з цим, 04.09.2013 позивач
звернувся до відповідача з регресною
вимогою про відшкодування шкоди на
суму 21541, 34 грн. (арк. с. 61), яка була
отримана відповідачем 05.09.2013, що
підтверджується кур'єрської накладною,
декларація № 14-0071767 (арк. с. 62). До
вказаної заяви були додані усі
необхідні документи для здійснення
такої виплати.

Відповідач, отримавши вказану заяву,
грошові кошти не сплатив, будь-якої
відповіді на адресу позивача з цього
приводу не надав.

Оскільки відповідальність власника
транспортного засобу, яким керував
винуватець ДТП, застрахована
відповідачем за полісом № АЕ/0619029
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Дніпроінмед",
позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення суми
страхового відшкодування в порядку
регрессу у розмірі 21451, 34 грн.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), яка
кореспондується з положеннями ст. 27
Закону України "Про страхування", до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки, а тому до страховика, який
виплатив страхове відшкодування,
переходить право вимоги, яке
страхувальник має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про страхування" договір страхування
набирає чинності з моменту внесення
першого страхового платежу, якщо інше
не передбачено договором страхування.

Статтями 1166 та 1188 ЦК України
передбачено, що майнова шкода завдана
неправомірними діями майну особи
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала, та в разі
завдання шкоди внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала автомобілем
марки Mercedes реєстраційний номер НОМЕР_5,
встановлена у судовому порядку.

Таким чином, позивач, після виплати
застрахованій ним особі страхового
відшкодування, має право звернутися з
відповідною вимогою стягнення
сплаченого страхового відшкодування в
порядку регресу саме до страховика за
наявності певних підстав.

Правила відшкодування шкоди
заподіяної третій особі встановлені
ст. 22 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон),
згідно п. 22.1 якої при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок виплати страхового
відшкодування визначений ст. 37 Закону,
зокрема, у п. 37.4 ст. 37 Закону
встановлено, що страховик має право
здійснювати виплату страхового
відшкодування безпосередньо
потерпілим або погодженим з ними
підприємствам, установам та
організаціям, що надають послуги з
ремонту пошкодженого майна, лікування
потерпілих та інші послуги, пов'язані з
відшкодуванням збитків. Страховик
здійснює компенсацію витрат
страхувальника або особи,
відповідальність якої застрахована, у
разі, коли такі витрати здійснюються за
згодою страховика. Якщо страхувальник
або особа, відповідальність якої
застрахована, здійснили такі витрати
без попереднього погодження із
страховиком, страховик має право
відмовити у компенсації таких витрат
або зменшити їх розмір з урахуванням
вимог законодавства України про
порядок відшкодування такої шкоди.

Приписами вказаної правової норми
встановлено, що страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, зокрема, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Тобто зазначена стаття
передбачає наявність у страховика
права не пред'явлення регресного
позову, а не відсутність цього права.

Пунктом 1 статті 12 Закону передбачено,
що розмір франшизи при відшкодуванні
шкоди, заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Проте, відповідач, який є страховиком
винної у скоєні ДТП та нанесені збитків
особи ОСОБА_5, відповідальність якої
ним застрахована, не здійснював
виплати страхового відшкодування
безпосередньо потерпілому, який
отримав таке страхове відшкодування за
договором страхування транспортного
засобу № 78058Га/12х від позивача.

Зважаючи на заперечення відповідача
щодо того, що сума страхового
відшкодування не має перевищувати
оціненої шкоди з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу у розмірі
19 086, 79 грн. та не має перевищувати
зазначеної суми, господарський суд
зазначає наступне.

Згідно із ст. 22 Закону у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Судом встановлено, що позивач,
відшкодовуючи страхувальника витрати
на ремонту автомобіля, не врахував
вимоги ст. 29 Закону, щодо необхідності
відшкодовувати витрати, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством у
розмірі 19086, 79 грн., тоді як позивачем
відшкодовано страхувальнику 23424, 98 грн.

Позивач, звертаючись до суду с позовом
про стягнення з відповідача суми у
розмірі 21451, 34 грн. також врахував також
наявність франшизи за полісом № АЕ/0619029
у розмірі 510 грн., але як свідчить наявна
в матеріалах справи копія поліс №
АЕ/0619029, франшиза складає 1000 грн. Таким
чином, позивач не врахував наявність
франшизи у розмірі 1000 грн. за вказаним
вище полісом відповідача № АЕ/0619029.
(арк. с. 75)

Отже, розмір регресного відшкодування,
який повинен бути сплачений
відповідачем позивачу становить 18086, 79
грн., з урахуванням вимог ст. ст. 12, 29
Закону.

Господарський суд не приймає до уваги
зауваження відповідача у відзиві на
позовну заяву про те, що із
рахунку-фактури № від 01.02.2013, на
основі якого було здійснено розрахунок
та виплата страхового відшкодування,
неможливо встановити, які саме роботи
було проведено і в якому обсязі.

Позивачем до позовної заяви додано
калькуляцію дефектів, відповідно до
якої ДП Автотрейдінг-Харків було
визначено вартість ремонтних робіт,
розрахованих на основі вартості норма
години ремонтних робіт на даному
підприємстві (арк. с. 53-55).

Враховуючи викладене, надані до справи
докази, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню у розмірі 18086, 79
грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по сплаті судового збору
стягуються з відповідача на користь
позивача пропорційно задоволеним
вимогам, а саме, у розмірі 1540, 44 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Дніпроінмед" (49005, м. Дніпропетровськ,
вул. Сімферопольська, 21, кім. 307, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ,
вул. Іллінська, 8, )
страхове відшкодування у розмірі 18086, 79
грн. (вісімнадцять тисяч вісімдесят
шість грн. 79 к.) та 1540, 44 грн. (одна тисяча
п'ятсот сорок грн. 44 к.) витрат по сплаті
судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.2014

Суддя В.І. Ярошенко