КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р. Справа№ 910/2172/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Мальченко А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шаповалов Д.В. - дов. №
23 від 28.01.2014р.

від відповідача: Мірошниченко О.М. -
дов. № 24/9-682/Ан від 21.02.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київфарм» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. (повний текст
підписано 17.03.2014р.)

у справі № 910/2172/14 (суддя Трофименко
Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київфарм»

до Управління Державної
служби охорони при ГУМВС України в

місті Києві

про стягнення 4 415, 11 грн.

В судовому засіданні 15.05.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Київфарм»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в місті Києві про стягнення
збитків в розмірі 4 415, 11 грн., завданих в
результаті неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором на надання послуг
спостереження сигналізації
термінового виклику наряду охорони №
87-Д об/2011-Шев2 від 04.04.2011р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі
№ 910/2172/14 в задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, позивач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове,
яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права, рішення
прийнято з неправильним з'ясуванням
фактичних обставин справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київфарм» передано
на розгляд судді Скрипці І.М.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014р. для
розгляду справи № 910/2172/14 сформовано
колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Скрипка І.М., судді -
Зеленін В.О., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 15.05.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
15.05.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
15.05.2014р. заперечував проти доводів
позивача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.04.2011р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Київфарм» (позивач,
замовник за договором) та Управлінням
Державної служби охорони при ГУМВС
України в м. Києві (відповідач,
виконавець за договором) було укладено
договір 84-Д об/2011-Шев2 на надання послуг
спостереження сигналізації
термінового виклику наряду охорони,
відповідно до п. 2.1. якого, за цим
договором замовник доручає, а
виконавець зобов'язується здійснювати
спостереження та обслуговування
сигналізації на об'єкті замовника,
забезпечити негайне прибуття НО
(наряду охорони) на об'єкт у разі
спрацювання сигналізації та
здійснення НО відповідних дій,
спрямованих на встановлення причин
спрацювання сигналізації, а в разі
необхідності - припинення
правопорушення або злочину на об'єкті.
За цим договором виконавець не приймає
майно замовника на зберігання і не
вступає у володіння ним.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили,
що періодом спостереження
сигналізації на об'єкті вважається час
з моменту прийняття виконавцем
сигналізації, встановленої на об'єкті,
під спостереження до зняття її з-під
спостереження замовником у
відповідності до інструкції з
користування сигналізацією, яка є
додатком № 3 до договору.

Розділом четвертим договору сторони
визначили обов'язки сторін, а саме,
відповідно до:

4.1. Виконавець зобов'язаний:

4.1.1. Здійснювати спостереження
сигналізації у визначений договором
період спостереження.

4.1.2. У разі надходження на ПЦС
(пункт централізованого спостереження)
сигналу про спрацювання сигналізації
на об'єкті в період спостереження
негайно направити НО на об'єкт для
вжиття заходів, спрямованих на
встановлення причин спрацювання
сигналізації, а в разі необхідності -
припинення правопорушень або злочину
на об'єкті. При припиненні
правопорушень або злочину на об'єкті НО
вживає заходи щодо затримання та
передачі правоохоронним органам осіб,
якими скоєно правопорушення або
злочин.

4.1.3. Якісно та своєчасно, в
технічно-можливий строк, ліквідовувати
несправності сигналізації, які можуть
бути усунуті безпосередньо за місцем
її знаходження.

4.1.4. Не розголошувати стороннім
особам конфіденціальну інформацію, до
якої відноситься інформація про: режим,
умови, особливості здійснення
спостереження за сигналізацією та про
встановлену на об'єктах сигналізацію.

4.2. Замовник зобов'язаний:

4.2.1.Суворо дотримуватись вимог
Інструкції з користування
сигналізацією.

4.2.2. Визначити осіб, уповноважених
на здавання сигналізації під
спостереження та її зняття з-під
спостереження, та письмово повідомити
виконавця про персональний склад цих
осіб. У випадку змін у складі
уповноважених осіб, негайно письмово
повідомляти про це виконавця.

4.2.3. Своєчасно здавати під
спостереження та знімати з-під
спостереження сигналізацію на об'єкті.

4.2.4. Вживати заходів до
своєчасного ремонту мережі
електроживлення та ліній
електрозв'язку, до яких підключена
сигналізація.

4.2.5. У випадку проведення на
об'єкті ремонту, зміни на ньому режиму
спостереження, профілю діяльності, а
також проведення інших заходів,
внаслідок яких може виникнути
необхідність внесення змін у схему
блокування об'єкта сигналізацією,
повідомити про це виконавця не пізніше
ніж за 15-ть днів до початку проведення
таких робіт або до настання таких змін.

4.2.6. Не здійснювати самостійно
обслуговування, ремонт сигналізації та
не залучати для цього сторонніх осіб.

4.2.7. Своєчасно і в повному обсязі
здійснювати оплату за цим договором.

Згідно п. 3.1. договору розрахунок
вартості послуг виконавця за цим
договором здійснюється на підставі
цін, визначених сторонами у Протоколі
погодження договірної ціни (додаток № 4
до договору). Вартість послуг
визначається у розрахунку (додаток № 2
до договору).

Відповідно до п. 5.1. договору за
невиконання чи неналежне виконання
своїх зобов'язань за даним договором
винна сторона несе відповідальність у
відповідності до норм чинного
законодавства України.

Виконавець не несе майнової
відповідальності за недоторканість
майна, яке знаходиться на об'єкті
замовника (п. 5.2. договору).

Згідно п. 5.3. договору за кожний день
прострочення оплати за цим договором
замовник сплачує виконавцю пеню у
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що за
кожний виїзд наряду охорони на об'єкт,
здійснений ним в результаті
неправильного або необережного
користування сигналізацією
замовником, з порушення вимог,
встановлених даним договором, останній
сплачує виконавцю штраф у розмірі
чотирьох неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян,

Відповідно до п. 5.5. договору
нарахування штрафних санкцій за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань за цим договором
здійснюється до дня фактичного
виконання зобов'язання належним чином.

Даний договір, згідно п. 7.1., набирає
чинності з 11.04.2011р. та є чинним протягом
трьох місяців.

Договір поновлюється на строк,
встановлений в п. 7.1. даного договору,
якщо жодна із сторін не менше ніж за 15
днів до закінчення строку чинності
договору письмово не заявить про його
припинення. Кількість разів поновлення
договору не обмежується (п. 7.2.
договору).

Додатком № 1 до договору № 84-Д об/2011-Шев2
на надання послуг спостереження
сигналізації термінового виклику
наряду охорони сторони передбачили, що
виконавець здійснює спостереження СТС
в приміщенні аптеки № 11 ТОВ «Київфарм»,
яка розташована за адресою м. Київ, вул.
О. Теліги, 41.

Листом № 177 від 24.05.2013р. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Київфарм»
звернулось до начальника
Шевченківського ВДСО УДСО при ГУМВС
України в м. Києві з проханням
припинити дію договору № 84-Д об/2011-Шев2
від 04.04.2011р. на період з 01.06.2013р. по
01.10.2013р., належним чином завірена копія
наявна в матеріалах справи (а. с. 47).

Звертаючись з даним позовом до суду,
позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог зазначав про те, що 21.11.2013р. на
об'єкті, що знаходився під охороною
відповідача, а саме аптека «Будьте
здорові» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київфарм», що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Олени Теліги, 41, було скоєно
пограбування, внаслідок чого з
приміщення аптеки було викрадено
грошові кошти в розмірі 4 415,11 грн.

Після натиснення тривожної кнопки, що є
складовою частиною сигналізації
позивача, наряд охорони відповідача на
місце злочину не прибув, чим грубо
порушив умови договору.

По факту крадіжки позивачем було
складено акт проведення перевірки
відповідності грошових коштів на
об'єкті від 21.11.2013р., за яким встановлено
згідно даних Z-звіту № 0280 від 21.11.2013р.
недостачу коштів в сумі 4 415, 11 грн.

Внаслідок того, що, на думку позивача,
відповідачем було проігноровано
спрацювання сигналу «Тривога» та
неналежного виконання ним обов'язків
згідно укладеного договору, позивач
зазнав збитків в розмірі 4 415, 11 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
12.12.2013р. позивач звернувся до
відповідача з листом № 497, в якому,
ніби-то повторно просив відновити дію
договору на надання послуг
спостереження сигналізації
термінового виклику наряду охорони №
87-Д об/2011-Шев2 від 04.04.2011р.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що в матеріалах
справи відсутні будь-які належні та
допустимі докази в розумінні ст. ст. 33, 34
ГПК України на підтвердження звернення
позивача до відповідача в період з
01.10.2013р. по 12.12.2013р. з проханням
підключити сигналізацію на пункт
центрального спостереження, тобто
фактично відновити дію спірного
договору з 01.10.2013р.

Крім того, у зв'язку зі зверненням
позивача, відповідачем було проведено
службову перевірку, в ході якої
встановлено, на момент перевірки
жодних листів від позивача щодо
поновлення дії спірного договору на
спостереження не надходило, таким
чином на момент пограбування 22.11.2013р.
приміщення Аптеки № 11, що знаходиться
за адресою: вул. О. Теліги, 41 сигнал з КТС
на ПЦС Шевченківського ВДСО не
надходив, відповідно наряд СПГЗ на
об'єкт не направлявся.

Після звернення позивача з листом № 497
від 12.12.2013р. та проведення відповідачем
службової перевірки, відповідач листом
№ 24/14-4938/Ан від 23.12.2013р. проінформував
позивача про те, що підключення
сигналізації на пульт
централізованого спостереження буде
здійснено з 25.12.2013р.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Свобода договору визначена статтею 3
Цивільного кодексу України, як одна із
загальних засад цивільного
законодавства. Отже, враховуючи зміст
вищенаведених норм законодавства,
свобода договору означає право
громадян або юридичних осіб, та інших
суб'єктів цивільного права вступати чи
утримуватися від вступу у будь-які
договірні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України зобов'язання
припиняється, зокрема виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановленні
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права має право на їх відшкодування. У
відповідності до частини 2 цієї ж
статті збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управлена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського
кодексу України встановлено, що до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Згідно статті 623 Цивільного кодексу
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
При визначенні не одержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

Обов'язок відшкодування збитків є
загальною формою цивільно-правової
відповідності, яка настає для боржника
внаслідок порушення ним зобов'язання.

Відшкодування збитків може бути
покладено на відповідача лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності,
відповідно до статті 623 Цивільного
кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення
будь-яких майнових благ сторони за
договором, що обмежує його інтереси, як
учасника певних господарських
відносин і проявляється у витратах,
зроблених кредитором, втраті або
пошкодженні майна, а також не одержаних
кредитором доходів, які б він одержав,
якби зобов'язання було виконано
боржником.

Загальною підставою деліктної
відповідальності є протиправне,
шкідливе, винне діяння завдавала шкоди
(цивільне правопорушення).

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, необхідна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, елементами якого є: а)
протиправна поведінка особи, б)
настання шкоди, в) причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою, г)
вина завдавача шкоди.

Протиправною вважається поведінка, яка
порушує імперативні норми права або
санкціоновані законом умови договору,
внаслідок чого порушуються права іншої
особи.

Під шкодою слід розуміти втрату або
пошкодження майна потерпілого та (або)
позбавлення його особистого
нематеріального права (життя, здоров'я
тощо). У відносинах, що розглядаються,
шкода - це не тільки обов'язкова умова,
але і міра відповідальності, оскільки
за загальним правилом статті, що
коментується, завдана шкода
відшкодовується в повному обсязі (мова
йдеться про реальну шкоду та упущену
вигоду).

Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності, яка
передбачає, що шкода стала об'єктивним
наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за
загальним правилом настає лише за вини
заподіювача шкоди. Тобто відсутність у
діях особи умислу або необережності
звільняє її від відповідальності, крім
випадків, коли за нормами Цивільного
кодексу України відповідальність
настає незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковою для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

При цьому розмір збитків (шкоди) має
довести сторона, яка їх зазнала, а
відсутність хоча б одного з
вищевказаних елементів цивільного
правопорушення звільняє заподіювача
шкоди від відповідальності.

Виходячи з цього, позивач повинен
довести, що завдані збитки настали
внаслідок протиправних дій
відповідача, безпосередній причинний
зв'язок між діями відповідача та
заподіянням шкоди та її розмір.

Аналізуючи вищенаведені положення
законодавства та обставини справи,
колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність усіх елементів складу
господарського правопорушення, а саме
протиправної поведінки та вини
відповідача, що призвели до понесення
позивачем збитків.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем належними та допустимими
доказами не доведено, що завдані збитки
настали внаслідок протиправних дій
відповідача, не доведено безпосередній
причинний зв'язок між діями
відповідача та заподіянням шкоди,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про безпідставність вимог
позивача про стягнення з відповідача
збитків у розмірі 4 415, 11 грн., які
задоволенню не підлягають.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим обставинам
справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення від 12.03.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Київфарм»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі № 910/2172/14
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2014р. у справі №
910/2172/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2172/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
20.05.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
В.О. Зеленін

А.О. Мальченко