м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5283/14 28.05.14
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Продовольча компанія
«Ясен»доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Українські
продуктові традиції»простягнення 6 024,66
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Кривенко О.І. від
відповідача:Павленко О.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Продовольча компанія «Ясен» (надалі -
ПАТ «Продовольча компанія «Ясен»)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українські продуктові традиції»
(надалі - ТОВ «Українські продуктові
традиції») про стягнення 6 024,66 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем у повному обсязі виконано
обов'язок з поставки товару на
виконання умов договору №192 (804/0/13) від
01.08.2013 р., а також набуто право вимоги
від відповідача сплати коштів за
договором №1 від 31.10.2013 р., а
відповідачем належним чином
зобов'язання з перерахування грошових
коштів за вказаними договорами не
виконано, у зв'язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 6 024,66 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено розгляд справи
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.05.2014 р. розгляд справи
відкладено до 28.05.2014 р. у зв'язку із
неявкою представника відповідача та
неподанням сторонами витребуваних
В судове засідання представник
позивача з'явився, на виконання вимог
ухвали суду надав документи та
пояснення стосовно суті спору, позовні
вимоги підтримав повністю.
Представник відповідача в судове
засідання з'явилася, на виконання вимог
ухвали суду надала підписаний
сторонами акт звірки взаємних
розрахунків, позовні вимоги визнала у
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 р. між ПАТ «Продовольча компанія
«Ясен» (постачальник) та ТОВ
«Українські продуктові традиції»
(покупець) було укладено договір
поставки №192 (804/0/13) (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язується
систематично доставляти і передавати
на умовах та у встановлені цим
договором строки продовольчу та (або)
непродовольчу продукцію у власність
покупця, а покупець зобов'язується
приймати товар у власність і
оплачувати його на умовах цього
договору.

Згідно з п. 5.8 Договору оплата
здійснюється покупцем в національній
грошовій одиниці України через 45
календарних днів за поставлений товар.
У випадках відкриття нових магазинів
мережі, в яких покупець має намір
здійснювати продаж товару, що
постачається постачальником, оплата за
першу поставку в цих магазинах
здійснюється через 60 календарних днів
після відкриття відповідного магазину.

На виконання умов Договору позивачем
було поставлено, а відповідачем
прийнято товар на загальну суму 19 102,17
грн., що підтверджується
товарно-транспортними накладними,
підписаними сторонами у період з 27.08.2013
р. по 23.12.2013 р.

Крім того, 01.03.2013 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Бімаркет»
(сторона 1), ТОВ «Українські продуктові
традиції» (сторона 2) та ПАТ
«Продовольча компанія «Ясен» (сторона
3) було укладено договір №1 від 31.10.2013 р.
про передачу зобов'язання за договором
поставки №660/0/13 від 01.03.2013 р. (надалі -
«Договір про передачу зобов'язання»),
відповідно до п. 1 якого в порядку та на
умовах визначених цим договором
сторона 2 приймає на себе зобов'язання
сторони 1 перед стороною 3 щодо оплати
грошових коштів у розмірі 6 983,66 грн. за
договором поставки №660/0/13 від 01.03.2013 р.,
укладеним між стороною 1 та стороною 3.

На виконання умов Договорів
відповідачем було повернуто товар на
суму 318,63 грн., а також частково
перераховано на користь відповідача
грошові кошти у розмірі 19 742,54 грн., що
підтверджується актами звірки
взаємних розрахунків за 30.11.2013 р. та за
18.04.2014 р.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання, у зв'язку з чим позивач
вказує на існування заборгованості у
розмірі 6 024,66 грн.

Вказані договори є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Із матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору у період з
27.08.2013 р. по 23.12.2013 р. позивачем було
поставлено, а відповідачем прийнято
товар на загальну суму 19 102,17 грн., що
підтверджується товарно-транспортними
накладними за вказаний період.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та п. 5.8
Договору, відповідач був зобов'язаний
розрахуватися за поставлений товар
через 45 календарних днів з моменту
поставки.

Крім того, на підставі укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бімаркет», ТОВ
«Українські продуктові традиції» та
ПАТ «Продовольча компанія «Ясен»
позивач набув право вимоги від
відповідача виконання грошового
зобов'язання у розмірі 6 983,66 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було повернуто товар на
суму 318,63 грн., а також частково
перераховано на користь відповідача
грошові кошти у розмірі 19 742,54 грн., що
підтверджується актами звірки
взаємних розрахунків за 30.11.2013 р. та за
18.04.2014 р.

Таким чином, заборгованість
відповідача становить 6 024,66 грн., а
строк виконання грошового зобов'язання
на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 6 024,66 грн. за поставлений
товар. Відповідачем вказана
заборгованість визнана повністю.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

ТОВ «Українські продуктові традиції»
обставин, з якими чинне законодавство
пов'язує можливість звільнення його
від відповідальності за порушення
зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ
«Продовольча компанія «Ясен» про
стягнення з ТОВ «Українські продуктові
традиції» заборгованості у розмірі 6
024,66 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому задовольняються
судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Продовольча
компанія «Ясен» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українські продуктові традиції» (01042,
м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5;
ідентифікаційний код 38451148) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Продовольча компанія «Ясен» (14037, м.
Чернігів, вул. Борисенка, 41-А;
ідентифікаційний код 00381048)
заборгованість у розмірі 6 024 (шість
тисяч двадцять чотири) грн. 66 коп. та
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя
В.П. Босий