м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2582/14 28.05.14
За позовомТовариства з обмеженою
«Нива-Тур»доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр
К»простягнення 35 734,55 грн.Суддя Босий
Представники сторін:
від позивача:Іващенко Ю.В.від
відповідача:Песиголовець Я.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нива-Тур» (надалі -
ТОВ «Нива-Тур») звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» (надалі -
ТОВ «Епіцентр К») про стягнення 35 734,55
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі видаткової накладної
№Рнк/DT-0011200 від 12.08.2013 р. відповідачем
було поставлено позивачу товар
неналежної якості, в зв'язку з чим
позивач вказує на обов'язок
відповідача повернути сплачені за
поставлений товар грошові кошти у
розмірі 32 796,95 грн. та стягнути з
відповідача витрати на проведення
експертизи у розмірі 2 937,60 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.02.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 05.03.2014 р. справу
№ 910/2582/14 передано на розгляд
судді Васильченко Т.В. у зв'язку із
перебуванням судді Босого В.П. у
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.03.2014 р. справу прийнято до
свого провадження суддею Васильченко
Т.В. та призначено до розгляду на 02.04.2014
Розпорядженням Голови господарського
суд міста Києва від 02.04.2014 р. справу
№ 910/2582/14 передано судді Босому
В.П., у зв'язку з його поверненням з
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 р. справу прийнято до
свого провадження суддею Босим В.П.
В судовому засіданні 02.04.2014 р. судом
оголошувалась перерва до 05.05.2014 р.
28.04.2014 р. від представника відповідача
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечував з огляду на
те, що позивач не має права вимагати від
відповідача відшкодування вартості
товару без доведення належним чином
того факту, що недоліки поставленого
товару є саме істотними, які могли б
перешкоджати використанню товару в
В судовому засіданні 05.05.2014 р. судом
оголошувалась перерва до 28.05.2014 р.
Представник позивача в судове
засідання з'явився, на виконання вимог
ухвали суду надав пояснення стосовно
суті спору, позовні вимоги підтримав у
В судове засідання представник
відповідача з'явився, проти
задоволення позовних вимог
заперечував з огляду на викладені у
відзиві на позовну заяву обставини.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2013 р. між ТОВ «Нива-Тур» та ТОВ
«Епіцентр К» було укладено договір
поставки товару №25/02.

05.03.2013 р. на виконання умов договору
№25/02 від 25.02.2013 р. позивачем було
повністю оплачено вартість товару
згідно специфікації №1 до договору на
загальну суму 138 989,29 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№444.

Із матеріалів справи вбачається, що
підставі додаткової угоди №1 від 05.04.2013
р. до договору №25/02 від 25.02.2013 р. його дія
була припинена за згодою сторін.

На підставі видаткової накладної
№Рнк/DT-0011200 від 12.08.2013 р. відповідачем
було здійснено позивачу поставку
товару на загальну суму 101 231,45 грн., а на
підставі видаткової накладної
№Рнк/DT-0011201 від 12.08.2013 р. - на суму 37 757,84
грн.

Претензією №16/08 від 16.08.2013 р. у зв'язку з
виявленням недоліків поставленої
партії товару, позивач звернувся до
відповідача з вимогою направити свого
представника для складення
двостороннього акту виявлених
дефектів.

Дефектним актом №2, складеним комісією
у складі: ТОВ «Ебоуд Файненс», ТОВ
«Нива-Тур», ПП «Уринком» та ПП
«Рим-Лав», було встановлено, що частина
поставленої позивачем продукції
(дверні коробки та стійки ARTE-Твинс
Черри 2100*80*38м) має цілий ряд недоліків.

На підставі вказаного дефектного акту
№2, листом №09/09 від 09.09.2013 р. позивач
звернувся до відповідача з вимогою
замінити неякісний товар та
відшкодувати збитки за неякісно
виконану збірку 68 дверних блоків.

Листом №16712 від 11.09.2013 р. відповідач
повідомив позивача про те, що він
гарантує позивачу здійснення робіт по
збиранню дверних блоків, а у випадку
виходу з ладу товару - зобов'язується
здійснити заміну неналежного товару.

Спір у справі виник у зв'язку із
наявністю, на думку позивача, підстав
для стягнення з відповідача вартості
пошкодженого товару та неякісно
наданих послуг на загальну суму 32 796,95
грн.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжне доручення
№444 від 05.03.2013 р.) підтверджується
перерахування позивачем на рахунок
відповідача повної вартості товару
згідно специфікації №1 до договору
№25/02 від 25.02.2013 р. на загальну суму 138 989,29
грн.

Частиною 1 ст. 673 Цивільного кодексу
України встановлено, що продавець
повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 268
Господарського кодексу України якість
товарів, що поставляються, повинна
відповідати стандартам, технічним
умовам, іншій технічній документації,
яка встановлює вимоги до їх якості, або
зразкам (еталонам), якщо сторони не
визначать у договорі більш високі
вимоги до якості товарів. У разі
відсутності в договорі умов щодо
якості товарів остання визначається
відповідно до мети договору або до
звичайного рівня якості для предмета
договору чи загальних критеріїв
якості. Постачальник повинен
засвідчити якість товарів, що
поставляються, належним
товаросупровідним документом, який
надсилається разом з товаром, якщо інше
не передбачено у договорі. У разі
поставки товарів більш низької якості,
ніж вимагається стандартом, технічними
умовами чи зразком (еталоном), покупець
має право відмовитися від прийняття і
оплати товарів, а якщо товари уже
оплачені покупцем, - вимагати
повернення сплаченої суми.

На підставі видаткової накладної
№Рнк/DT-0011200 від 12.08.2013 р. відповідачем
було здійснено позивачу поставку
товару на загальну суму 101 231,45 грн., а на
підставі видаткової накладної
№Рнк/DT-0011201 від 12.08.2013 р. - на суму 37 757,84
грн.

У зв'язку з виявленням недоліків
поставленої партії товару претензією
№16/08 від 16.08.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою направити свого
представника для складення
двостороннього акту виявлених
дефектів.

Відповідно до ч. 1 ст. 678 Цивільного
кодексу України покупець, якому
переданий товар неналежної якості, має
право, незалежно від можливості
використання товару за призначенням,
вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

Дефектним актом №2, складеним комісією
у складі: ТОВ «Ебоуд Файненс», ТОВ
«Нива-Тур», ПП «Уринком» та ПП
«Рим-Лав», було встановлено, що частина
поставленої позивачем продукції
(дверні коробки та стійки ARTE-Твинс
Черри 2100*80*38м) має цілий ряд недоліків,
які можуть проявитися на готовій
продукції (зібраних дверях) при

На підставі вказаного дефектного акту
№2, листом №09/09 від 09.09.2013 р. позивач
звернувся до відповідача з вимогою
замінити неякісний товар (поріг
дверний у кількості 62 шт. та стійка
коробки для дверей у кількості 136 шт.) та
відшкодувати збитки за неякісно
виконану збірку 68 дверних блоків.

З урахуванням викладеного позивач
зазначає, що поставлена відповідачем
згідно видаткової накладної
№Рнк/DT-0011200 від 12.08.2013 р. продукція, а
саме: поріг дверний у кількості 62 шт. та
стійка коробки для дверей у кількості
136 шт., мала недоліки якості товару, що і
стало підставою для звернення до
відповідача з вимогою про заміну
товару.

Згідно з ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу
України у разі істотного порушення
вимог щодо якості товару (виявлення
недоліків, які не можна усунути,
недоліків, усунення яких пов'язане з
непропорційними витратами або
затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми;

2) вимагати заміни товару.

Листом №16712 від 11.09.2013 р. відповідач
повідомив позивача про те, що він
гарантує позивачу здійснення робіт по
збиранню дверних блоків, а у випадку
виходу з ладу товару - зобов'язується
здійснити заміну неналежного товару.

В той же час, приписи ч. 2 ст. 678
Цивільного кодексу України наділяють
покупця правом відмовитися від
договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми або
вимагати заміни товару виключно у
випадку істотного порушення вимог щодо
якості товару.

Під істотним порушенням Цивільний
кодексу України розуміє наявність у
товарі одного із наступних недоліків: 1)
недоліків, які не можна усунути
(невиправні недоліки); 2) недоліки,
усунення яких пов'язане з
непропорційними витратами або
затратами часу (недоліки, усувати які
економічно невигідно); 3) недоліки, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення (повторювані
недоліки).

Тобто, вимагати відшкодування вартості
товару або його заміни покупець має
право лише у випадку, якщо недоліки
товару є істотними, тобто невиправними,
економічно невигідними або
повторювальними.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В той же час суд відзначає, що позивачем
належними та допустимими доказами не
доведено того, що недоліки
поставленого відповідачем товару на
підставі видаткової накладної
№Рнк/DT-0011200 від 12.08.2013 р. були саме
істотними, тобто такими, які б
неможливо було усунути, або економічно
невигідними.

Крім того, Кримським науково-дослідним
інститутом судових експертиз було
проведено експертизу 68 комплектів
дверних блоків, зібраних відповідачем
на підставі акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №Рнк/DT-0011816 від 12.08.2013
р., за наслідками чого було складено
висновок експертного дослідження №2832
від 29.11.2013 р.

Вказаним висновком було встановлено,
що коробки 68 комплектів дверей мають
численні дефекти та пошкодження, які
утворилися в результаті збірки, а також
підрізки елементів при збірці, а наявні
пошкодження послабляють конструкцію
коробок.

При цьому, висновком експертного
дослідження №2832 від 29.11.2013 р. не було
встановлено, що вказані недоліки
зібраних відповідачем комплектів
дверей мали саме істотні недоліки,
тобто які б неможливо було усунути, або
усунення яких призвело б до
непропорційних витрат або затрат часу.

Доказів понесення витрат на усунення
недоліків як переданого відповідачем
товару, так і наданих на підставі акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№Рнк/DT-0011816 від 12.08.2013 р. послуг по
збиранню дверних блоків, позивачем
суду не надано.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що у зв'язку з недоведеністю
позивачем факту наявності у спірної
партії товару істотних недоліків, ТОВ
«Нива-Тур» не набуло право відмовитися
від договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми або
вимагати заміни товару, передбаченого
ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України.

Більш того суд враховує, що як на момент
звернення до відповідача з листом №09/09
від 09.09.2013 р. про заміну неякісного
товару, так і на момент звернення до
суду про відшкодування вартості партії
неякісного товару та неякісних послуг
у розмірі 32 796,95 грн., спірна партія
продукції відповідачу не повернута, що
додатково підтверджено поясненнями
представників сторін в судовому
засіданні.

Посилання позивача в позовній заяві на
приписи ст.ст. 708 та 709 Цивільного
кодексу України та на Закон України
«Про захист прав споживачів» є
безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 698 Цивільного
кодексу України за договором
роздрібної купівлі-продажу продавець,
який здійснює підприємницьку
діяльність з продажу товару,
зобов'язується передати покупцеві
товар, що звичайно призначається для
особистого, домашнього або іншого
використання, не пов'язаного з
підприємницькою діяльністю, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
оплатити його. До відносин за договором
роздрібної купівлі-продажу з участю
покупця - фізичної особи, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Відповідно до положень Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
це - фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника.

Суд відзначає, що позивач є юридичною
особою, а відтак не може бути
споживачем в розумінні приписів Закону
України «Про захист прав споживачів».
До того ж, ним не було доведено того
факту, що придбаний у позивача на
підставі видаткових накладних
№Рнк/DT-0011200 від 12.08.2013 р. та №Рнк/DT-0011201
від 12.08.2013 р. товар призначався для
особистого, домашнього або іншого
використання, не пов'язаного з
підприємницькою діяльністю.

Відтак, правовідносини у даній справі
не регулюються положеннями § 2 глави 54
Цивільного кодексу України та Законом
України «Про захист прав споживачів».

З огляду на викладене, оскільки
позивачем не доведено наявності
обставин, передбачених приписами ч. 2
ст. 678 Цивільного кодексу України,
підстави для задоволення позовних
вимог в частині зобов'язання
відповідача відшкодувати вартість
пошкодженого товару та неякісно
наданих послуг у розмірі 32 796,95 грн. у
суду відсутні.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача витрат на
проведення експертизи у розмірі 2 937,60
грн.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу
України порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема відшкодування збитків
та моральної шкоди.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Відповідно до положень статті 224
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Розглядаючи вимоги позивача про
стягнення 2 937,60 грн. збитків, суд,
керуючись нормами ст.ст. 22, 623
Цивільного кодексу України, ст. 225
Господарського кодексу України,
відзначає, що відшкодування збитків є
однією із форм або мірою
цивільно-правової відповідальності,
яка вважається загальною або
універсальною, тобто, порушення
цивільного права, яке потягнуло за
собою завдання особі майнових збитків,
саме по собі є основною підставою для
їх відшкодування.

Застосування відповідальності у
вигляді відшкодування заподіяних
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язань збитків,
встановленої ч. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України, можливе лише за
наявності складу правопорушення, до
якого входять наступні елементи:
протиправна поведінка, наявність
збитків, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та
спричиненням збитків, а також вина.

Проте, у даному випадку, позивачем не
доведено наявність усіх елементів
цивільного правопорушення в діях
відповідача, а витрати на оплату
замовлених позивачем експертних
досліджень є витратами, направленими
на доведення позивачем факту передачі
відповідачем товару неналежної якості.

Аналогічні висновки містяться в
постанові Вищого господарського суду
України від 26.03.2014 р. у справі №15/5007/1489/12.

Відтак, підстави для задоволення вимог
позивача про стягнення з відповідача
витрат на проведення експертизи у
розмірі 2 937,60 грн. у суду відсутні.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нива-Тур» необхідно
відмовити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нива-Тур» відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя
В.П. Босий