ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

28 травня 2014 року
Справа № 915/735/14

Суддя Т.М.Дубова, розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк»,

(заявник) вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133

адреса для листування:
вул. Мельникова, 81, корп. 20, м. Київ, 04050

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 55000

про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 01.11.2011 року в
сумі 7 319 868,44 грн., з яких: 5 100 691,23 грн. -
основний борг, 47 215,72 грн. - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту, 2 052 648,38
грн. - відсотки, 119 313,11 грн. - пеня за
несвоєчасне повернення відсотків

ВСТАНОВИВ:

Від публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до суду
надійшов позов та заява про
забезпечення позову № 18.2-300 від 23.05.14
року, в якій він просить накласти арешт
на все рухоме та нерухоме майно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в
розмірі 7 392 766,44 грн. з яких: 7 319 686,44 грн. -
заборгованість за кредитом, 73 080,00 -
судовий збір.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.05.14 р.
позовну заяву повернуто на підставі п. 3
ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.11 року встановлено, що особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК України, обов'язковим є подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити
вчинення відповідачем дій, спрямованих
на ухилення від виконання
зобов'язання після пред'явлення вимоги
чи подання позову до суду (реалізація
майна чи підготовчі дії до його
реалізації, витрачання коштів не для
здійснення розрахунків з позивачем,
укладення договорів поруки чи застави
за наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на
потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення без наведення відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для задоволення відповідної
заяви.

Заявником до заяви про забезпечення
позову не додано доказів, відповідно до
ст. 33 ГПК України, які свідчать про
вчинення відповідачем дій, спрямованих
на ухилення від виконання зобов'язання
по кредитному договору від 01.11.11 року.

Крім того, предметом позову є стягнення
заборгованості в сумі 7 319 868,44 грн., а
заявник просить накласти арешт на все
рухоме та нерухоме майно ФОП ОСОБА_1
Предметом позову є стягнення коштів,
а не матеріальні цінності відповідача,
за таких обставин клопотання слід
відхилити.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного суду України № 14 від 26.12.2003
року, скарги, заяви, подання мають
відповідати загальним вимогам щодо
форми та змісту позовної заяви,
передбаченим положеннями ГПК України.

Згідно ст. 56 ГПК України, позивач
зобов'язаний при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ст. 57 ГПК України передбачено,
що до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів, та докази, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

Відповідно до постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК України щодо форми,
змісту і додатків до позовної заяви
тягне за собою наслідки, передбачені
статтею 63 ГПК України.

До заяви про забезпечення позову не
додані докази направлення відповідачу
вищезазначеної заяви, відповідно до
вимог ст. 57 ГПК України.

Враховуючи викладене, заява про
забезпечення позову № 18.2-300 від 23.05.14
року підлягає поверненню.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 66, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву про забезпечення
позову заявнику.

2. Клопотання позивача про
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно відповідача в межах
розміру позовних вимог відхилити.

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя
Т.М. Дубова