ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
Справа № 925/472/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Спаських
Н.М. з секретарем судового засідання
Волна С.В., за участю представників
сторін:

від позивача: Галаган Г.М., Намазова Е.С.
- за довіреностями;

від відповідача: Голуб С.В.- за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обслуговуюче
підприємство "Митниця" до Комунального
підприємства "Служба утримання
будинків "Митниця" Черкаської міської
ради про стягнення 102 814,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред'явлено позов про
стягнення з відповідача 102 814,41 грн.
заборгованості з яких: 101 385,22 грн.
основного боргу, 66,91 грн. пені, 812,30 грн.
інфляційних, 549,98 грн. 3% річних на
підставі договору № 66/3 від 01.06.2012 року
про надання послуг з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем,
укладеного між сторонами.

13 травня 2014 позивач подав суду
заяву № 74 від 12 травня 2014 року про
збільшення позовних вимог, в якій
просить суд стягнути з відповідача
основний борг в сумі 193 428,04 грн. на
підставі вказаного договору № 66/3 від
01.06.2012 року за виконані роботи у
листопаді 2012 року, листопаді 2013 року та
у лютому 2014 року.

Суд приймає до розгляду заяву про
збільшення позовних вимог, оскільки
вона подана в порядку ст. 22 ГПК України.

21 травня 2014 року позивач надав
суду пояснення до заяви про збільшення
позовних вимог № 78 від 20 травня 2014 року
в якій уточнив позовні вимоги та
відмовляється від стягнення з
відповідача пені в сумі 66,91 грн., 812,30
грн. інфляційних, 549,98 грн. 3% річних. При
цьому позивач також пояснив, що спору з
приводу оплати виконаних робіт за
період січня 2014 року по договору № 66/3
від 01.06.2012 року, яким було обґрунтовано
первісні позовні вимоги, між сторонами
немає.

Суд приймає відмову позивача від
позову в цій частині позовних вимог,
оскільки це не порушує прав сторін
спору. Провадження у справі в цій
частині підлягає до припинення.

Представники позивача в судовому
засіданні уточнені позовні вимоги про
стягнення лише основного боргу в
розмірі 193 428,04 грн. підтримали повністю
та просять їх задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги визнає в сумі 109 502,94 грн. про що
надала суду відзив на позов № 493 від
20.05.2014 року (а.с. 13, том 3), а також просить
суд розстрочити заборгованість на
п'ять місяців. Відповідач вважає, що
позивачем було завищено вартість
робіт, які виконувалися за договором №
66/3 від 01.06.2012 року на суму 83 925,10 грн. (що
встановлено висновками Державної
фінансової інспекції в Черкаській
області щодо перевірки відповідача за 4
квартал 2013 року), а тому сума позовних
вимог підлягає зменшенню на розмір
цієї переплати.

Заслухавши пояснення
представників сторін та дослідивши
наявні у справі письмові докази й
оцінивши їх у сукупності, суд позов
задовольняє повністю з наступних
підстав.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів
справи, правовідносини між сторонами
виникли на підставі договору № 66/3 від 01
червня 2012 року про надання послуг з
технічного обслуговування та
поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем (а.с. 10-12,
том 1) у відповідності до якого позивач
(далі - Виконавець) зобов'язався
протягом визначеного в договорі строку
надавати відповідачу (далі -Замовник)
послуги з технічного обслуговування та
поточного ремонту
внутрішньобудинкових систем гарячого
і холодного водопостачання та зливної
каналізації (далі -
внутрішньобудинкові системи) , а також
з ліквідації аварій у
внутрішньобудинкових мережах житлових
будинків, що знаходяться на балансі чи
обслуговування Замовника.
Обслуговування здійснюється від
зовнішньої стіни будинку (крім
транзитних трубопроводів) до першої
запірної арматури та відгалуженні від
стояка або (у разі її відсутності)
трійника (врізки) включно, що
знаходиться у квартирі споживача,
нежитлового приміщення у житловому
будинку (п. 1.1 Договору).

Договір укладено на 5 років і
набирає чинності з 01.06.2012 року (п. 11.1
договору) та діє до 01.06.2017 року.

Відповідно до п. 2.4 Замовник
здійснює оплату за виконані роботи не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
звітним. Якщо останній день строку
оплати виконаних робіт припадає на
вихідний або святковий день, то
Замовник зобов'язаний оплатити
виконані роботи протягом робочих днів,
що передують вихідному чи святковому
дню.

Вартість послуг з технічного
обслуговування та поточного ремонту
внутрішньобудинкоих систем,
складається згідно фактично наданих
послуг. Поточний ремонт
внутрішньобудинкових систем
підтверджується актом виконаних робіт,
формою КБ-2в, формою № КБ3. Вартість
робіт не може бути більшою, ніж
розрахункова сума витрат Замовника, що
відповідає діючим тарифам ( п. 2.1
договору).

Підставою для оплати робіт є
підписання уповноваженим
представником Замовника акту про
виконання робіт з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем, планового і аварійного ремонту
внутрішньобудинкових систем, згідно
форми КБ-2в, формою № КБ3 ( п. 2.3 договору).

Зазначені договірні відносини по
своїй суті мають ознаки договору
підряду, за яким одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
виконати роботи, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначені роботи та прийняти їх.

За змістом ст. 837 ЦК України
договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України, згідно з якою суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з
приписами статті 526 Цивільного кодексу
України, якою встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом статей 599 та 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 903
Цивільного кодексу України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

На підтвердження надання
вказаних послуг між Позивачем та
Відповідачем були підписані акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
по технічному обслуговуванню
внутрішньобудинкових систем та акти
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-2В на підставі договору № 66/3
від 01.06.2012 року за виконані роботи у
листопаді 2012 року, листопаді 2013 року та
у лютому 2014 року із довідками про
вартість виконаних будівельних робіт
(по актах, в яких немає посилання на
договір № 66/3 від 01.06.2012 року) на
загальну суму 193 435,23 грн. (а.с. 1, 92 том 2 та
а.с. 156 том 1 з актами, що слідують за
ними).

При цьому за лютий 2014 року
позивачем було надано відповідачу
послуг на суму 206 806,28 грн., за листопада
2013 року - на суму 155 439,00 грн., за листопад
2012 року - 145 896,93 грн. (всього -- 508 142,21 грн.)

В погашення цього боргу
відповідачем було сплачено лише 280 616,40
грн., про що у справу надано копії
платіжних доручень (а.с. 1-7 том 3).

Позивач вказує, що за згодою із
відповідачем переплату за іншим
договором в сумі 34 090,84 грн. було
зараховано у погашення боргу за
договором № 66/3 від 01.06.2012 року.

Таким чином залишок боргу
відповідача перед позивачем становить
лише 193 435,23 грн. ( 508 142,21 -280 616,40 - 34 090,84).
При цьому позивач просить стягнути з
відповідача лише 193 428,04 грн. (а.с. 56 том 1)
і позовних вимог в цій частині не
змінював.

Заперечень проти неотримання
вказаних послуг за договором № 66/3 від
01.06.2012 року відповідач суду не надав.

Доказів про існування спору між
сторонами з приводу якості наданих
послуг у справу також не надано. Всі
акти на підтвердження виконання робіт
підписані представниками обох сторін.

Суд відхиляє заперечення
відповідача (а.с. 13 том 3) про те, що
залишок суми боргу у розмірі 193 435,23 грн.
слід зменшити на 83 925,10 грн. які вже ніби
були зайво сплачені за іншими роботами
по договору № 66/3 від 01.06.2012 року. Суму
переплати, на думку відповідача,
достовірно встановлено за
результатами перевірки відповідача
Державною фінансовою інспекцією в
Черкаській області у 4 кварталі 2013 року
( а.с. 14 том 1).

Оскільки зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином або заліком зобов'язань
за певних умов ( ст. 599,601 ЦК України), але
відповідач не надав суду доказів
настання цих обставин, то заявлена до
стягнення сума боргу не може бути
зменшена на вказані відповідачем 83 925,10
грн. Дане питання відповідач повинен
вирішувати із позивачем поза межами
даного спору.

Суд також відхиляє і клопотання
відповідача про розстрочення сплати
боргу (а.с. 13-14 том 3) на період
червня-жовтня 2014 року, оскільки
відповідач пропонує до розстрочення
лише суму боргу в розмірі 109 502,94 грн. з
якою не погоджується суд і не надає
ніяких доказів про наявність підстав, з
якими чинне законодавство України
пов'язує можливість розстрочення чи
відстрочення сплати заборгованості.
Крім того відповідач не вказує на
наявність обставин, що гарантували б
виконання відповідачем зобов'язань
перед позивачем в рамках
запропонованого ним графіку
розстрочення сплати боргу.

Представники позивача заперечили
проти можливості розстрочення сплати
боргу відповідачем в рамках вирішення
даного спору і не дають на це згоди.

Оскільки доказів проведення
розрахунку по основному боргу в
розмірі 193 428,04 грн. (як просить стягнути
позивач) відповідач суду не надав, то
дану суму боргу слід стягнути
примусово.

Строки виконання зобов"язання по
оплаті виконаних робіт для відповідача
вже є такими, що настали.

З урахуванням викладеного,
відповідно до обставин справи суд
дійшов висновку про необхідність
примусового стягнення з відповідача 193
428,04 грн. основного боргу за виконані
роботи і надані послуги на підставі
вказаного договору № 66/3 від 01.06.2012 року
за листопад 2012 року, листопад 2013 року та
лютий 2014 року.

На підставі ст. 49 ГПК України, з
урахуванням вини відповідача у
виникненні спору та повного
задоволення позовних вимог, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати у розмірі 3
868,56 грн. судового збору.

Керуючись ст. 49, п. 4 ст. 80, ст. 82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмову позивача від позову в частині
стягнення пені в сумі 66,91 грн., 812,30 грн.
інфляційних, 549,98 грн. 3% річних -
прийняти. Провадження у справі в цій
частині припинити.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з комунального
підприємства "Служба утримання
будинків "Митниця" Черкаської міської
ради, ідентифікаційний код 36701739, м.
Черкаси, бул. Шевченка, 345 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Обслуговуюче
підприємство "Митниця",
ідентифікаційний код 38089572, м. Черкаси,
бул. Шевченка, 345 -- 193 428,04 грн. основного
боргу за надані послуги на підставі
договору № 66/3 від 01.06.2012 року за
листопад 2012 року, листопад 2013 року та
лютий 2014 року та 3 868,56 грн. на
відшкодування сплаченого судового
збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 23 травня
2014 року

Суддя
Н.М. Спаських