П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року м. Київ

Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючогоБарбари В.П., суддів:Балюка
М.І., Берднік І.С., Ємця А.А., Жайворонок
Т.Є., Колесника П.І., Потильчака О.І., -

за участю представників: прокурора
Генеральної прокуратури
України - Романова Р.О., державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" - Шпортила Я.І., Державної
авіаційної служби України -
Миргородської О.С., Кабінету Міністрів
України - Станецької О.В., товариства з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Сервіс" - Гладкого М.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сервіс" (далі -
ТОВ "Еко-Сервіс") про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 4
березня 2014 року у справі № 14/121-12 за
позовом Бориспільського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної авіаційної служби України до
ТОВ "Еко-Сервіс" та третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача:
Бориспільської районної державної
адміністрації, Бориспільської міської
ради, виконавчого комітету
Бориспільської міської ради,
Державного управління охорони
навколишнього середовища в Київській
області та за позовом третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги, -
державного підприємства "Міжнародний
аеропорт "Бориспіль" (далі - ДП
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль") до
ТОВ "Еко-Сервіс" та третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача:
Бориспільської районної державної
адміністрації, Бориспільської міської
ради, виконавчого комітету
Бориспільської міської ради,
Державного управління охорони
навколишнього середовища в Київській
області, про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

Бориспільський міжрайонний прокурор в
інтересах держави в особі Державної
авіаційної служби України звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом до ТОВ "Еко-Сервіс" про
зобов'язання припинити господарську
діяльність щодо функціонування
полігону твердих побутових відходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що господарська діяльність
відповідача щодо функціонування
полігону твердих побутових відходів є
такою, що загрожує життю і здоров'ю
людей або становить підвищену
небезпеку для довкілля, та
здійснюється всупереч положенням
Конвенції про міжнародну цивільну
авіацію, Господарського кодексу
України, Повітряного кодексу України й
інших нормативно-правових актів.

Рішенням господарського суду
Київської області

від 20 березня 2013 року у справі № 14/121-12
позовні вимоги задоволено повністю та
зобов'язано ТОВ "Еко-Сервіс" припинити
господарську діяльність щодо
функціонування полігону твердих
побутових відходів.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 7 серпня 2013
року апеляційну скаргу ТОВ "Еко-Сервіс"
залишено без задоволення, а рішення
господарського суду Київської області
від 20 березня 2013 року у цій справі - без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 4 березня 2014 року касаційну
скаргу ТОВ "Еко-Сервіс" залишено без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від 7
серпня 2013 року та рішення
господарського суду Київської області

від 20 березня 2013 року у цій справі - без
змін.

В основу постанови суду касаційної
інстанції покладено висновок про те, що
господарська діяльність ТОВ
"Еко-Сервіс" пов'язана з експлуатацією
та утриманням полігону твердих
побутових відходів, розташованого на
приаеродромній території ДП
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" - у
радіусі 15 км від контрольної точки
аеродрому, а саме на відстані до 2 км від
злітно-посадкової смуги, що сприяє
масовому скупченню птахів і становить
загрозу для польотів повітряних суден,
загрожує життю та здоров'ю людей. Таким
чином, на думку Вищого господарського
суду України, порушено вимоги статті 69
Повітряного кодексу України, частини
першої статті 246 Господарського
кодексу України та вимоги Положення
про використання повітряного простору
України.

ТОВ "Еко-Сервіс" у порядку статті 11119
Господарського процесуального кодексу
України подало заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
4 березня 2014 року у справі № 14/121-12 з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції частин
першої, другої та дев'ятої статті 69
Повітряного кодексу України, частини
першої статті 246 Господарського
кодексу України та вимог Положення про
використання повітряного простору
України.

В о?б?ґ?р?у?н?т?у?в?а?н?н?я?
н?е?о?д?н?а?к?о?в?о?с?т?і?
з?а?с?т?о?с?у?в?а?н?н?я? судом касаційної
інстанції н?о?р?м? м?а?т?е?р?і?а?л?ь?н?о?г?о?
п?р?а?в?а? з?а?я?в?н?и?к?о?м? н?а?д?а?н?о?
копію п?о?с?т?а?н?о?в?и Вищого
господарського суду України від 9
вересня 2008 р?о?к?у? у? с?п?р?а?в?і? №? 21/228
(1/695-29/184), в? я?к?ій в?и?с?л?о?в?л?е?н?о?
п?р?а?в?о?в?у? п?о?з?и?ц?і?ю? п?р?о? т?е?, щ?о?
не вбачається порушень Водного кодексу
України у господарській діяльності
відповідача, пов'язаній з вирощуванням
і розведенням риби на природоохоронній
території та поверхневих водах
позивача.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 14 квітня 2014 року у справі №
14/121-12 вирішено питання про допуск
справи до провадження для перегляду
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
4 березня 2014 року у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
викладені у заяві доводи, Судова палата
у господарських справах Верховного
Суду України вважає, що заява підлягає
задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до частини першої статті 19
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання мають право
без обмежень самостійно здійснювати
господарську діяльність, що не
суперечить законодавству.

Згідно з частиною другою статті 55
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
розміщення відходів дозволяється лише
за наявності спеціального дозволу на
визначених місцевими радами
територіях у межах установлених
лімітів з додержанням санітарних і
екологічних норм способом, що
забезпечує можливість їх подальшого
використання як вторинної сировини і
безпеку для навколишнього природного
середовища та здоров'я людей (редакція
Закону від 14 грудня 1999 року
№ 1288-XIV, чинна на час виникнення спірних
правовідносин).

Як убачається із судових рішень судів
першої та апеляційної інстанцій, ТОВ
"Еко-Сервіс" здійснює діяльність,
пов'язану з експлуатацією та
утриманням орендованого полігону
твердих побутових відходів, на
підставі державного акта від 31 грудня
2001 року серії II-КВ № 002478 на право
постійного користування виробничим
управлінням комунального господарства
Бориспільського міськвиконкому
земельною ділянкою площею 6,0382 га під
розміщення сміттєзвалища, виданого
Глибоцькою сільською радою
Бориспільського району Київської
області та зареєстрованого в книзі
записів за № 427, договору оренди від 26
жовтня 2002 року, укладеного між
Бориспільським виробничим управлінням
комунального господарства і ТОВ
"Еко-Сервіс", акта від 17 червня 2003 року
про прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом будівлі,
споруди, приміщення - першого пускового
комплексу північної частини полігону
відходів 4 класу небезпеки, паспорта
місця видалення відходів - полігону
твердих побутових відходів м.
Борисполя, від 25 квітня 2005 року
реєстраційний номер № 8-3-39,
затвердженого головою Бориспільської
міської ради і погодженого головним
державним санітарним лікарем в
Київській області, керівником
Київського обласного водного
господарства, керівником державного
регіонального підприємства
"Північгеологія", начальником
державного управління екоресурсів в
Київській області, начальником
територіального управління
Держнаглядохорон праці України по
Київській області та м. Києву, дозволу
від 21 липня 2011 року № 410-8 на
розміщення ТОВ "Еко-Сервіс" відходів на
2013 рік, виданого Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області, та
інших документів, копії яких наявні у
матеріалах справи.

Виходячи з наведеного, ТОВ "Еко-Сервіс"
має всі правові підстави для
здійснення господарської діяльності з
експлуатації та утримання
орендованого полігону твердих
побутових відходів.

Разом із тим у період із 17 січня по 30
грудня 2010 року, з 10 січня 2011 року
по 5 січня 2012 року та 19 жовтня 2012 року
комісіями, створеними ДП "Міжнародний
аеропорт "Бориспіль", було проведено
еколого-орнітологічні обстеження
прилеглої до аеродрому території, за
результатами яких складено акти
еколого-орнітологічного обстеження
приаеродромної території, згідно з
якими було виявлено певну кількість
птахів на території експлуатованого
ТОВ "Еко-Сервіс" полігону твердих
побутових відходів, розміщеного у
радіусі 15 км від контрольної точки
аеродрому, а саме на відстані до 2 км від
торця злітно-посадкової смуги 36 П.

Крім того, 20 жовтня 2012 року Державною
екологічною інспекцією у Київській
області було проведено позапланову
перевірку дотримання ТОВ
"Еко-Сервіс" вимог природоохоронного
законодавства, за результатами якої
складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства, яким встановлено, що на
території полігону твердих побутових
відходів м. Борисполя на момент
перевірки виявлено скупчення птахів.

На підставі актів про проведення
еколого-орнітологічних обстежень,
фотоматеріалів і звітів про
спостереження за птахами ДП
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
зверталося до прокуратури Київської
області, Бориспільської районної
державної адміністрації,
Бориспільської міської ради, Київської
обласної державної адміністрації з
приводу припинення господарської
діяльності ТОВ "Еко-Сервіс" щодо
утримання та експлуатації полігону
твердих побутових відходів, та
закриття полігону як такого, що
спричиняє масове скупчення птахів на
приаеродромній території, які
створюють загрозу для безпеки
польотів, а отже, на думку ДП
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль", така
господарська діяльність загрожує
життю і здоров'ю людей.

За змістом абзацу 6 частини третьої
статті 19 Господарського кодексу
України держава здійснює контроль і
нагляд за господарською діяльністю
суб'єктів господарювання у таких
сферах: виробництва і праці - за
безпекою виробництва і праці,
додержанням законодавства про працю;
за пожежною, екологічною,
санітарно-гігієнічною безпекою; за
дотриманням стандартів, норм і правил,
якими встановлено обов'язкові вимоги
щодо умов здійснення господарської
діяльності.

Відповідно до частини першої статті 238
Господарського кодексу України за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Згідно з частинами першою та другою
статті 246 Господарського кодексу
України здійснення будь-якої
господарської діяльності, що загрожує
життю і здоров'ю людей або становить
підвищену небезпеку для довкілля,
забороняється. У разі здійснення
господарської діяльності з порушенням
екологічних вимог діяльність суб'єкта
господарювання може бути обмежена або
зупинена Кабінетом Міністрів України,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, а також іншими уповноваженими
органами в порядку, встановленому
законом.

Абзацами 2 і 3 статті 1 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" визначено, що державний
нагляд (контроль) - це діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища, а заходи
державного нагляду (контролю) - це
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Відповідно до абзацу 4 частини
четвертої та абзацу 1 частини п'ятої
статті 4 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
встановлюється виключно законами
вичерпний перелік підстав для
зупинення господарської діяльності.
Повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Абзацом 2 пункту 1.4 розділу 1 Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від 10
вересня 2008 року № 464 та
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 15 січня 2009 року № 18/16034
(далі - Порядок) встановлено, що актом
перевірки є документ, який фіксує факт
проведення планових, позапланових
перевірок суб'єктів господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання.

Відповідно до пунктів 4.13 та 4.14 розділу 4
Порядку за результатами проведеної
планової та позапланової перевірки, в
тому числі спільно з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається
уніфікований акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства, що містить перелік
питань для здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю), залежно
від ресурсу, що перевірявся. Не
допускається включення до акта
перевірки інформації або висновків,
які не підтверджені документально,
пропозицій, а також інформації, наданої
правоохоронними органами.

Крім того, згідно з пунктами 4.22 та 4.26
розділу 4 Порядку на підставі акта, який
складено за результатами перевірки,
протягом п'яти днів з дня її завершення,
у разі виявлення порушень вимог
природоохоронного законодавства
складається припис про усунення
порушень вимог законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища. У разі необхідності видачі,
зупинення дії чи анулювання в
установленому законодавством порядку
дозволів, лімітів та квот на спеціальне
використання природних ресурсів,
викиди і скиди забруднюючих речовин у
навколишнє середовище, розміщення
відходів, поводження з небезпечними
хімічними речовинами, транскордонне
переміщення об'єктів рослинного і
тваринного світу, а також встановлення
нормативів допустимих рівнів
шкідливого впливу на стан
навколишнього природного середовища
відповідний орган Держекоінспекції
вносить подання про це до
Держекоінспекції чи відповідного
територіального органу
Держекоінспеції.

Суд касаційної інстанції у своїй
постанові посилався на порушення
ТОВ "Еко-Сервіс" вимог частини дев'ятої
статті 69 Повітряного кодексу України
та пункту 147 Положення про використання
повітряного простору України стосовно
заборони відкритого складування
харчових відходів, розміщення звалищ,
спорудження або розбудови споруд, які
сприяють масовому скупченню птахів, на
відстані ближче ніж 15 км від визначеної
території аеропорту (аеродрому). При
цьому Вищий господарський суд України
залишив поза увагою, що імперативність
приписів цих норм стосується виключно
діяльності, яка призводить до масового
скупчення птахів, котрі можуть
створювати загрозу для повітряного
руху. В свою чергу, факт такого
скупчення має бути встановлено,
зафіксовано та підтверджено винятково
у передбаченому законом порядку.

Отже, суд касаційної інстанції,
застосовуючи норми частин першої,
другої та дев'ятої статті 69 Повітряного
кодексу України, частини першої статті
246 Господарського кодексу України та
Положення про використання
повітряного простору України, дійшов
хибного висновку про наявність підстав
для припинення господарської
діяльності суб'єкта господарювання, що
здійснював свою господарську
діяльність у встановленому
законодавством порядку на підставі
договору оренди земельної ділянки зі
спеціальним призначенням, маючи при
цьому належні дозволи уповноважених
органів державної влади, та до якого не
застосовувалися у встановленому
законом порядку
адміністративно-господарські санкції.

Виходячи із зазначеного, постанова
суду касаційної інстанції підлягає
скасуванню внаслідок неправильного
застосування ним норм матеріального
права.

Аналогічне розуміння правових підстав,
необхідних для припинення
господарської діяльності, викладено у
постанові Вищого господарського суду
України від 9 вересня 2008 року № 21/228
(1/695-29/184).

Таким чином, суди першої, апеляційної
та касаційної інстанцій невірно
застосували положення матеріального
права, тому Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України вважає, що заява про перегляд
постанови суду касаційної інстанції
підлягає задоволенню, а справа -
направленню на новий розгляд до цього
суду.

Під час нового касаційного розгляду
справи слід з'ясувати, чи мав позивач
правові підстави посилатися на
зазначені ним норми права, оскільки
правовідносини, які становлять зміст
заявлених ним позовних вимог,
регулюються іншими нормами права, ніж
ті, на які послався позивач.

Керуючись статтями 11123-11125 ГПК України,
Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Сервіс"
задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду
України від 4 березня 2014 року у справі №
14/121-12 скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій пунктом 2 частини першої
статті 11116 ГПК України.

Головуючий
В.П. Барбара

Судді: М.І. Балюк

І?.С?. Б?е?р?д?н?і?к?
А.А. Ємець Т.Є.
Жайворонок П.І. Колесник
О.І. Потильчак