ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
У Х В А Л А

"28" травня 2014 р.
Справа №926/591/14

За позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця»

до 1) Чернівецької міської ради

2) Приватного підприємця ОСОБА_1

про визнання недійсними рішення та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки

Суддя Желік Б.Є.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідачів - 1)Баланецький О.Д.

2)ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ: Провадження у справі
порушено ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 14 квітня 2014р.
за позовною заявою Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до Чернівецької
міської ради і до приватного
підприємця (п/п) ОСОБА_1(код НОМЕР_1), який
мешкає в АДРЕСА_1, про визнання
недійсними:

- рішення Чернівецької міської
ради №350 від 02.12.2003р. в частині продажу
земельної ділянки площею 0,0593га п/п
ОСОБА_1;

- договору купівлі-продажу
земельної ділянки, укладеному на
підставі рішення Чернівецької міської
ради №350 від 02.12.2003р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі
позивач посилається у т.ч. на наступні
докази і обставини.

При проведенні інвентаризації
земель смуги відведення Державного
територіально-галузевого об'єднання
„Львівська залізниця" по
відокремленому підрозділу
„Чернівецька дистанція колії"
виявлено, що в межах залізничної
станції Чернівці та смуги відведення
залізниці на відстані 2 м від колії
знаходиться земельна ділянка, яка
продана п/п ОСОБА_1 в той час, як ширина
смуги відведення залізниці в даному
місці становить 3,1 м від осі колії.
Вказана земельна ділянка продана п/п
ОСОБА_1, відповідно до рішення
Чернівецької міської ради №350 від
02.12.2003р. на підставі якого укладено
договір купівлі-продажу про продаж п/п
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0593га
для обслуговування будівлі. Про факт та
межі зайняття зазначеної земельної
ділянки в смузі відведення залізниці
складений акт від 08.10.2013р., підписаний
представником міської ради.

Зазначені рішення і договір
купівлі-продажу позивач вважає такими
що суперечать чинному законодавству,
прийняті із порушенням наданих
повноважень, що порушує право позивача
на користування земельною ділянкою, у
зв'язку з чим і рішення, і договір
підлягають визнанню незаконними з
врахуванням наступного.

Вказана земельна ділянка знаходяться у
смузі відведення залізниці і
відноситься до земель залізничного
транспорту та перебуває у користуванні
ДТГО „Львівська залізниця". Це
відповідає ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
залізничний транспорт", якою
встановлено, що землі, що надаються в
користування для потреб залізничного
транспорту, визначаються відповідно до
Земельного кодексу України та Закону
України "Про транспорт", а саме у
відповідності до ст.68 Земельного
кодексу України та ст.23 Закону України
«Про транспорт» всі землі, під
залізничним полотном та його
облаштуванням, спорудами та ін., є
землями залізничного транспорту, тому
землями залізниць слід вважати всі
земельні ділянки, надані залізниці, а
не тільки земельні ділянки, які
прилягають виключно до залізничного
полотна.

Згідно схематичного плану за
матеріалами знімання виконаних
інститутом ДП «Львівтранспроект»
виконаного в 2010р., стверджує позивач,
ширина смуги відведення у даному місці
становить від 3,1 м від осі колії. Окрім
того, саме таку ширину смуги відведення
у даному місці підтверджено ГОСТом 9238-83
«Габариты приближения строений и
подвижного состава железных дорог
колеи 1520 (1524) мм», відповідно до яких
було збудовано залізничне полотно та
облаштовано смугу відведення
залізниці, що відображено у
вищезгаданому схематичному плані.

При цьому, підкреслює позивач,
залізниця, як належний
землекористувач, за вищезгадану
земельну ділянку сплачує земельний
податок відповідно до норм чинного
законодавства. Земельна ділянка,
продана п/п ОСОБА_1 знаходиться в
наближенні до залізничного полотна від
2м.

Нормами законодавства, яке
існувало при облаштуванні
залізничного полотна та смуги
відведення ("Инструкция о нормах и
порядке отвода земель для железных
дорог и использовании полосы отвода"
затв. Міністерством шляхів сполучення
СРСР 01.11.1955; "Положение о землях
предоставленных транспорту"
затв.постановою СНК СССР 07.02.1933; інші
нормативні акти та будівельні норми)
вимоги щодо виготовлення та отримання
державного акту не передбачалися, а
землі транспорту вважалися землями
спеціального призначення, які
використовувалися на підставі
особливих положень про ці землі
відповідно до п.п.54,55 Общих начал
землепользования и землеустройства
(Постанова ЦИК СССР 15.12.1928).

Оформлення прав органів шляхів
сполучення на землі, що закріплювалися
за ними, проводилося шляхом відведення
за схемою згідно вищезазначених
нормативних актів.

Дані обставини підтверджуються також і
п. 2 Положення про землі транспорту,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 08 січня 1981 року за №
24, де зазначено, що «размеры земельних
участков, предоставляемых для
указанных целей, определяются в
соответствии с утвержденными в
установленном порядке нормами или
проектно-технической документацией».

В подальшому, при зміні законодавства
та введення інституту державних актів
в Земельних Кодексах, вимоги щодо їх
оформлення поширювалися тільки на нові
земельні ділянки при їх відведенні та
не вимагалося отримання актів на
існуючі та наявні у користуванні землі.

Проте, всупереч вищезазначеному,
зазначає позивач, спірні земельні
ділянки були продані, в той час коли
залізниця як суміжний користувач не
погоджувала ні проект відведення
земельних ділянок, ні акт встановлення
і узгодження зовнішніх меж
землекористування в натурі та у
жодному випадку не надавала погодження
на вилучення земельних ділянок з
постійного землекористування.

Чернівецькою міською радою, вважає
позивач, при винесенні оскаржуваного
рішення порушено також норми п. б ч. 4 ст.
84 ЗК України, який передбачає, що до
земель державної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать, зокрема, землі під
державними залізницями. Державне
територіально-галузеве об'єднання
„Львівська залізниця" засноване на
державній власності і входить до сфери
управління Міністерства
інфраструктури України, майно
залізниці є державною власністю і
закріплене за нею на праві повного
господарського відання, а отже міська
рада не мала правових підстав приймати
рішення, яке порушувало право
землекористування залізниці.

Поряд з наведеним позивач вважає, що
Чернівецькою міською радою, при
прийнятті оскаржуваних у справі акту і
договору не дотримано вимог статей 116,
149 Земельного кодексу України щодо
порядку надання та вилучення земельної
ділянки з метою передання її у
користування або у власність.

Ухвалою від 06.05.2014р. розгляд справи
судом відкладено на 22.05.2014р. з підстав,
наведених в ухвалі, у т.ч. у зв'язку з
витребуванням від позивача додаткових
доказів, що мають значення для справи.

15.05.2014р. від Чернівецької міської
ради(відповідач 1) до суду надійшов
відзив на позов у справі, в якому
відповідач (1) проти позову заперечує,
вважає його необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

- розпорядником земель у межах міста на
день прийняття оскаржуваного у справі
рішення виступала Чернівецька міська
рада;

- у позивача на день прийняття
Чернівецькою міською радою
зазначеного рішення були відсутні
документи про право на спірні земельні
ділянки;

- на спірній у справі земельній ділянці
розташована будівля, що належить
ОСОБА_1,відповідачу (2), на праві
приватної власності, у зв'язку з чим
відміна договору купівлі-продажу землі
призведе до фактично безплатного
користування власником будівлі
спірною земельною ділянкою, а також
порушить право приватної власності;

- при відчуженні, згідно з договором
купівлі-продажу будівлі, відбувся
також перехід до покупця, відповідач (2),
права користування землею; за таких
обставин у позивача були відсутні
підстави для відмови покупцю будівлі у
наданні йому спірної земельної
ділянки;

- сплата позивачем земельного податку
не підтверджує його права на земельні
ділянки;

- право користування спірною земельною
ділянкою на підставі
нормативно-правових актів, що
регулюють та регулювали відносини у
сфері залізничного користування, у
позивача не виникло;

- позивачем пропущено строки позовної
давності для звернення до суду.

У зв'язку з відрядженням головуючого у
справі судді розгляд справи відкладено
на 28.05.2014р., про що сторони повідомлені
телефонограмою.

28.05.2014р. від представника позивача у
справі через канцелярію
господарського суду надійшло
клопотання(вх.суду 2519) про перенесення
розгляду справи на інший день у зв'язку
з неможливістю прийняти участь в цьому
судовому засіданні.

Ґрунтуючись на викладеному, матеріалах
справи, з метою всебічного, повного і
об'єктивного дослідження всіх обставин
у справі, а також надання сторонам
рівних можливостей для захисту
порушених або оспорюваних справ і
охоронюваних законом інтересів,
керуючись ст.ст.22, 77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відкласти розгляд справи на 10-30 год. 12
червня 2014 року.

2.Участь сторін у розгляді справи
визнати обов'язковою

Суддя
Б.Є. Желiк