ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 922/1649/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "ДММ-Партнер", м. Київ
до ТОВ "Блісс-Трейд", м. Харків про

стягнення 16 084,80грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 16 084,80грн. за неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором поставки № 156/12 від 19.12.12р., а
також покласти на відповідача понесені
витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача у призначене
судове засідання не з'явився, 12.05.14р.
звернувся до суду з клопотанням, в
якому просить розглянути справу за
відсутністю свого представника за
наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з`явився, відзив на
позов не надав, про причини неявки суд
не повідомив, про час та місце розгляду
справи повідомлений.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
позивача та відповідача про час та
місце розгляду справи, проте останні не
скористалися своїм правом,
передбаченим ст.22 Господарського
процесуального кодексу України, тому
суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в справі
матеріалами, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

З’ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, суд встановив наступне.

01.10.13р. між ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд"
(первісний боржник), ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд"
(відповідач) та ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю "ДММ-Партнер"
(позивач) було укладено договір про
переведення боргу № 307/13, відповідно до
умов якого первісний боржник перевів, а
новий боржник прийняв грошовий борг у
розмірі 46 047,18грн., що виник на
підставі договору поставки № 156/12 від
19.12.12р., укладеного між первісним
кредитором та позивачем.

Згідно зі ст.520 Цивільного кодексу
України боржник у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою
(переведення боргу) лише за згодою
кредитора, якщо інше не передбачено
законом.

У пункті 2 договору сторони погодили, що
позивач не заперечує проти заміни
первісного боржника новим боржником в
основному договорі і дає свою згоду на
відповідне переведення боргу в порядку
та на умовах, визначених цим договором.

Судом встановлено, що зазначена
заборгованість виникла у первісного
боржника перед позивачем за договором
поставки № 156/12 від 19.12.12р., відповідно
до умов якого позивач зобов'язався в
порядку та у строки, встановлені цим
договором, передати у власність ОСОБА_1
з обмеженою відповідальністю
"Лікон-Трейд" товар у кількості та
якості, а останній прийняти та оплатити
його вартість.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Судом встановлено, що позивач на
виконання умов договору поставки
№ 156/12 від 19.12.12р. передав у
власність первісного боржника товар на
загальну суму в розмірі 16 084,80грн., що
підтверджується видатковими
накладними, оформленими належним чином
та наявними у матеріалах справи.

Видаткові накладні відповідають
вимогам ст.9 Закону України від 16.07.99р.
№ 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", пункту
2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку. Дані накладні
є первинними документами, які фіксують
здійснення господарської операції
(поставка товару) та початок перебігу
строку для оплати за поставлений товар.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором про переведення боргу не
виконав, за поставлений за договором
поставки № 156/12 від 19.12.12р. товар в
розмірі 16 084,80грн. не розрахувався.

Таким чином, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в
сумі 16 084,80грн.

Факт наявності заборгованості, яка
утворилась у первісного боржника перед
позивачем та була переведена на нового
боржника ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд" на суму
16 084,80грн., підтверджується належними
доказами, наявними у справі.

Позивач 13.03.14р. на адресу відповідача
направив претензію з вимогою сплатити
заборгованість в сумі 16 084,80грн., яка
залишена останнім без відповіді та
задоволення.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі
16 084,80грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є цілком
обґрунтованими, законними та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 520, 712 Цивільного кодексу
України, статтею 193 Господарського
кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33,
34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю "Блісс-Трейд", (61052, м. Харків, вул. Мала
Панасівська, 1, відомості про рахунки
відсутні) на користь ОСОБА_1 з обмеженою
відповідальністю "ДММ-Партнер", (юридична адреса: 01015, м.
Київ, вул. Лейпцизька, 2/37, к. 4, фактична
адреса: 04073, м. Київ, пров. Куренівський,
12, корп. "А", оф. 103) - 16 084,80грн.
основного боргу, 1 827,00грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 29.05.2014 р.

Суддя ОСОБА_2