ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" квітня 2014 р.
Справа № 5/40/2012/5003

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Трускавецького В.П.

при секретарі судового засідання
Фаєвській Л.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні

заяву PPHU "Almadex" S.C. від
17.06.2013 року про визнання грошових вимог
до боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гірник" на суму 691 798,
36 грн.

у справі № 5/40/2012/5003

про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гірник":
35362, вул. Шевченка, 10, с. Малий Шпаків,
Рівненський р-н., Рівненська обл., ІК
01203998

представники:

від заявника : представник не з'явився;

від боржника: представник не з'явився;

арбітражний керуючий: не з'явився;

від ПАТ "Кредобанк": Шевчук Г.Є. -
представник.

ВСТАНОВИВ:

Справа перебуває в процедурі
розпорядження майном боржника.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 17.08.2012 року
порушено провадження у справі
№5/40/2012/5003 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гірник" на
загальних підставах Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 15.01.2013 року
справу №5/40/2012/5003 передано за
територіальною підсудністю до
господарського суду Рівненської
області.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 04.02.2013 року
(суддя Церковна Н.Ф.) справу №5/40/2012/5003
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гірник" прийнято до
свого провадження та призначено до
розгляду в судовому засіданні.

PPHU "Almadex" S.C. (далі заявник) 25.06.2013 року
звернулося до господарського суду
Рівненської області із заявою від
17.06.2013 року про визнання грошових вимог
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гірник" в сумі 691 798, 36
грн.; судові витрати в сумі 1147,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 02.07.2013 року
(суддя Церковна Н.Ф.) в заяві PPHU "Almadex" S.C.:
Польща, м. Цехоцинек, вул. Дембова, 18, про
визнання кредитором у справі №5/40/2012/5003
з грошовими вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гірник":
вул. Шевченка, буд.10, с. Малий Шпаків,
Рівненський район, Рівненська область,
ІК 01203998 в сумі 691 798, 36 грн. відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.08.2013 року
вказану ухвалу залишено без змін з тих
же підстав.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.10.2013 року касаційну
скаргу PPHU "Almadex" S.C. задоволено частково,
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 02.07.2013 року та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.08.2013 року у
справі № 5/40/2012/5003 скасовано. Справу №
5/40/2012/5003 у частині розгляду грошових
вимог PPHU "Almadex" S.C. до боржника передано
на новий розгляд до господарського
суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 22.11.2013 року
прийнято до свого провадження (суддя
Трускавецький В.П.) заяву PPHU "Almadex" S.C. про
визнання грошових вимог у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гірник", призначено
розгляд заяви на 17.12.2013 року та
зобов'язано учасників провадження у
справі подати суду додаткові докази.

17 грудня 2013 року через канцелярію
господарського суду Рівненської
області від представника боржника
надійшли письмові пояснення з
додатками (витребуваними судом
документами), в яких він заперечив
проти задоволення цих вимог, оскільки
ці вимоги не є грошовими.

Ухвалою суду від 17 грудня 2013 року
розгляд справи відкладено на 21 січня 2014
року, явка учасників провадження у
справі визнавалася обов'язковою.

21.01.2014 року від представника кредитора
(ПАТ "Кредобанк") до господарського суду
надійшли письмові заперечення проти
визнання грошових вимог РРНU "Almadex" S.C. у
справі про банкрутство ТОВ "Гірник".

Ухвалою суду від 21 січня 2014 року
розгляд справи відкладено на 11 лютого
2014 року в зв'язку з нез'явленням
представників сторін.

23 січня 2014 року через канцелярію
господарського суду Рівненської
області від представника боржника
додатково надійшли витребувані судом
документи (копії банківських виписок).

У судові засідання, призначені на 17.12.2013
року, 21.01.2014 року та 11.02.2014 року,
представник заявника не з'являвся,
витребуваних судом документів не
подав. Про час та місце проведення
судових засідань був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення поштового зв'язку про
вручення поштового відправлення
(рекомендованої кореспонденції - листа,
якими надіслано копії ухвал
господарського суду на адресу
представника PPHU "Almadex" S.C. в м.
Кіровоград, вул. Робоча 2, кв. 18), які є в
матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 11.02.2014 року
розгляд справи відкладено на 11.03.2014
року з метою виконання заявником
ухвали суду від 22.11.2013 року, явка
представника PPHU "Almadex" S.C. в судове
засідання визнавалася обов'язковою.

В судове засідання призначене на 11.03.2014
року представник заявника знову не
з'явився, вимог ухвали суду не виконав.

Господарський суд Рівненської області,
заслухавши в судовому засіданні 11.03.2014
року представника ПАТ "Кредобанк",
дійшов висновку про необхідність
відкладення у судовому засіданні
розгляду заяви PPHU "Almadex" S.C. на 01.04.2014р. з
метою витребування у заявника PPHU "Almadex"
S.C. додаткових доказів.

Також, 11.03.2013р. після судового засідання
господарському суду надійшло
клопотання від заявника про
неможливість забезпечення явки
представника в судове засідання
11.03.2014р. та проведення судового
засідання без участі представника PPHU
"Almadex" S.C.

27 березня 2014 року на виконання вимог
ухвали суду від 11.03.2014 року від PPHU "Almadex"
S.C. надійшли документи на
підтвердження виконання зобов'язань по
контрактах № 19/03-2010 від 19.03.2010 року, №
16/08-2010 від 16.08.2010 року та № 21/06-2010 від
21.06.2010 року.

У судовому засіданні 01.04.2014р.
представник ПАТ "Кредобанк" заявила
усне клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
необхідністю ознайомлення з
документами поданими PPHU "Almadex" S.C.

Господарський суд Рівненської області,
заслухавши в судовому засіданні 01.04.2014
року представника ПАТ "Кредобанк",
дійшов висновку про необхідність
відкладення у судовому засіданні
розгляду заяви PPHU "Almadex" S.C. на 28.04.2014р. у
зв'язку з необхідністю додаткового
вивчення матеріалів справи та зокрема
поданих PPHU "Almadex" S.C. документів.

Присутній представник ПАТ "Кредобанк" у
судовому засіданні 28.04.2014р. підтримав
свої заперечення, викладені відповідно
в письмових запереченнях проти
визнання грошових вимог PPHU "Almadex" S.C., а
також у поясненнях, наданих у судових
засіданнях.

Розглянувши матеріали справи, заяву
про визнання грошових вимог, відзив на
заяву, письмові заперечення та
заслухавши пояснення присутніх
представників учасників процесу у
судових засіданнях, суд встановив
наступне.

17 квітня 2013 року в № 74 (5574) газети "Голос
України" опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гірник".

17 червня 2013 року PPHU "Almadex" S.C. звернувся
до суду з заявою з грошовими вимогами
до боржника в сумі 691 798, 36 грн.

Заява обґрунтована невиконанням
боржником зобов'язань з поставки
кредитору майна - гранітних блоків за
контрактами від 19.03.2010 №19/03-2010, від
16.08.2010 №16/08-2010, від 21.06.2010 № 21/06-10. На
підтвердження вказаних вимог
заявником додано до зави копії
контрактів №19/03-2010 від 19.03.2010 року,
№16/08-2010 від 16.08.2010 року, №21/06-2010 від
21.06.2010 року, акти звірки
взаєморозрахунків між заявником та
боржником.

Згідно з ст.11112 ГПК України вказівки, що
містяться у постанові касаційної
інстанції, є обов'язковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи. Постанова касаційної
інстанції не може містити вказівок про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про переваги одних
доказів над іншими, про те, яка норма
матеріального права повинна бути
застосована і яке рішення має бути
прийнято за результатами нового
розгляду справи.

Скасовуючи рішення суду апеляційної
інстанції Вищий господарський суд
України зазначив, що у заяві з
грошовими вимогами кредитор
посилається на невиконання боржником
зобов'язань з поставки товару -
гранітних блоків. Це може означати, що
кредитор має до боржника не грошову, а
речово-правову вимогу щодо поставки
конкретного майна. У той же час
кредитори з речово-правовими вимогами,
зокрема вимогами, що виникають із
договорів поставки товару, не можуть
звертатися до боржника та брати участь
у справі про банкрутство. Як суд першої,
так і суд апеляційної інстанцій при
прийнятті оскаржуваних судових рішень,
у порушення вимог ст. 43 ГПК України, не
дослідили статус спірних грошових
вимог, внаслідок чого дійшли
передчасних висновків про відмову в
задоволенні заяви з підстав пропуску
кредитором присічного строку для
звернення з грошовими вимогами. При
новому розгляді суду необхідно
врахувати викладене, належним чином
встановити статус спірних вимог
(грошові або не грошові), в залежності
від чого або відмовити у задоволенні
заяви (не грошові вимоги), або повернути
заяву кредитора без розгляду (грошові
вимоги) та вирішити справу згідно з
вимогами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи між
боржником - ТОВ «Гірник» (постачальник)
та заявником - PPHU "Almadex" S.C. (покупець)
були укладені контракти №19/03-2010 від
19.03.2010 року, №16/08-2010 від 16.08.2010 року,
№21/06-2010 від 21.06.2010 року на поставку
гранітних блоків.

Відповідно до п.10.3 контракту №19/03-2010
від 19.03.2010 року даний контракт вступає в
силу з дня його підписання сторонами і
діє до 31.12.2011р. Відповідно до п.3.1
контракту сплата по даному договору
здійснюється в доларах США на підставі
рахунку-фактури, який виставляється
постачальником. Відповідно до п.4.1
контракту поставка товару по цьому
контракту здійснюється автомобільним
транспортом (умови FCA) - Україна
Вінницька область, смт.Тиврів,
(самовивіз), згідно рахунку-фактури,
складеного на кожну окремо відправлену
партію і який є невід'ємною частиною
цього контракту.

Відповідно до п.10.3 контракту №21/06-2010
від 21.06.2010 року даний контракт вступає в
силу з дня його підписання сторонами і
діє до 31.12.2011р. Відповідно до п.3.1
контракту сплата по даному договору
здійснюється в євро на підставі
рахунку-фактури, який виставляється
постачальником. Відповідно до п.4.1
контракту поставка товару по цьому
контракту здійснюється автомобільним
транспортом на умовах DDU, пункт
призначення Хрубешів (Польща),
прикордонний перехід Яготин (Україна) -
Дорохуст (Польща), згідно
рахунку-фактури, складеного на кожну
окремо відправлену партію і який є
невід'ємною частиною цього контракту.

Відповідно до п.10.3 контракту №16/08-2010
від 16.08.2010 року даний контракт вступає в
силу з дня його підписання сторонами і
діє до 31.12.2012р. Відповідно до п.3.1
контракту сплата по даному договору
здійснюється в доларах США на підставі
рахунку-фактури, який виставляється
постачальником на протязі 20
календарних днів після отримання
партії товару. Відповідно до п.4.1
контракту поставка товару по цьому
контракту здійснюється автомобільним
транспортом (умови DAF) - кордон Україна -
Польща, згідно рахунку-фактури,
складеного на кожну окремо відправлену
партію і який є невід'ємною частиною
цього контракту.

Отже, умовами вищезгаданих контрактів
не передбачалось здійснення покупцем
передоплати за товар.

Для з'ясування правової природи
(встановлення статусу спірних вимог -
грошові або не грошові) судом було
витребувано від боржника та заявника
належним чином засвідчені копії
документів на підтвердження виконання
зобов'язань по контрактах №19/03-2010 від
19.03.2010 року, №16/08-2010 від 16.08.2010 року,
№21/06-2010 від 21.06.2010 року, а саме:
фінансових (платіжних) документів про
сплату (перерахування) заявником
боржнику грошових коштів на виконання
контрактів; документів, що
підтверджують отримання цих коштів
боржником; рахунків-фактур, на підставі
яких здійснювалась сплата; документів,
що підтверджують поставку на виконання
контрактів (товарно-транспортні
накладні (ТТН), міжнародні
товарно-транспортні накладні (CMR), тощо);
письмові пояснення щодо строку дії
контрактів та щодо моменту виникнення
грошових зобов'язань у боржника перед
заявником.

Як вбачається з поданих заявником та
боржником копій контрактів, рахунків
фактур, міжнародних
товарно-транспортних накладних (CMR),
банківських виписок, поставка та
сплата коштів за товар здійснювалась в
межах строку дії договорів
(контрактів).

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Згідно з ч.5 ст.203 ЦК України правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Згідно з п. п. 1, 2 статті 205 ЦК України
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Факт вчинення сторонами правочину
(поставки товару та його часткової
оплати) підтверджується матеріалами
справи і заявником та боржником не
заперечується.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
установлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

З огляду на викладене, зобов'язання, які
виникли на підставі контрактів, в
частині обов'язку боржника щодо
поставки товару не припинились,
незважаючи на те, що строк дії
контрактів закінчився.

Факту існування зобов'язань
(речово-правових вимог) по вищезгаданих
контрактах не заперечують ні заявник,
ні боржник.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Отже, з наведених норм вбачається, що
для трансформування майнових
(речово-правових) вимог у грошові
вимоги та заявлення їх як конкурсних
заявник повинен був відмовитись від
прийняття виконання зобов'язання і
вимагати відшкодування збитків.

Проте, заявником не подано на вимогу
суду, а ні письмових пояснень щодо
моменту виникнення грошових
зобов'язань у боржника перед заявником,
а ні доказів того, що ці вимоги є
(трансформувались у) грошові (заявник
відмовився від виконання зобов'язань і
вимагав відшкодування збитків).

З огляду на вищенаведене у сукупності
суд прийшов до висновку про те, що
вимоги PPHU "Almadex" S.C. до боржника є
майновими (речово-правовими) щодо
виконання належним чином зобов'язань
(поставки товару), які виникли на
підставі укладених між боржником та
заявником контрактів, тобто не є
грошовими.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі по тексту ухвали - Закон про
банкрутство) визначено, що кредитор -
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника.

Нормами цієї ж статті передбачено, що
грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

Отже, зобов'язання боржника перед
кредитором повинні мати грошовий
характер.

Виходячи з аналізу положень вказаної
статті, до складу грошових зобов'язань
не включаються речово-правові вимоги з
повернення конкретного майна, оскільки
кредитор в цьому випадку має
речово-правову вимогу, а не вимогу
грошового характеру.

Таким чином, відповідно до приписів
Закону про банкрутство у справі про
банкрутство кредитори мають право
заявляти вимоги до боржника, які
виникають з грошового зобов'язання та
носять грошовий характер.

Кредитори з речово-правовими вимогами,
зокрема вимогами, що виникають із
договорів поставки товару, не можуть
звертатися до боржника та брати участь
у справі про банкрутство.

Порушення справи про банкрутство не є
підставою для припинення
речово-правових зобов'язань боржника,
оскільки господарська діяльність
останнього не припиняється,
відповідно, продовжують існувати і
договірні зобов'язання боржника, які
відповідно до ст. 629 ЦК України є
обов'язковими для виконання і
припиняється належним виконанням (ст.599
ЦК України).

У силу ст. 23 Закону про банкрутство не
грошове (майнове) зобов'язання боржника
у будь-якому випадку припиняється
тільки після визнання боржника
банкрутом та відкриття щодо нього
ліквідаційної процедури (ст. 609 ЦК
України) і тоді майновий кредитор має
право заявити грошові вимоги до
боржника в межах ліквідаційної
процедури, тобто трансформувати не
грошове зобов'язання в грошове.

До визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
спори щодо вимог майнового кредитора
до боржника підлягають розгляду в
позовному провадженні поза межами
справи про банкрутство, оскільки
відповідно до ст. ст. 1, 12 Закону про
банкрутство мораторій на задоволення
вимог кредиторів не поширює свою дію на
речово-правові вимоги кредиторів.

Відповідно до ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Враховуючи положення норм ст.ст.43, 32, 33,
34 ГПК України заявник не подав у
встановленому законом порядку
належних та допустимих доказів, які б з
достовірністю підтверджували доводи,
викладені в заяві про визнання
грошових вимог та обґрунтували
наявність грошових вимог до боржника.

З врахуванням вищенаведеного у
сукупності, господарський суд не
знаходить підстав для задоволення
заяви PPHU "Almadex" S.C. про визнання грошових
вимог на суму 691 798,36 грн.

Керуючись ст.ст.1, 12, 14, 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції чинній до 19.01.2013 року), ст.ст.
44, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В заяві PPHU "Almadex" S.C. (Польща, м.
Цехоцинек, вул. Дембова, 18, NIP ) про
визнання кредитором у справі № 5/40/2012/5003
з грошовими вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гірник"
(35362, вул. Шевченка, 10, с. Малий Шпаків,
Рівненський р-н., Рівненська обл., ІК
01203998) на суму 691798,36 грн. відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1147,00 грн. покласти на заявника.

Суддя
Трускавецький В.П.