м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/4100/14 26.05.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прометей-Сяйво»
До Товариства з обмеженою
відповідальністю «БКБ Інжинірінг»
про стягнення 426 000,00 грн.
Суддя Спичак О.М.
від позивача - не з'явися;
від відповідача - Пономаренко А.Є. -
представник за довіреністю;
В судовому засіданні 26.05.2014 судом у
відповідності до вимог статті 85
Господарського процесуального кодексу
України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення з відповідача грошових
коштів в сумі 426 000,00 грн., які отримані
відповідачем без достатніх підстав, а
також відшкодування судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 порушено провадження у
справі №910/4100/14, розгляд справи
призначено на 04.04.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.04.2014 розгляд справи
відкладено до 28.04.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.04.2014 продовжено строк
вирішення спору на 15 днів.
Також, в судовому засіданні 28.04.2014 судом
оголошено перерву до 26.05.2014, про що
повідомлено представників сторін під
розписку, яка наявна в матеріалах
справи.
В судове засідання 26.05.2014 з'явився
представник відповідача, а позивач
представників не направив, причин
неявки суд не повідомив, через
канцелярію суду заяв та клопотань не
подавав. Про розгляд справи позивач був
повідомлений належним чином.
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, суд, з метою
дотримання строку вирішення спору,
визначеного статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи те, що в судових засіданнях
04.04.2014 та 28.04.2014 був присутній
представник позивача, який надавав
суду пояснення по сутні спору, дійшов
висновку, що наявні у матеріалах справи
документи достатні для прийняття
повного та обґрунтованого судового
рішення у відповідності до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка представника
позивача відповідача не перешкоджає
вирішенню справи по суті в даному
судовому засіданні.

Вимога позивача про стягнення з
позивача 426 000,00 грн. мотивована тим, що
вказані кошти були перераховані
позивачем на рахунок позивача
безпідставно, адже жодного договору з
реквізитами, які вказані в платіжному
дорученні на перерахування коштів, як
підстава їх сплати - між позивачем та
відповідачем не укладалось, буд-яких
робіт відповідач не виконував. Таким
чином, позивач вважає, що в силу
приписів ст. 1212 Цивільного кодексу
України сплачені кошти в сумі 426 000,00
грн. підлягають стягненню з
відповідача.

Представник відповідача в судовому
засіданні 26.05.2014 проти заявлених вимог
заперечував, просив суд у задоволенні
позову відмовити. У письмовому відзиві
на позові відповідач вказував зокрема
на те, що спірні кошти в сумі 426 000,00 грн.
були отримані відповідачем від
позивача на виконання укладеного між
сторонами договору підряду № 17/13 від
24.05.2012 згідно узгодженого між стонами
кошторису на суму 426 000,00 грн., вказаний
договір є чинним. Наведені обставини,
на думку відповідача, є підставою для
відмови у позові.

Розглянувши наявні матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно платіжного доручення № 182 від
29.05.2012 на суму 426 000,00 грн. позивачем - ТОВ
«Прометей-Сяйво» було перераховано на
користь відповідача - ТОВ «БКБ
Інжинірінг» грошові кошти в сумі 426 000,00
грн. з призначенням платежу :
«попередня оплата згідно дог. № 17/13 від
24.05.2012 за капремонт зовнішніх мереж
водо постач. та каналіз. по вул.
Хрещатик, 44».

Як зазначав позивач у позові, вказані
кошти були перераховані на рахунок
позивача безпідставно, адже жодного
договору з реквізитами, які вказані в
платіжному дорученні на перерахування
коштів як підстава їх перерахування -
між позивачем та відповідачем не
укладалось, буд-яких робіт відповідач
не виконував.

В свою чергу, відповідачем для
долучення до матеріалів справи надано
належним чином засвідчену копію
договору підряду № 17/13 від 24.12.2012
(оригінал якого досліджено судом в
судовому засіданні), який підписано
представниками сторін, а саме: від
імені замовника ТОВ «Прометей-Сяйво» -
директором Білоусом С.О., від імені
підрядника - ТОВ «БКБ Інжинірінг» -
директор Кравченко В.М., а також
посвідчено печатками обох юридичних
осіб на кожній сторінці договору..

За умовами договору підряду № 17/13 від
24.12.2012, підрядник зобов'язався власними
та залученими силами та засобами, на
свій ризик, якісно, у встановлені даним
договором строки, виконати роботи
відповідно до наданої замовником
проектно-кошторисної документації,
ДБН, за завданням замовника з
використанням матеріалів, конструкцій,
виробів власного постачання або
постачання замовника робіт (п. 2.1),
загальна договірна ціна виконання
робіт на об'єкті визначається сумарною
вартістю договірних цін кожного виду
робіт, визначених в п. 2.1 договору (п. 3.1).

Також, сторонами договору підряду № 17/13
від 24.12.2012 було узгоджено Локальний
кошторис загалом на суму 426 000,00 грн.

Суд зазначає, що належних і допустимих
доказів в розумінні ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України розірвання вказаного договору
в порядку, встановленому чинним
законодавством, або визнання його
недійсним - суду станом на момент
вирішення спору не надано.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу
України встановлює, що майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Стаття 638 Цивільного кодексу України
встановлює, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Згідно статті 253 Цивільного кодексу
України, перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до п. 6 Указу Президента
України від 16.03.1995р. № 227 «Про заходи
щодо нормалізації платіжної
дисципліни в народному господарстві
України» підприємства, незалежно від
форми власності, мають повертати в
5-денний термін помилково зараховані
кошти.

Згідно з п.2.35 Постанови Національного
банку України № 22 від 21.01.2004р. «Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті» кошти, що
помилково зараховані на рахунок
неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк, повернення їх здійснюється у
судовому порядку.

У п.1.4. Постанови Національного банку
України № 22 від 21.01.2004р. «Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті» визначено, що
неналежний отримувач - особа, якій без
законних підстав зарахована сума
переказу на її рахунок або видана їй у
готівковій формі.

Згідно статті 386 Цивільного кодексу
України, держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
власності (частина 1). Власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню (частина
2).

Згідно статті 387 Цивільного кодексу
України, власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно з статтею 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що перераховані позивачем
згідно платіжного доручення № 182 від
29.05.2012 грошові кошти в сумі 426 000,00 грн. з
призначенням платежу : «попередня
оплата згідно дог. № 17/13 від 24.05.2012 за
капремонт зовнішніх мереж водо постач.
та каналіз. по вул. Хрещатик, 44» були
перераховані відповідачу саме на
підставі укладеного між сторонами
двостороннього правочину - договору
підряду № 17/13 від 24.05.2012. Вказаний
договір є чинним, станом на момент
вирішення даного спору доказів його
розірвання або визнання недійсним -
суду не надано

Отже, грошові кошти в сумі 426 000,00 грн. за
своєю правовою природою є коштами,
перерахованими на підставі укладеного
між сторонами двостороннього
правочину - договору підряду № 17/13 від
24.05.2012, а тому отримані відповідачем на
достатній правовій підставі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскільки кошти в сумі 426 000,00 грн. були
отримані відповідачем від позивача на
достатній правовій підставі, а саме
згідно умов договору підряду № 17/13 від
24.05.2012, а тому у відповідача відсутнє
зобов'язання перед позивачем по
поверненню вказаних коштів в силу
статті 1212 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, позовна вимога
позивача про стягнення з відповідача
грошових коштів в сумі 426 000,00 грн. з
посиланням на припис ст. 1212 Цивільного
кодексу України - не є законною та
обґрунтованою, не була доведена
належними та допустимими доказами і
задоволенню не підлягає.

Судовий збір, згідно статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається судом на
позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

дата складання повного тексту рішення -
02.06.2014.

Суддя
О.М. Спичак