ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2014
Справа № 905/858/14

Господарський суд Донецької області у
складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання
Поддубній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Коростенського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Державного агентства
автомобільних доріг України
(Укравтодор), м. Київ, Публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", м. Київ, Дочірнього
підприємства "Житомирський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"ДАК" Автомобільні дороги України", м.
Житомир

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олімп", м. Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі
215990, 88 грн., з яких сума основного боргу
в розмірі 199880,00 грн., 3% річних в розмірі
11713,52 грн., інфляційні витрати в розмірі
4397,36 грн.

За участю представників сторін:

від прокурора: Гузь В. В.,

від позивача1: не з'явився,

від позивача2: не з'явився,

від позивача3: Анфьорова К.С. за довір.
від 27.02.2014р,

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Коростенський прокурор з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері звернувся до господарського суду
Донецької області в інтересах держави
в особі Державного агентства
автомобільних доріг України
(Укравтодор), Публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
Дочірнього підприємства "Житомирський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "ДАК" Автомобільні дороги
України" про стягнення заборгованості
в розмірі 215990, 88 грн., з яких сума
основного боргу в розмірі 199880,00 грн., 3%
річних в розмірі 11713,52 грн., інфляційні
витрати в розмірі 4397,36 грн.

Правовою підставою позову позивач під
час розгляду справи вважає норми
статей 509, 526, 610, 625, 837 Цивільного кодексу
України, статей 173, 193 Господарського
кодексу України. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на
неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором поставки № 1/10
від 01 лютого 2012 року на закупівлю солі
(сіль технічна та сіль з
антизлежувачем). Зазначив, що
відповідно до платіжного доручення №
164, позивачем було сплачено суму
передоплати в розмірі 20000, 00 грн. за сіль
згідно виставленого відповідачем
рахунку № 25 від 01 лютого 2012 року. У
порушення умов договору відповідачем
не поставлено обумовлену продукцію. У
зв'язку з чим, просив стягнути суму
передоплати в розмірі 199880, 00 грн.

Прокурор у судовому засіданні просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник позивача1 у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Представник позивача2 у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Представник позивача3 у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним в позові, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Через канцелярію суду надав
додаткові документи, які долучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, але до
суду повернуся конверт з поштовим
відправленням з відміткою «за
зазначеною адресою не проживає».
Поштове відправлення надсилалось
відповідачу за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців: 83062,
м. Донецьк, проспект
Ленінський, будинок 4а, офіс 103. Причини
неявки суду невідомі, заперечень не
надійшло.

Ухвалою суду від 08 квітня 2014 року за
клопотанням представника позивача для
надання додаткових доказів та пояснень
з приводу позовних вимог процесуальний
строк розгляду справи продовжений до 25
квітня 2014 року.

Представник позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2012 року між Дочірнім
підприємством «Житомирський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» (Замовник) та ТОВ
«ОЛІМП» (Учасник) укладений договір №
1/10 на закупівлю солі (сіль технічна та
сіль з антизлежувачем) (надалі по
тексту - договір), за умовами якого,
Учасник зобов'язується у 2012 році
поставити Замовнику товари, зазначені
в специфікації до цього договору, а
Замовник - прийняти і оплатити такі
товари (пункт 1.1 договору).

Сторонами під час підписання договору
було узгоджено всі його істотні умови,
зокрема, предмет договору, ціну та
загальну суму договору, порядок
розрахунків, умови та строк поставки,
відповідальність сторін, строк дії
договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору
найменування товару - сіль технічна та
сіль з антизлежувачем. Кількість
товарів: сіль технічна - 6000 т., сіль з
антизлежувачем 3000 т.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що
Учасник повинен передати (поставити)
Замовнику товар (товари), якість яких
відповідає державним стандартам,
технічним умовам та чинному
законодавству щодо показників якості
такого роду/виду товарів.

Ціна договору становить 4995000, 00 грн., у
тому числі ПДВ 832500, 00 грн. ціна за
одиницю товару включає
товарно-заготівельні витрати (пункт 3.1
договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору,
розрахунки проводяться шляхом: оплати
Замовником після пред'явлення
Учасником рахунка на оплату товару
(далі-рахунок). Розрахунки за
поставлений товар здійснюються на
умовах відстрочки платежу протягом 30
банківських днів з дня його отримання.
Днем отримання товару вважається день
підписання сторонами або їх
уповноваженими представниками акту
прийому-передачі товару або видаткової
накладної.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що
Замовник компенсує Учаснику витрати,
пов'язані з доставкою товару, згідно
рахунків-фактур, що підтверджується
відповідними накладними.

Згідно із пунктом 5.1 договору, товар має
бути поставлений на підставі письмових
заявок Замовника впродовж 15 робочих
днів від дня одержання учасником
заявки Замовника.

03 лютого 2012 року на виконання умов
договору позивачем сплачено суму
попередньої оплати в розмірі 200000, 00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 164 (а.с. 15).

Пунктом 6.3.1 договору передбачено, що
учасник зобов'язаний забезпечити
поставку товарів у строки, встановлені
договором.

Відкритим акціонерним товариством
«Автомобільні дороги України» на
адресу відповідача направлялись
письмові заявки на поставки товару (а.с.
51-53), що підтверджується наявним в
матеріалах справи витягом з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції за
2011-2012рр.

В порушення вимог договору
відповідачем не був поставлений товар
у строк, визначений договором.

09 липня 2013 року позивачем на адресу
відповідача направлено лист-вимогу №
1220 про повернення суми 199880, 00 грн. у
зв'язку із непоставкою товару, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим описом-вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами складено акт звірки взаємних
розрахунків, відповідно до якого
станом на 01 грудня 2012 року сума
заборгованості складає 199880, 00 грн.

Згідно положень частини 2 статті 693
Цивільного кодексу України, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Предметом спору у даній справі є
обов'язок відповідача повернути
позивачу грошові кошти у розмірі 199880,00
грн., як передоплату за продукцію, яка
повинна була бути поставлена згідно
договору.

Оскільки збереження відповідачем
грошей, які перераховані позивачем у
якості плати за продукцію є
безпідставними, не були ним повернені,
відповідач зобов'язаний повернути ці
кошти позивачу.

За таких обставин та враховуючи, що
відповідач свої зобов'язання з
поставки товару не виконав, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення суми
попередньої оплати в розмірі 199880, 00 грн.
підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача 3 % річних в
розмірі 33189,71 грн. та інфляційних витрат
в розмірі 3646,67 грн. необхідно зазначити
наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Водночас застосування частини другої
статті 625 Цивільного кодексу України
щодо стягнення з відповідача суми 3%
річних є помилковим, оскільки
стягнення з постачальника суми
попередньої оплати, перерахованої за
договором № 1/10 від 01 лютого 2012 року, не
вважається грошовим зобов'язанням у
розумінні статті 625 Цивільного кодексу
України.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у
разі невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань при закупівлі
товарів за бюджетні кошти Учасник
сплачує Замовнику штрафні санкції
(неустойка, штраф, пеня) у розмірі 20% від
суми непоставленої у строк продукції, а
у разі здійснення попередньої оплати
Учасник, крім сплати зазначених
штрафних санкцій, повертає Замовнику
кошти з урахуванням індексу інфляції.

Перевіривши арифметичний розрахунок
інфляційних витрат за період з лютого
2012 року по грудень 2013 року суд визнає
його невірним, оскільки позивачем
допущено арифметичні помилки. За
розрахунком суду, інфляційні витрати
за період з лютого 2012 року по грудень 2013
року складають 184, 86 грн., тому сума
інфляційних витрат в розмірі 184, 86 грн.
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в
спростування доводів позивача не
містять, відповідачем таких до суду не
надано. За таких обставин та
враховуючи, що відповідач свої
зобов'язання з виготовлення та
поставки продукції не виконав, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Судові витрати, згідно статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, стягуються з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75,
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Коростенського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі Державного
агентства автомобільних доріг України
(Укравтодор), Публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
Дочірнього підприємства "Житомирський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "ДАК" Автомобільні дороги
України" про стягнення заборгованості
в розмірі 215990, 88 грн., з яких сума
основного боргу в розмірі 199880,00 грн., 3%
річних в розмірі 11713,52 грн., інфляційні
витрати в розмірі 4397, 36 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Олімп» (83062, м.
Донецьк, проспект Ленінський, б. 4А, офіс
103, ) на користь
Дочірнього підприємства «Житомирський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» (10003, м. Житомир, вул.
Перемоги, 75, ) суму
основного боргу в розмірі 199880 (сто
дев'яносто дев'ять тисяч вісімсот
вісімдесят) грн., 00 коп., інфляційні
витрати в розмірі 184 (сто вісімдесят
чотири) грн., 86 коп.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Олімп» (83062, м.
Донецьк, проспект Ленінський, б. 4А, офіс
103, ) на користь
Державного бюджету суму судового збору
в розмірі 4001 (чотири тисячі одну) грн. 30
коп.

У судовому засіданні 17 квітня 2014
року проголошено та підписано вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано 22
квітня 2014 року.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним господарським
судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя
О.О. Кучерява