КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" травня 2014 р. Справа №910/24798/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло
Л.Г.

суддів: Калатай
Н.Ф.

Пашкіної С.А.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на рішення Господарського суду
м. Києва від 10.02.2014 року (Суддя Сташків
Р.Б.).

за позовом Комунального
підприємства по утриманню житлового

господарства
Святошинського району міста Києва

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

про стягнення 89480,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 10.02.2014 року по справі №910/24798/13
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району
міста Києва 79774 грн. 64 коп. основного
боргу, 3985 грн. 08 коп. інфляційних втрат,
5720 грн. 51 коп. три відсотки річних та
судовий збір у розмірі 1789 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, заявник звертається з
клопотанням про відновлення строку на
апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги та додані до неї документи,
колегія суддів дійшла висновку, що вона
не може бути прийнята до розгляду
судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні оголошено
лише вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті визначено,
що апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
встановлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - в разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.
Розгляд заяви особи про поновлення
строку на подання апеляційної скарги
здійснюється одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений при
реєстрації справи, відповідно до
положень частини четвертої статті 91
цього Кодексу.

Відповідно до чинного законодавства
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга (подання) не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу (подання) подано після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
відновлення цього строку.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
повний текст оскаржуваного рішення
складено та підписано 17.02.2014 року, отже,
останнім днем подачі апеляційної
скарги, відповідно до вимог статті 93
Господарського процесуального кодексу
України, є 27.02.2014 року.

В заяві апелянт, як на причину пропуску
строку на апеляційне оскарження,
посилається на те, що відповідач
дізнався про існування оскаржуваного
рішення, коли вже минув встановлений
законом строк для подання апеляційної
скарги. Також, відповідач зазначає, що
не брав участі в судовому засіданні
10.02.2014 року та не отримав повний текст
оскаржуваного рішення. Про існування
оскаржуваного рішення дізнався з
постанови відділу державної
виконавчої служби Святошинського
району про відкриття вже виконавчого
провадження.

З матеріалів справи вбачається, що всі
процесуальні документи по даній
справі, в тому числі рішення від 10.02.2014
року, направлялись відповідачу
рекомендованими листами, за адресою,
зазначеного в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: АДРЕСА_1, про
що свідчать поштові конверти (том 1 а.с.
7, том 2 а.с. 8 та 42), які направлені на
адресу Господарського суду м. Києва, в
зв'язку із закінченням встановленого
строку зберігання з довідкою поштового
відділення.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду від 15.03.2007 р.
N 01-8/123 до повноважень господарських
судів не віднесено установлення
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому, відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом, згідно з
поштовими реквізитами учасників
судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, слід
зазначити, що лише факт подання
стороною клопотання про відновлення
строку не кореспондується з
автоматичним обов'язком суду відновити
цей строк, оскільки клопотання про
відновлення строку подання касаційної
скарги з огляду на приписи частини
першої статті 53 ГПК України повинно
містити обґрунтування поважності
пропуску цього строку.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що
відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується, виходячи
із поважності причин пропуску строку,
які в даному випадку не вбачаються за
відсутності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання апеляційної
скарги протягом встановленого терміну
законодавством.

Колегія суддів вважає, що неотримання
апелянтом процесуальних документів
від господарського суду м. Києва є
наслідком бездіяльності самої
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Таким чином, можливість вчасного
подання апеляційної скарги на рішення
від 10.02.2014 року по справі № 910/24798/13
залежала виключно від волевиявлення
самого скаржника, тобто мала
суб'єктивний характер, а тому підстав
для відновлення пропущеного
процесуального строку в даному випадку
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
вбачає.

З огляду на викладене, клопотання про
відновлення строку на апеляційне
оскарження задоволенню не підлягає, в
зв'язку з недоведеністю поважності
причин пропуску строку для подання
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 93, ч. 1 п. 4 ст. 97 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 в поновлені строку на
апеляційне оскарження на рішення
Господарського суду м. Києва від 10.02.2014
року по справі № 910/24798/13.

2.Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду м. Києва від 10.02.2014
року по справі № 910/24798/13.

3.Повернути Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 з Державного бюджету України
913,50 грн. за подання апеляційної скарги,
згідно з платіжним дорученням №51 від
05.05.2014 року.

4.Матеріали справи № 910/24798/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна