ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.Справа № 915/2161/13 Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Мирошниченко М.А.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 28.04.2014р. №149 розгляд
апеляційної скарги здійснюється даною
судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кронік Н.Я., за
довіреністю від 10.06.2013р.

від відповідача: Махнова О.В., за
довіреністю від 28.12.2012р.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 12 лютого 2014
року

у справі №915/2161/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ем Сі Ай Шиппінг
Ейдженсі"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аккад"

про стягнення 136329,99 грн.

В С Т А Н О
В И В:

ТОВ "Ем Сі Ай Шиппінг Ейдженсі"
звернулось до господарського суду
Миколаївської області з позовом до ТОВ
"Техноторг-Дон" про стягнення 136329,99 грн.,
з яких: 127000 грн. основного боргу, 7671,93
грн. пені та 1658,06 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 12 лютого 2014
року у справі №915/2161/13 (суддя Алексєєв
А.П.) позовні вимоги ТОВ "Ем Сі Ай
Шиппінг Ейдженсі" задоволено частково:
з відповідача на користь позивача
стягнуто 117000 грн. заборгованості, 6520,53
грн. пені., 1415,94 грн. 3% річних та 2498,72 грн.
судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги щодо стягнення основного боргу
підтверджуються матеріалами справи,
водночас зазначено, що відповідачем
частково вказані послуги було
оплачено, що не було враховано
позивачем. Розрахунки пені та 3% річних
позивача були здійснені з помилками, в
результаті чого місцевим
господарським судом було надано власні
розрахунки, за якими стягнуто
відповідно 6520,53 грн. пені. та 1415,94 грн. 3%
річних.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
господарського суду першої інстанції,
відповідач (ТОВ "Техноторг-Дон")
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ТОВ "Ем Сі
Ай Шиппінг Ейдженсі" відмовити в
повному обсязі, з посиланням при цьому
на порушення судом, при винесенні
оскаржуваного рішення, норм
матеріального та процесуального права
і невідповідність висновків суду
обставинам справи, з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

Представник скаржника у судових
засіданнях підтримав апеляційну
скаргу та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача (ТОВ "Ем Сі Ай
Шиппінг Ейдженсі") у судових засіданнях
надав пояснення, згідно з якими позивач
не погоджується з апеляційною скаргою
ТОВ "Техноторг-Дон", просить залишити її
без задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Представник третьої особи (ТОВ "Аккад")
у судові засідання не з'явився, про час,
дату і місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений належним чином,
про що свідчать відповідні
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 18.03.2014р. та від 30.04.2014р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу ТОВ
"Техноторг-Дон" за відсутністю
представника третьої особи у судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представників сторін,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
09.10.2012р. між ТОВ "Ем Сі Ай Шиппінг
Ейдженсі" (позивач, перевізник) та ТОВ
"Техноторг-Дон" (відповідач, замовник)
було укладено договір на перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні №116/10 (надалі -
договір, договір перевезення),
відповідно до умов якого перевізник
надає замовнику автотранспортний
засіб вантажопідйомністю 20 тон для
здійснення перевезення за маршрутом,
вказаним у заявці, яка є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 1.1. договору
договір визначає порядок
взаємовідносин при організації
перевезень вантажів у міжнародних
сполученнях.

Згідно з п.п. 3.1, 3.4. договору
замовник взяв на себе зобов'язання
надати вантаж до перевезення,
пакування та складання якого
відповідає вимогам забезпечення
зберігання вантажу в процесі
перевезення; своєчасно оформити
перевізні документи на вантаж,
відмічати у товарно-транспортних
накладних фактичний час прибуття та
вибуття автомобілю у пунктах
завантаження/вивантаження.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили,
що вартість автопослуг по виконанню
умов цього договору визначена за
домовленістю сторін та зазначена у
заявці, яка є невід'ємною частиною
договору. Перевізник виписує замовнику
рахунок з послідуючими оформленими
товарно-транспортними накладними (СМR),
а за їх відсутності-копії оформленого
путьового листа.

За п.4.2. договору оплата авто послуг
проводиться після вивантаження товару
у вантажоодержувача.

Приписами п.5.2. договору передбачено, що
у разі невиконання пункту 4.1 договору,
замовник виплачує пеню перевізнику у
розмірі не менше двох облікових ставок
НБУ від суми платежу за кожну добу
прострочення оплати.

Згідно з п. 6.1.1 договору він
вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2013 року.

Вказаний договір підписано належними
представниками сторін та скріплено
печатками підприємств.

Як стверджує у своїх письмових
поясненнях позивачем, останнім було
надано відповідачу послуги за
договором перевезення на загальну суму
127000 грн., що підтверджується:

1.Заявками відповідача на
транспортно-експедиційне
обслуговування у міжнародному
сполученні (а.с.16-26): №022/04 від 02.04.2013 року
з визначеною вартістю послуг в розмір
10000 грн.; №088/04 від 08.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №103/04 від 10.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №109/04 від 10.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №108/04 від 10.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №107/04 від 10.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №110/04 від 11.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №111/04 від 11.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №118/04 від 15.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №150/04 від 17.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
10000 грн.; №163/04 від 22.04.2013 року з
визначеною вартістю послуг в розмірі
27000 грн;.

2. Актами надання послуг,
підписаними сторонами (а.с. 27-37): № 49 від
08.10.2013 року на суму 10000 грн.; № 53 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 54 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 55 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 56 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 57 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 58 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 59 від
16.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 62 від
19.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 63 від
23.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 64 від
03.05.2013 року на суму 27000 грн. (акт
підписаний лише позивачем).

3. Рахунками на оплату (а.с. 38-48): №
46 від 08.04.2013 року на суму 10000 грн.
(оплачено відповідачем); № 50 від 16.04.2013
року на суму 10000 грн.; № 51 від 16.04.2013 року
на суму 10000 грн.; № 52 від 16.04.2013 року на
суму 10000 грн.; № 53 від 16.04.2013 року на суму
10000 грн.; № 54 від 16.04.2013 року на суму 10000
грн.; № 55 від 16.04.2013 року на суму 10000
грн.;№ 56 від 16.04.2013 року на суму 10000 грн.;
№ 59 від 19.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 60
від 23.04.2013 року на суму 10000 грн.; № 61 від
03.05.2013 року на суму 27000 грн.

4. Міжнародними
товарно-транспортними накладними (СМR)
(а.с. 49-63): № 203361; № 203374; № 203376; № 203377; №
203379; № 107803; № 107796; № 203397; № 203438; № 203272; №
25042012, № 25042013-1, № 25042013-2, № 25042013-3, №
25042013-4.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з банківської виписки з особового
рахунку позивача за 22.05.2013р.,
відповідачем було сплачено 10000 грн. за
рахунком №46 від 08.04.2013р.

29.05.2013 року позивачем було
направлено на адресу відповідача
лист-претензію за №03/06-13 від 29.05.2013 року
щодо необхідності оплати послуг з
перевезення вантажу. Направлення
листа-претензії підтверджується
відповідним поштовим повідомленням,
яке позивач додав до свого позову.

Вказана претензія була залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Викладені обставини стали підставою
для звернення ТОВ "Ем Сі Ай Шиппінг
Ейдженсі" до господарського суду
першої інстанції з відповідним позовом
про стягнення заборгованості та
нарахованих на неї пені та 3% річних.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

Предметом даного позову виступає
вимога позивача про стягнення з
відповідача заборгованості в розмірі
127000 грн. за виконання для останнього
послуг з транспортно-експедиторського
обслуговування, пені та 3% річних.

Статтею 175 ГК України встановлено, що
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 202, 205 ЦК України встановлено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Згідно із ст. 909 ЦК України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Укладення
договору перевезення вантажу
підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору перевезення вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи та не
було спростовано сторонами у судовому
засіданні 29.04.2014р., за спірним договором
№116/10 від 09.10.2012р. позивачем надавались
відповідачу в тому числі і послуги з
організації перевезення вантажів, що
підтверджується актами надання послуг
(а.с. 27-37, 160), міжнародними ТТН (а.с. 49-63),
договором-заявою на
транспортно-експедиційне
обслуговування в міжнародному
сполученні №601Т від 18.04.2013р. (а.с. 159).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. У ч. 2
вказаної статті ЦК України закріплено,
що положення цієї глави (гл. 63 Послуги.
Загальні положення) можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 902 ЦК України
виконавець повинен надати послугу
особисто. У випадках, встановлених
договором, виконавець має право
покласти виконання договору про
надання послуг на іншу особу,
залишаючись відповідальним в повному
обсязі перед замовником за порушення
договору.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 306 ГК України
перевезенням вантажів у цьому Кодексі
визнається господарська діяльність,
пов'язана з переміщенням продукції
виробничо-технічного призначення та
виробів народного споживання
залізницями, автомобільними дорогами,
водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції
трубопроводами. Суб'єктами відносин
перевезення вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГК України за
договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлений
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, укладати від свого імені або
від імені клієнта договір перевезення
вантажу, забезпечувати відправку і
одержання вантажу, а також виконання
інших зобов'язань, пов'язаних із
перевезенням (ч. 1 ст. 316 ГК України).

Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо) (ч. 1 ст. 316 ГК
України).

Так, як вірно встановлено місцевим
господарським судом, згідно з ч. 1 ст. 902
ЦК України та виходячи з умов п. 2.1.
договору №116/10 позивач повинен був
надати послуги з перевезення вантажів
особисто, проте, перевезення вантажу
було здійснено не позивачем, а іншими
суб'єктами господарювання
(перевізниками), що безпосередньо
вбачається з наданих позивачем
міжнародних товарно-транспортних
накладних, у графі "Перевізник" яких
зазначено не позивача.

За приписами ст. 9 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність" за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договір транспортного експедирування
укладається у письмовій формі.

Істотними умовами договору
транспортного експедирування є:
відомості про сторони договору;
місцезнаходження та ідентифікаційний
код в Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України;
вид послуги експедитора; вид та
найменування вантажу; права, обов'язки
сторін; відповідальність сторін, у
тому числі в разі завдання шкоди
внаслідок дії непереборної сили;
розмір плати експедитору; порядок
розрахунків; пункти відправлення та
призначення вантажу; порядок
погодження змін маршруту, виду
транспорту, вказівок клієнта; строк
(термін) виконання договору; а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Підтвердженням витрат експедитора є
документи (рахунки, накладні тощо),
видані суб'єктами господарювання, що
залучалися до виконання договору
транспортного експедирування, або
органами влади. Перевезення вантажів
супроводжується товарно-транспортними
документами, складеними мовою
міжнародного спілкування залежно від
обраного виду транспорту або
державною мовою, якщо вантажі
перевозяться в Україні. Такими
документами можуть бути: авіаційна
вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна
автомобільна накладна (CMR); накладна
СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of
Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна
відомість (Cargo Manifest); інші документи,
визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при
перевезенні підтверджується єдиним
транспортним документом або
комплектом документів (залізничних,
автомобільних, авіаційних накладних,
коносаментів тощо), які відображають
шлях прямування вантажу від пункту
його відправлення до пункту його
призначення.

Дослідивши заяви на
транспортно-експедиційне
обслуговування в міжнародному
сполученні (а.с. 16-26), які складені без
зазначення договору, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що дані заяви було складено
сторонами на підставі та на виконання
умов договору №116/10 від 09.10.2012р.,
оскільки відомості, зазначені в заявах,
а саме: дата та час завантаження,
вантаж, ставка за перевезення, маршрут
та номера автомобілів перевізника,
тощо співпадають з аналогічними
відомостями зазначеними у міжнародних
ТТН (а.с. 49-63) та актах надання послуг
(а.с. 27-37).

Як вже було зазначено вище, за п. 4.1.
договору №116/10 вартість послуг
визначається у заявці, яка є
невід'ємною частиною договору.
Перевізник, тобто позивач, виписує
замовнику рахунок з послідуючими
оформленими товарно-транспортними
накладними (СМR), а за їх
відсутності-копії оформленого
путьового листа.

Таким чином, відповідно до п. 4.1.
договору встановлено наступний
порядок передачі документів: спочатку
замовнику виписується рахунок, а потім
оформлюється товарно-транспортна
накладна (СМR).

Із наданих позивачем
товарно-транспортних накладних
вбачається, що вони усі підписані з
боку відповідача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що відповідач, підписавши
товарно-транспортні накладні, до цього
отримав від позивача відповідні
рахунки, як то передбачено п.4.1 спірного
договору.

Окрім того, апеляційний господарський
суд зауважує, що відповідачем було
оплачено рахунок №46 від 08.04.2013р., що
також спростовує твердження
відповідача щодо неотримання спірних
рахунків.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК
України, які кореспондуються з
вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України не
допускається одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконання у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Так, за заявою № 022/04 від 02.04.2013 року (а.с.
16) товар було поставлено 08.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 203272 (а.с. 58) та актом надання
послуг № 49 від 08.04.2013 року (а.с. 27).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг наступило з
23.04.2013 року.

Відповідно до наданих відповідачем
доказів, оплата вартості зазначених
послуг по заявці № 022/04 від 02.04.2013 року
здійснена 22.05.2013 року (а.с. 138).

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог ТОВ "Ем Сі Ай Шиппінг Ейдженсі"
щодо стягнення за вказаною заявою
боргу в розмірі 10000 грн. слід відмовити.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті
послуг за заявою № 022/04 від 02.04.2013 року
настало з 23.04.2013 року (10 банківських
днів з 08.04.2013 року). Оплата вартості авто
послуг за зазначеною заявою здійснена
22.05.2013 року.

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 022/04 від 02.04.2013 року становить з
23.04.2013 року по 21.05.2013 року.

Апеляційний господарський суд
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що розрахунки
пені та річних позивача здійснені з
помилками та погоджується з
розрахунками пені та річних
господарського суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення 119,18
грн. пені та 23,84 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №022/04 від
02.04.2013р.

За заявою №088/04 від 08.04.2013 року (а.с. 17)
товар було поставлено 15.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №203361 (а.с. 49) та актом надання
послуг №57 від 16.04.2013 року (а.с. 32).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
06.05.2013 року.

Відповідач по заявці № 088/04 від 08.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №088/04 від 08.04.2013 року
настало з 06.05.2013 року (10 банківських
днів з 16.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 088/04 від 08.04.2013 року становить з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунок пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою № 088/04 від 08.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Апеляційним господарським судом
здійснено перерахунок пені за період з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000006.05.2013 - 09.06.2013357.5000 %0.041
%*143.841000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*245.481000013.08.2013 - 08.10.2013576.5000 %0.036 %*203.01Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 592,33 грн.
пені за несвоєчасне виконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
наданих позивачем послуг за заявою
№088/04 від 08.04.2013 року.

Дослідивши розрахунок 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою № 088/04 від 08.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1000006.05.2013
- 08.10.20131563 %128.22Таким чином, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню 128,22 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №088/04 від
08.04.2013 року.

За заявою №103/04 від 10.04.2013 року (а.с. 18)
товар було поставлено 15.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №203374 (а.с. 50) та актом надання
послуг № 54 від 16.04.2013 року (а.с. 29).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
06.05.2013 року.

Відповідач по заявці № 103/04 від 10.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №103/04 від 10.04.2013 року
настало з 06.05.2013 року (10 банківських
днів з 16.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 103/04 від 10.04.2013 року становить з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунки пені та 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №103/04 від 10.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказані
розрахунки відповідають вимогам
чинного законодавства.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення 592,33
грн. пені та 128,22 грн. 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №103/04 від 10.04.2013 року.

За заявою №109/04 від 10.04.2013 року (а.с. 19)
товар було поставлено 16.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 203376 (а.с. 51) та актом надання
послуг № 53 від 16.04.2013 року (а.с. 28).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
06.05.2013 року.

Відповідач за заявою № 109/04 від 10.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №109/04 від 10.04.2013 року
настало з 06.05.2013 року (10 банківських
днів з 16.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 109/04 від 10.04.2013 року становить з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунки пені та 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №109/04 від 10.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказані
розрахунки відповідають вимогам
чинного законодавства.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення 592,33
грн. пені та 128,22 грн. 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №109/04 від 10.04.2013 року.

За заявою №108/04 від 10.04.2013 року (а.с. 20)
товар було поставлено 15.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 203377 (а.с. 52) та актом надання
послуг № 58 від 16.04.2013 року (а.с. 33).
Прострочення оплати послуг настало з
06.05.2013 року.

Відповідач за заявою № 108/04 від 10.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №108/04 від 10.04.2013 року
настало з 06.05.2013 року (10 банківських
днів з 16.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 108/04 від 10.04.2013 року становить з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунки пені та 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №108/04 від 10.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказані
розрахунки відповідають вимогам
чинного законодавства.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення 592,33
грн. пені та 128,22 грн. 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №108/04 від 10.04.2013 року.

За заявою №107/04 від 10.04.2013 року (а.с. 21)
товар було поставлено 16.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 203379 (а.с. 53) та актом надання
послуг № 59 від 16.04.2013 року (а.с. 34).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
08.05.2013 року.

Відповідач за заявою № 107/04 від 10.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №107/04 від 10.04.2013 року
настало з 08.05.2013 року (10 банківських
днів з 19.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 107/04 від 10.04.2013 року становить з
08.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунок пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою № 107/04 від 10.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Апеляційним господарським судом
здійснено перерахунок пені за період з
08.05.2013 року по 08.10.2013 року:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000008.05.2013 - 09.06.2013337.5000 %0.041
%*135.621000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*245.481000013.08.2013 - 08.10.2013576.5000 %0.036 %*203.01Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 584,11 грн.
пені за несвоєчасне виконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
наданих позивачем послуг за заявою
№107/04 від 10.04.2013 року.

Дослідивши розрахунок 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №107/04 від 10.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1000008.05.2013
- 08.10.20131543 %126.58Таким чином, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню 126,58 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №107/04 від
10.04.2013 року.

За заявою №110/04 від 11.04.2013 року (а.с. 22)
товар було поставлено 16.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 107803 (а.с. 54) та актом надання
послуг № 55 від 16.04.2013 року (а.с. 30).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
06.05.2013 року.

Відповідач по заявці № 110/04 від 11.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №110/04 від 11.04.2013 року
настало з 06.05.2013 року (10 банківських
днів з 16.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 110/04 від 11.04.2013 року становить з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунок пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою № 110/04 від 11.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Апеляційним господарським судом
здійснено перерахунок пені за період з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000006.05.2013 - 09.06.2013357.5000 %0.041
%*143.841000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*245.481000013.08.2013 - 08.10.2013576.5000 %0.036 %*203.01Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 592,33 грн.
пені за несвоєчасне виконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
наданих позивачем послуг за заявою
№110/04 від 11.04.2013 року.

Дослідивши розрахунок 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №110/04 від 11.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1000006.05.2013
- 08.10.20131563 %128.22Таким чином, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню 128,22 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №110/04 від
11.04.2013 року.

За заявою №111/04 від 11.04.2013 року (а.с. 23)
товар було поставлено 17.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 107796 (а.с. 54) та актом надання
послуг № 56 від 16.04.2013 року (а.с. 31).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
06.05.2013 року.

Відповідач по заявці № 111/04 від 11.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №111/04 від 11.04.2013 року
настало з 06.05.2013 року (10 банківських
днів з 16.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 111/04 від 11.04.2013 року становить з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунок пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою № 111/04 від 11.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Апеляційним господарським судом
здійснено перерахунок пені за період з
06.05.2013 року по 08.10.2013 року:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000006.05.2013 - 09.06.2013357.5000 %0.041
%*143.841000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*245.481000013.08.2013 - 08.10.2013576.5000 %0.036 %*203.01Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 592,33 грн.
пені за несвоєчасне виконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
наданих позивачем послуг за заявою
№111/04 від 11.04.2013 року.

Дослідивши розрахунок 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №111/04 від 11.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1000006.05.2013
- 08.10.20131563 %128.22Таким чином, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню 128,22 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №111/04 від
11.04.2013 року.

За заявою №118/04 від 15.04.2013 року (а.с. 24)
товар було поставлено 19.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 203397 (а.с. 56) та актом надання
послуг № 62 від 19.04.2013 року (а.с. 35).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
08.05.2013 року.

Відповідач за заявою № 118/04 від 15.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №118/04 від 15.04.2013 року
настало з 08.05.2013 року (10 банківських
днів з 19.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 118/04 від 15.04.2013 року становить з
08.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунок пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №118/04 від 15.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Апеляційним господарським судом
здійснено перерахунок пені за період з
08.05.2013 року по 08.10.2013 року:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000008.05.2013 - 09.06.2013337.5000 %0.041
%*135.621000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*245.481000013.08.2013 - 08.10.2013576.5000 %0.036 %*203.01Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 584,11 грн.
пені за несвоєчасне виконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
наданих позивачем послуг за заявою
№118/04 від 15.04.2013 року.

Дослідивши розрахунок 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №118/04 від 15.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1000008.05.2013
- 08.10.20131543 %126.58Таким чином, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню 126,58 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №118/04 від
15.04.2013 року.

За заявою №150/04 від 17.04.2013 року (а.с. 25)
товар було поставлено 23.04.2013 року, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною № 203438 (а.с. 57) та актом надання
послуг № 63 від 23.04.2013 року (а.с. 36).
Вартість послуги становить 10000 грн.
Прострочення оплати послуг настало з
13.05.2013 року.

Відповідач за заявою № 150/04 від 17.04.2013
року за поставлений товар на суму 10000
грн. не розрахувався.

Отже, з відповідача по вказаній заявці
заявлена сума боргу в розмірі 10000 грн.
підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2 договору № 116/10 від
09.10.2012 року прострочення по оплаті авто
послуг за заявою №150/04 від 17.04.2013 року
настало з 13.05.2013 року (10 банківських
днів з 23.04.2013 року).

Отже, загальний період прострочення за
заявою № 150/04 від 17.04.2013 року становить з
13.05.2013 року по 08.10.2013 року.

Дослідивши розрахунок пені
нарахованої позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №150/04 від 17.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Апеляційним господарським судом
здійснено перерахунок пені за період з
13.05.2013 року по 08.10.2013 року:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000013.05.2013 - 09.06.2013287.5000 %0.041
%*115.071000010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038
%*245.481000013.08.2013 - 08.10.2013576.5000 %0.036 %*203.01Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 563,56 грн.
пені за несвоєчасне виконання
відповідачем зобов'язань щодо оплати
наданих позивачем послуг за заявою
№150/04 від 17.04.2013року.

Дослідивши розрахунок 3% річних
нарахованих позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати наданих позивачем послуг
за заявою №150/04 від 17.04.2013 року,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що вказаний
розрахунок здійснено з помилками та
надає свій розрахунок.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів1000013.05.2013
- 08.10.20131493 %122.47Таким чином, з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню 122,47 грн. 3% річних за
несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг за заявою №150/04 від
17.04.2013 року.

Стосовно виконання позивачем заяви
№164/04 від 22.04.2013 року, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що її виконання з боку позивача
підтверджується наданими міжнародними
товарно-транспортними накладними №
25042012, № 25042013-1, № 25042013-2, № 25042013-3, №
25042013-4, за якими перевізником виступило
ТОВ "Аккад", яке за клопотанням
представника позивача було залучено до
участі у справі в якості третьої особи.

Як вірно встановлено господарським
судом першої інстанції, з письмових
пояснень третьої особи - ТОВ "Аккад"
вбачається, що між ТОВ "Аккад" та
позивачем було укладено договір-заявку
№ 601Т на транспортно-експедиторське
обслуговування в міжнародному
сполученні від 18.04.2013 року (додається до
пояснень), згідно якого позивач замовив
у перевізника - ТОВ "Аккад" транспортні
послуги за маршрутом Гросберен
(Германія) - Миколаїв (Україна) для
вантажоодержувача ТОВ "Техноторг-Дон"
(відповідач) для доставки вантажу
загальною вагою, що не перевищувала 18
тон. Державний номер автомобіля, що
здійснював перевезення АЕ 0532 СК, а
напівпричепу - АЕ 9696 XT. У відповідності
до умов договору-заявки ТОВ "Аккад"
отримував оплату безготівковим
розрахунком в строк 6 днів за
оригіналами документів. Під час
перевезення було складено
товарно-транспортні накладні № 25042012,
25042013-1, 25042013-2, 25042013-3, 25042013-4, які були в
оригіналі передані позивачу.
Вантажоодержувачем - ТОВ
"Техноторг-Дон" було отримано вантаж, що
підтверджується наявністю його
печатки на товарно-транспортних
накладних. Між позивачем та ТОВ "Аккад"
було підписано акт надання послуг № 1657
(додається до пояснень) від 03.05.2013 року
про надання транспортних послуг. ТОВ
"Аккад" повідомило суд, що не має права
вимоги за цим перевезенням, так як
підприємство не вступало у договірні
відносини з ТОВ "Техноторг-Дон", не
отримувало заявок на перевезення
безпосередньо від вантажоодержувача
та виступало як перевізник в
організованому позивачем перевезенні
вантажу, за що вже отримало оплату. Щодо
вказаних в позовній заяві вимог про
виплату заборгованості у розмірі 27000
грн. та після огляду наданих позивачем
документів (позовної заяви, накладних
№ 25042012, 25042013-1, 25042013-2, 25042013-3, 25042013-4 ТОВ
"Аккад" підтвердило, що дійсно
виступало перевізником та надавало
транспортні засоби для перевезення,
організатором якого виступив позивач.
ТОВ "Аккад" вважає позовні вимоги
позивача за зазначеним перевезенням
законними і обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Водночас апеляційний господарський
суд зауважує, що фактичне
волевиявлення відповідача щодо
скріплення печаткою міжнародних
товарно-транспортних накладних № 25042012,
№ 25042013-1, № 25042013-2, № 25042013-3, № 25042013-4 є
достатнім та необхідним для
підтвердження факту отримання
вантажоодержувачем (відповідачем)
відповідного товару.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги матеріали справи та факт надання
позивачем послуг з організації
перевезення за міжнародними
товарно-транспортними накладними №
25042012, № 25042013-1, № 25042013-2, № 25042013-3, №
25042013-4, за якими перевізником виступило
ТОВ "Аккад", враховуючи факт отримання
товару відповідачем апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача 27000 грн. в
якості оплати за надані позивачем
послуги на підставі заяви відповідача
№164/04 від 22.04.2013р.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача пені та 3%
річних за несвоєчасну оплату послуг
наданих позивачем за заявою №164/04 від
22.04.2013р., апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

Відповідно до умов спірного договору
(п.4.2. договору) оплата авто послуг
проводиться після вивантаження товару
у вантажоодержувача. Водночас,
відповідно до п.11 заяви №164/04 від
22.04.2013р. на транспортно-експедиційне
обслуговування сторонами погоджено
наступні умови та форму оплати: б/н за
оригіналами документів протягом 10
банківських днів.

Таким чином, дата початку нарахування
пені та річних має відраховуватись
протягом 10 банківських днів після
оформлення та отримання
товарно-транспортних накладних (після
вивантаження товару), однак, колегія
суддів зауважує, що з наявних в
матеріалах справи доказів неможливо
встановити дату отримання
відповідачем товару та оригіналів ТТН,
у зв'язку з чим апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача пені та 3%
річних за несвоєчасну оплату послуг
наданих позивачем за заявою №164/04 від
22.04.2013р. у зв'язку з їх недоведеністю.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Решта доказів, наданих сторонами, не
стосуються предмету спору і не
спростовують вищенаведених висновків
колегії суддів.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ем Сі Ай
Шиппінг Ейдженсі" в частині стягнення з
відповідача 117000 грн. боргу, 5404,94 грн.
пені та 1168,79 грн. 3% річних.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон" слід
частково задовольнити, а рішення
господарського суду Миколаївської
області від 12 лютого 2014 року у справі
№915/2161/13 - частково скасувати.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техноторг-Дон" задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду
Миколаївської області від 12 лютого 2014
року у справі №915/2161/13 скасувати
частково, виклавши резолютивну частину
вказаного рішення наступним чином:

„Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ем Сі Ай
Шиппінг Ейдженсі" задовольнити
частково:

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон" (54025, м.
Миколаїв, просп. Героїв Сталінграду 113/1,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Ем Сі Ай
Шиппінг Ейдженсі" (65023, м. Одеса, вул.
Князівська 35, оф. 17, ) 117000
(сто сімнадцять тисяч) грн. основного
боргу, 5404 (п'ять тисяч чотириста чотири)
грн. 94 коп. пені, 1168 (одна тисяча сто
шістдесят вісім) грн. 79 коп. 3% річних та
2471 (дві тисячі чотириста сімдесят одна)
грн. 08 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ем Сі Ай Шиппінг
Ейдженсі" - відмовити."

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ем Сі Ай Шиппінг
Ейдженсі" (65023, м. Одеса, вул. Князівська
35, оф. 17, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техноторг-Дон" (54025, м.
Миколаїв, просп. Героїв Сталінграду 113/1,
) 127 (сто двадцять сім)
грн. 60 коп. судового збору за подання
апеляційної скарги.

4.Доручити господарському суду
Миколаївської області видати
відповідні накази із зазначенням
реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 29
травня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
М.А. Мирошниченко А.І. Ярош