ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.2014
Справа № 905/2568/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі Павленко М.С., розглянув
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
до Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1 про стягнення 1236
грн.91 коп. -

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився.;

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Українська страхова група» звернувся
до господарського суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» про стягнення суми
страхового відшкодування в порядку
регресу у розмірі 1236 грн.91 коп.

В правове обґрунтування вимог позивач
посилається на статті 993, 1191 Цивільного
кодексу України, статті 27 Закону
України «Про страхування», статті 12, 22
Закону України «Про обов?язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Представник позивача, в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав заяву в який
зазначив, що 30.04.2014 року відповідач
виплатив суму заподіяної шкоди у
розмірі 726,91 коп. за мінусом безумовної
франшизи. Позовні вимоги підтримав та
просив розглянути справу без участі
позивача.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Через канцелярію суду надав
відзив на від 13.05.2014р. на позовну заяву,
в якому просив відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з тим, що відповідач
30.04.2014 року перерахував ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»
за цим страховим випадком суму у
розмірі 726 грн. 91 коп., що
підтверджується платіжними
дорученнями від 30.04.2014р. №7038. Страхове
відшкодування було сплачено за мінусом
франшизи за полісом № АВ/6575974.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 01.11.2012 року між
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Українська
страхова група» (надалі - Позивач) та
ТОВ «Плюс-Оптика» (надалі -
Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-0199-12-01387 (далі -
Договір страхування), згідно з яким
Позивач прийняв на себе обов'язок
відшкодувати збитки, що може зазнати
Страхувальник у результаті
пошкодження, знищення або втрати
транспортного засобу «Volkswagen»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(надалі - застрахований автомобіль).

10.12.2012 року, в м. Києві відбулась
дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП)
за участю автомобіля «OPEL», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_1 та
застрахованого автомобіля, під
керуванням ОСОБА_2

13 грудня 2014 року Страхувальник
звернувся до позивача із заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування (а.с. 31-32).

Вищезазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у ПрАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група» виник обов'язок
виплатити страхувальнику страхове
відшкодування.

На підставі рахунку № С4178002 від 13.12.2012р.,
ремонтної калькуляції, акту огляду
транспортного засобу від 13.12.2012р.;
страхового акту № ДККА-22648 від 18.12.2012р.
позивачем була розрахована сума
страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку страхового
відшкодування, Позивач виплатив
Страхувальнику 1236 грн. 91 коп.
відповідно до умов Договору
страхування.

Статтею 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції чинній станом на
час виплати позивачем страхового
відшкодування) передбачено право
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 21.12.2012 року ОСОБА_1, було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
стягнення у вигляді штрафу (а.с.30).

Згідно полісу № АВ/6575974 діючому у
період з 05.05.2012р. по 04.05.2013р., цивільна
відповідальність власника автомобіля
«OPEL», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА». Цим полісом
встановлено ліміт відшкодування за
майнову шкоду у розмірі 50000 грн. та
франшиза 510 грн.

Відповідно до статті 21 Закону "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Volkswagen»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс №АВ/6575974), а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування відповідно до
договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
28-0199-12-01387 перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно до статті 9 Закону України «Про
страхування» франшиза, це частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

У відповідності до п.12.1 ст. 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Отже, з урахуванням приписів статей
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про страхування», Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», відповідно до полісу №
АВ/6575974 у позивача виникло право
регресної вимоги до відповідача в сумі
726 грн. 91 коп. (1236,91 грн. - 510 грн. = 726,91
грн.).

Всупереч зазначених норм позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення суми страхового
відшкодування у розмірі 1236,91 грн. без
урахування франшизи за полісом №
АВ/6575974.

Судом встановлено, що 30.04.2014 року (після
порушення провадження у справі)
відповідачем частково сплачено суму
страхового відшкодування у розмірі 726
грн. 90 коп., що підтверджується копією
платіжного доручення № 7038 від 30.04..2014, з
призначенням платежу: страхове
відшкодування за полісом АВ/6575974.

Відповідно до п. 4.4. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Визнання боржником претензії
кредитора не є способом припинення
зобов'язання і не свідчить про
відсутність спору; особа, претензія
якої визнана боржником, вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про стягнення визнаної суми
коштів.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

У зв'язку з наведеним, суд припиняє
провадження у справі № 905/2568/14 на суму 726
грн. 91 коп. грн. за відсутністю предмету
спору на підставі п.п. 1-1.п.1.ст.80 ГПК
України.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, перелічені
обставини справи, оцінивши відповідно
до статті 43 ГПК України наявні в
матеріалах справи докази та обставини
справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку про
те, що позивач не довів заявлену до
стягнення з відповідача суму
страхового відшкодування, а відтак
позовні вимоги на суму 510 грн. не
підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що відповідачем сума
боргу була сплачена після порушення
провадження у справі, витрати по сплаті
судового збору частково покладаються
на відповідача, відповідно до ст.49 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1 на суму 726
грн.91 коп. припинити у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

У задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
до Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1 на суму 510 грн. -
відмовити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» (83052, м.
Донецьк, проспект Ілліча, будинок 100,
) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
(03038, м. Київ, вул. 1.Федорова,б.32-а, ) витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1073 (одна тисяча
сімдесят три) грн. 69 коп.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 26
травня 2014 року .

Повний текст рішення складено та
підписано 29 травня 2014 року.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов