КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. справа№ 18/5026/1110/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача -
Ігнатенко М.В.

відповідача -
Ткаченко Г.В.

третьої особи -
не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк»

на рішення господарського суду
Черкаської області від 12.07.2013 р.

у справі № 18/5026/1110/2012 (суддя - Васянович
А.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми «Метон
Трейдинг»

третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Концерн
Нафтаенерго»

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» звернулось з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми «Метон
Трейдинг» про стягнення
заборгованості за договором про
надання банківських послуг № СR 11-015/28-2
від 11.04.2011 р., укладеного між ПАТ «ОТП
Банк» та ТОВ «Концерн Нафтаенерго», в
розмірі 1 078 180,84 дол. США, з яких: 1 000 000,00
дол. США заборгованості по кредиту, 45
019,00 дол. США заборгованості по
відсотках та 33 161,17 дол. США
заборгованості по штрафних санкціях, а
також 6 086 170,12 грн., з яких: 5 575 780,00 грн.
заборгованості по кредиту, 334 711,84 грн.
заборгованості по відсотках та 175 678,28
грн. заборгованості по штрафних
санкціях, шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, а саме: нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою: м.
Черкаси, вул. Смілянська (вул.
Комсомольська), 78 та земельну ділянку
площею 1,236 га, що знаходиться за
адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 78.

В процесі розгляду справи, у квітні 2013
року позивач подав заяву про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої просив суд стягнути з
відповідача заборгованість за
договором про надання банківських
послуг № СR 11-015/28-2 від 11.04.2011 р. в розмірі
1 315 345, 51 дол. США, з яких: 1 000 000,00 дол. США
заборгованості по кредиту, 158 205,34 дол.
США заборгованості по відсотках та 157
140,17 дол. США заборгованості по штрафних
санкціях, а також 7 627 087,65 грн., з яких: 5 575
780,00 грн. заборгованості по кредиту, 1 176
998,61 грн. заборгованості по відсотках та
874 309,04 грн. заборгованості по штрафних
санкціях.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 12.07.2013 р. у
справі № 18/5026/1110/2012 у задоволенні
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Черкаської
області у справі № 18/5026/1110/2012 від 12.07.2013
р., Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржуване рішення
суду та прийняти нове рішення про повне
задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
позивач зазначає, що наявність
договору поруки та відсутність факту
сплати грошових коштів по договору
кредиту не доводять факту переходу
обов'язку виконання кредитних
зобов'язань від боржника до поручителя
та не доводять факту втрати права
вимоги кредитора до боржника. В свою
чергу відмова в задоволенні позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
позбавляє АТ «ОТП Банк» права на захист
своїх прав в судовому порядку, оскільки
враховуючи те, що іпотекою
забезпечуються зобов'язання за
кредитним договором, банк взагалі
втратить можливість повернути
кредитні кошти.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 05.12.2013 р.,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І.,
Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.12.2013 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 18/5026/1110/2012, а розгляд справи
призначено на 14.01.2014 р.

14.01.2014 р. у судовому засіданні було
оголошено перерву до 30.01.2014 р.

30.01.2014 р. було продовжено строк розгляду
апеляційної скарги, в подальшому у
судовому засіданні було оголошено
перерву до 13.02.2014 р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2014 р., у
зв'язку з участю судді Шапрана В.В. у
розгляді інших справ, визначено
наступну колегію суддів: головуючий
суддя - Буравльов С.І., Андрієнко В.В.,
Руденко М.А.

13.02.2014 р. у судовому засіданні було
оголошено перерву до 06.03.2014 р.

06.03.2014 р. у судовому засіданні було
оголошено перерву до 27.03.2014 р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2014 р., у
зв'язку з участю судді Руденко М.А. у
розгляді інших справ, визначено
наступну колегію суддів: головуючий
суддя - Буравльов С.І., Андрієнко В.В.,
Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2014 р.
розгляд справи було відкладено до
17.04.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.04.2014 р.
розгляд справи було відкладено до
13.05.2014 р.

13.05.2014 р. у судовому засіданні було
оголошено перерву до 27.05.2014 р.

27.05.2014 р. в судове засідання
представники третьої особи повторно не
з`явились, хоча повідомлялися належним
чином про час і місце розгляду скарг.

Будь-яких доказів поважності причин
відсутності зазначених представників
суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених
представників не перешкоджає розгляду
скарги. Подальше відкладення призведе
до затягування та порушення строків
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного та об'єктивного розгляду.
Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

11.04.2011 р. між Публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» (банк) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Концерн
Нафтаенерго» (клієнт) було укладено
договір про надання банківських послуг
№ СR 11-015/28-2 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 3 кредитного договору
банк надає на вимогу клієнта
банківську послугу, а клієнт приймає
банківську послугу та зобов'язується
належним чином виконувати
зобов'язання, що встановлені в договорі
відносно такої банківської послуги, в
тому числі своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату послуг
банку.

Згідно з п. 6 кредитного договору банк
здійснює надання банківських послуг за
плату, що має сплачуватися клієнтом
банку в порядку та на умовах договору
виключно у безготівковій формі. Розмір
плати визначається сторонами в
договорі та/або заяві про надання
банківської послуги відносно кожної з
банківських послуг, надання якої було
письмово погоджене між сторонами.

Відповідно до п. 34.2 кредитного договору
строк повернення кредиту до 30 квітня 2013
року включно.

Як передбачено п. 9 кредитного договору,
банк вправі вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань в
цілому, або у визначені банком частині
за умови наявності/настання випадку
невиконання умов договору. В таких
випадках виконання боргових
зобов'язань повинно бути здійснене
клієнтом протягом 3 банківських днів з
дня пред'явлення банком клієнту
відповідної письмової вимоги про це.

07.03.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«Концерн Нафтаенерго» було укладено
договір про зміну №1, яким було внесено
зміни до договору про надання
банківських послуг № СR11-015/28-2 від 11.04.2011
р., зокрема було змінено графік
повернення траншів.

Позивачем зобов'язання, передбачені
умовами кредитного договору № СR 11-015/28-2
від 11.04.2011 р., було виконано і надано
третій особі кредит у сумі 1 700 000 дол.
США, що підтверджується копіями
кредитних заявок та копіями
меморіальних ордерів.

08.06.2012 р. ПАТ «ОТП Банк» направив на
адресу ТОВ «Концерн Нафтаенерго»
досудову вимогу № 08-12-12-4/4325 про
погашення заборгованості за кредитним
договором, у якій позивач вимагав від
клієнта погасити всю заборгованість за
кредитним договором протягом семи
календарних днів з дня пред'явлення
даної вимоги.

Однак в порушення умов кредитного
договору та вимог чинного
законодавства ТОВ «Концерн
Нафтаенерго» відповіді на вказану
вимогу не надав та не погасив
заборгованості у встановлені строки.

11.04.2011 р. з метою забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань, між
Публічним акціонерним товариством
«ОТП Банк» (далі - іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю Фірмою «Метон
Трейдинг» (далі - іпотекодавець) було
укладено іпотечний договір № PL 11-028/28-2
(далі - договір іпотеки).

Відповідно до п. 25 договору іпотеки
предметом іпотеки є нежитлова будівля,
що знаходиться за адресою: м. Черкаси,
вул. Смілянська (вул. Комсомольська), 78,
а саме: приміщення кафе з прибудовами
(літ. А-ІІ, А-І, а), площею 389,4 кв.м. та
земельна ділянка площею 1,236 га, що
знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.
Смілянська, 78. Заставна вартість
предмета іпотеки складає 5 322 000,00 грн.,
що в перерахунку за валютним курсом НБУ
на дату укладення договору іпотеки
становить 688 198, 43 дол. США.

Згідно з п. 11 договору іпотеки
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на вибір банку за
рішенням суду, або на підставі
виконавчого напису нотаріуса, або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя, або в іншому
випадку, передбаченому чинним
законодавством України.

Як передбачено п. 15 договору іпотеки, у
разі порушення боргових зобов'язань
та/або умов договору іпотеки та наміру
банку звернути стягнення на предмет
іпотеки в позасудовому порядку, банк
направляє/надсилає
клієнту/іпотекодавцю письмове
повідомлення про порушення за формою,
наведеною в п. 20 договору іпотеки. В
повідомленні про порушення, зокрема,
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань/умов, загальний розмір
невиконаних вимог, а також вимога про
виконання порушених зобов'язань у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
повідомлення про порушення. Якщо
протягом встановленого в повідомленні
про порушення строку вимога про
виконання порушеного зобов'язання
залишається без задоволення, банк
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки. Сторони домовились,
що положення, викладені вище в цьому
пункті, не є перешкодою для реалізації
права банку звернутись в будь-який час
за захистом своїх порушених прав до
суду у встановленому законом порядку, а
також не перешкоджають банку
здійснювати право щодо вимоги
дострокового виконання клієнтом
боргових зобов'язань, а також право
звернення стягнення на предмет іпотеки
в позасудовому порядку без
попереднього повідомлення
клієнта/іпотекодавця шляхом
направлення/надіслання вимоги про
усунення порушення.

Так, 22.06.2012 р. ПАТ «ОТП Банк» надіслало
на адресу ТОВ Фірми «Метон Трейдинг»
повідомлення про порушення № 08-12/4629, в
якому позивач вимагав від відповідача
виконати порушене зобов'язання у
тридцятиденний строк з моменту
направлення зазначеного повідомлення
та попередив про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги.

Відповідач не здійснив погашення
заборгованості третьої особи за
рахунок заставленого майна.

07.03.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» (далі -
кредитор), громадянином ОСОБА_4 (далі -
поручитель) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Концерн
«Нафтаенерго» (далі - боржник) було
укладено договір поруки № SR 11-027/28-2/1
(далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки
поручитель зобов'язався відповідати за
повне та своєчасне виконання боржником
його боргових зобов'язань перед
кредитором за кредитним договором, та
прийняти на себе права та обов'язки
боржника в повному обсязі таких
зобов'язань на умовах, визначених в
цьому договорі.

Згідно з п. 2.1 договору поруки порукою
за цим договором забезпечуються вимоги
кредитора щодо сплати боржником
кожного і всіх його боргових
зобов'язань за кредитним договором у
такому розмірі, у такій валюті, у такий
строк і в такому порядку як встановлено
у кредитному договорі.

Як передбачено п. 3.1 договору поруки, у
випадку невиконання боржником
боргових зобов'язань перед кредитором
за кредитним договором, кредитор має
право звернутись до поручителя з
вимогою про виконання боргових
зобов'язань в повному обсязі чи в
частині. Кредитор має право вимагати
від поручителя прийняти на себе всі
права та обов'язки клієнта за кредитним
договором в порядку та на умовах
визначених цим договором.

Пунктом 3.2 договору поруки сторони
передбачили, що поручитель приймає на
себе зобов'язання, у випадку
невиконання боржником боргових
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором, здійснити
виконання боргових зобов'язань в
обсязі, заявленому кредитором,
протягом 1-го (одного) банківського дня
з дати отримання відповідної письмової
вимоги кредитора, якщо інше не
передбачено цим договором. Погашення
здійснюється поручителем шляхом
перерахування відповідної суми на
рахунок кредитора, який буде
повідомлено поручителю у вимозі. За
вимогою кредитора погашення боргових
зобов'язань може бути здійснено на
рахунок боржника.

Обов'язок поручителя виконати боргові
зобов'язання виникає при отриманні від
кредитора відповідної вимоги. Така
вимога вважається отриманою
поручителем, якщо кредитор надіслав її
поштою за адресою, вказаною в цьому
договорі, чи вручив вимогу особисто
поручителю, що підтверджується
підписом поручителя про отримання (п. 3.6
договору поруки).

Відповідно до п. 3.7 договору поруки
після отримання повідомлення про
порушення поручитель зобов'язаний
виконати вказану вимогу у зазначений в
повідомленні строк або підписати
отримане повідомлення і повернути його
кредитору, що свідчить про прийняття на
себе прав та обов'язків клієнта за
кредитним договором.

22.06.2012 р. ПАТ «ОТП Банк» надіслало на
адресу ТОВ Фірми «Метон Трейдинг»
повідомлення про порушення № 08-12/4629 з
вимогою виконати відповідачем
порушеного зобов'язання у
тридцятиденний строк з моменту
направлення зазначеного повідомлення
та попередив про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги.

Встановлено, що поручитель вимоги
банку про погашення заборгованості з
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків за їх користування у
встановлений у повідомленні банком
термін не виконав, натомість підписав
отримане повідомлення та повернув його
банку, що згідно п. 3.7 договору поруки
свідчить про прийняття ним на себе прав
та обов'язків клієнта за кредитним
договором.

Таким чином, 22.06.2012 р. поручитель ОСОБА_4
прийняв на себе всі права та обов'язки
ТОВ «Концерн Нафтаенерго» за кредитним
договором № CR 11-015/28-2 від 11.04.2011 р.

З метою задоволення своїх вимог,
позивач просить стягнути з відповідача
1 000 000,00 дол. США заборгованості по
кредиту, 158 205,34 дол. США заборгованості
по відсотках, а також 5 575 780,00 грн.
заборгованості по кредиту та 1 176 998,61
грн. заборгованості по відсотках.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

Положеннями ст. 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін)

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 575 ЦК України визначено окремі
види застав, зокрема іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

У відповідності до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Встановлено, що договір поруки № SR
11-027/28-2/1 від 07.03.2012 р. є змішаним
договором, оскільки поряд з
положеннями щодо забезпечення
виконання основного зобов'язання
містить у собі положення договору про
переведення боргу.

Про погодження банку, як кредитора, на
заміну боржника у зобов'язанні
свідчать положення пунктів 3.15, 3.16
договору поруки, згідно яких у разі
невиконання та не усунення порушень
боржником та поручителем за кредитним
договором, у встановлений в
повідомленні строк про усунення
вказаних порушень, з дня підписання
поручителем повідомлення, до
поручителя переходять всі права та
обов'язки клієнта за кредитним
договором в порядку п.п. 3.1, 3.3, 3.4 даного
договору та ст.ст. 520-522 ЦК України. З
моменту підписання поручителем
повідомлення про порушення, поручитель
заміняє боржника як зобов'язану
сторону за кредитним договором та стає
новим боржником.

Тобто фактично відбулось переведення
боргу, оскільки сторони узгодили
умовами договору поруки також заміну
боржника - клієнта банку, що відбулася
за згодою кредитора (банку).

Разом з тим, відповідно до ст. 523 ЦК
України порука або застава,
встановлена іншою особою, припиняється
після заміни боржника, якщо поручитель
або заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Згідно з ч. 3 ст. 559 ЦК України порука
припиняється у разі переведення боргу
на іншу особу, якщо поручитель не
поручився за нового боржника.

Таким чином, за змістом вищевказаних
норм за договором поруки поручитель
відповідає за невиконання обов'язку
боржником, тобто обов'язок поручителя
тісно пов'язаний з особою боржника,
оскільки поручительство здійснюється
за особу, у якій поручитель особисто
зацікавлений.

У відповідності до ч. 1 ст. 593 ЦК України
та ст. 28 Закону країни «Про заставу»
право застави припиняється також в
інших випадках, встановлених законом.

Зокрема застава може припинятися на
підставі ст. 523 ЦК України - у разі
заміни боржника без отримання на це
згоди заставодавця.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Враховуючи те, що відбулось
переведення боргу ТОВ «Концерн
Нафтаенерго» за договором про надання
банківських послуг № СR 11-015/28-2 від
11.04.2011 р. на іншу особу - ОСОБА_4, а
відповідач не поручався за нового
боржника, судова колегія погоджується
з висновком місцевого суду про те, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 1 000 000,00 дол. США
заборгованості по кредиту, 158 205,34 дол.
США заборгованості по відсотках, а
також 5 575 780,00 грн. заборгованості по
кредиту, 1 176 998,61 грн. заборгованості по
відсотках, шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки, задоволенню не
підлягають.

За неналежне виконання грошового
зобов'язання позивач нарахував та
просить суд стягнути з відповідача 157
140,17 дол. США та 874 309,04 грн.
заборгованості по штрафних санкціях.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 15 кредитного договору
за невиконання та/або неналежне
виконання взятих на себе зобов'язань за
договором, клієнт несе
відповідальність у порядку та на
умовах, обумовлених у договорі, а саме:
за порушення (невиконання та/або
неналежне виконання) будь-яких із
взятих на себе платіжних (грошових)
зобов'язань в обумовлені договором
строки, клієнт зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє на момент
(протягом строку) такого порушення, від
суми таких порушених зобов'язань за
кожний день прострочення. Вказана пеня
сплачується додатково до процентів та
комісійних винагород, що підлягають
сплаті відповідно до договору.

Однак, враховуючи те, що позивачем не
було доведено наявність основної
заборгованості у відповідача, тому
відсутні правові підстави для
нарахування заборгованості по
штрафних санкціях.

Доводи апеляційної скарги наведеного
не спростовують та відхиляються
колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини,
ґрунтуючись на матеріалах справи,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що рішення господарського суду
Черкаської області від 12.07.2013 р.
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
залишити без задоволення, рішення
господарського суду Черкаської
області від 12.07.2013 р. у справі №
18/5026/1110/2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 18/5026/1110/2012
повернути до господарського суду
Черкаської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам
та третій особі.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран