ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.05.2014
Справа № 904/1172/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого Виноградник О.М. (
доповідач)

суддів: Джихур О.В., Науменко І.М. (зміна
складу колегії суддів на підставі
розпорядження голови судової палати
від 26.05.2014р.)

при секретарі: Петровській А.В.

Представники сторін:

ліквідатор - Зибін А.О., паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Бабушкінським РВ ДМУ
УМВС України в Дніпропетровській
області від 16.05.97, арбітражний
керуючий;

інші учасники судового процесу для
розгляду апеляційної скарги не
з'явились, про час та місце судового
засідання належним чином повідомлені;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві

на постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014
року по справі № 904/1172/14

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Г.Н.Т. ТРЕЙД ЛИГА»,
м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Г.Н.Т. ТРЕЙД ЛИГА»,
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом (за ознаками
ст.95 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»)

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014
року у справі № 904/1172/14 (суддя Полєв Д.М.)
за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Г.Н.Т. ТРЕЙД ЛИГА»,
м.Дніпропетровськ про визнання
останнього банкрутом було визнано ТОВ
«Г.Н.Т. ТРЕЙД ЛИГА» м.Дніпропетровськ
() банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру у справі
строком на 3 місяці, до 11.06.2014р.;
ліквідатором ТОВ «Г.Н.Т.ТРЕЙД ЛИГА»
призначено голову ліквідаційної
комісії Зибіна Антона Олександровича;
з метою виявлення всіх кредиторів
банкрута вирішено оприлюднити на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
повідомлення про визнання ТОВ «Г.Н.Т.
ТРЕЙД ЛИГА» банкрутом; роз`яснено
питання щодо заявлення кредиторами
грошових вимог до боржника; визначено
строк для подання до господарського
суду реєстру вимог кредиторів;
зобов`язано ліквідатора щомісячно
подавати до господарського суд звіти
про свою роботу; відповідно до частин 1,
2 ст.38 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» роз`яснено
інші правові наслідки визнання
боржника банкрутом (а.с.71-72).

Вищевказану постанову господарського
суду мотивовано в якості норм права
ст.ст.37, 38, 40, 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Не погодившись з вищевказаною
постановою, її оскаржила в
апеляційному порядку - Державна
податкова інспекція у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві, посилаючись на
порушення господарським судом при її
прийнятті норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову господарського
суду Дніпропетровської області від
11.03.2014 року та припинити провадження у
справі, зокрема, з наступних підстав:

- господарським судом порушено вимоги
ст.ст.33, 34, 43 ГПК України, ст..60
Господарського кодексу України та
ст.ст.11, 38, 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»;

- також господарський суд не звернув
уваги на те, що відповідно до приписів
законодавства товариством-боржником
не був наданий для перевірки до
податкового органу проміжний
ліквідаційний баланс, чим був
порушений добровільний порядок
ліквідації підприємства;

- крім того, господарським судом не були
перевірені ознаки неплатоспроможності
підприємства, оскільки згідно поданих
до ДПІ у Печерському районі м.Києва
податкових декларацій за серпень та
жовтень 2013 року підприємство
відображало обсяги поставки зі
значними сумами;

- також господарським судом не було
звернено уваги на те, що відповідно до
приписів п.п.78.1.7. п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу при припиненні юридичної особи
або підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця органом ДПС
повинна бути призначена та проведена
перевірка, що також не було здійснено
відносно боржника.

Представник скаржника в судове
засідання не з`явився, правом участі в
судовому засіданні, передбаченим ст.22
ГПК України не скористався, про час та
місце судового засідання сповіщений
належним чином, що підтверджується
штампом канцелярії, вчиненим у лівому
нижньому куті на зворотній стороні
ухвали, відповідно до Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом голови
Державної судової адміністрації
України № 28 від 20.02.2013р.; поштовим
повідомленням (а.с.110) про отримання
скаржником ухвали ДАГС від 13.05.2014р.; при
цьому вимоги ухвали
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014р.
скаржником не виконано, витребувані
докази не надано без поважних причин.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну
скаргу проти її задоволення
заперечував, посилаючись на
відповідність оскаржуваного судового
акту вимогам закону, матеріалам,
обставинам справи, зазначаючи, що
апеляційне провадження підлягає
припиненню, оскільки скаржник не набув
статусу ні кредитора, ні учасника
провадження, а, отже, не має права на
апеляційне оскарження відповідно до
ст.91 ГПК України.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014р. по цій справі було прийнято
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві до розгляду,
відновлено строк подачі апеляційної
скарги (а.с.100), розгляд апеляційної
скарги призначено на 27.05.2014р., від
скаржника, зокрема, було витребувано
свідоцтво боржника, як платника
податків, докази наявності
кредиторських вимог до боржника
(розрахунки, акти перевірки, податкові
декларації, податкові
повідомлення-рішення, тощо), докази
подання заяви з грошовими вимогами до
боржника, докази її направлення
ліквідатору, докази на обґрунтування
доводів апеляційної скарги, наказ про
проведення перевірки. Зазначену ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014р. було
отримано скаржником 19.05.23014р., що
підтверджується поштовим
повідомленням про отримання (оригінал
долучено до справи - а.с.110).

Державною податковою інспекцією у
Печерському районі м.Києва вимоги суду
апеляційної інстанції виконано не
було, податкові декларації, докази
наявності кредиторських вимог до
боржника, їх заявлення в процедурі
банкрутства не надано скаржником,
відсутні в матеріалах справи. Отже,
докази наявності податкового боргу у
боржника, кредиторських вимог до
останнього відсутні. Також на
обґрунтування факту порушення прав та
обов`язків ДПІ в розумінні ст.91 ГПК
України скаржником не надано жодного
доказу відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України на підтвердження доводів
апеляційної скарги щодо незаконного
визнання банкрутом боржника та
відкриття щодо нього ліквідаційної
процедури.

Крім цього, і в апеляційній скарзі ДПІ у
Печерському районі м.Києва не зазначає
про те, що має будь-які кредиторські
вимоги до боржника та в порядку ч.3 ст.95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» направила
відповідну заяву з такими вимогами
ліквідатору, таких доказів матеріали
справи не містять.

Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 (в редакції постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 12, від
23.03.2012р. № 3, від 17.10.2012р. № 10) при
розгляді апеляційним господарським
судом апеляційної скарги особи, яка не
брала участі в розгляді справи в суді
першої інстанції, але вважає що
господарським судом вирішено питання
про її права та обов`язки, апеляційний
господарський суд прийняв апеляційну
скаргу до провадження, повинен
з`ясувати наявність правового зв`язку
між скаржником і сторонами у справі.

Згідно з ч.2 ст.4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Статтями 32, 33, 34 ГПК України
передбачений обов`язок сторін
(учасників процесу) довести належними
доказами обставини, на які вони
посилаються.

Таким чином, ні в додатку до
апеляційної скарги, ні в ході розгляду
справи в суді апеляційної інстанції
скаржником не було надано жодного
доказу в розумінні ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України на підтвердження доводів про
те, що оскаржуваною постановою
господарського суду вирішено питання
про його права та обов`язки (ч.1 ст.91 ГПК
України).

Згідно ч.1 ст.4 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Статтею 129 Конституції України
встановлені основні засади
судочинства, до яких віднесено
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду, а
основним завданням суду апеляційної
інстанції є забезпечення права на
апеляційне оскарження згідно з
законом.

Частиною 1 ст.91 ГПК України
передбачено,що право апеляційного
оскарження мають не лише сторони у
справі, а й особи, які не брали участь у
справі, якщо господарський суд вирішив
питання про їх права та обов'язки (в ред.
ЗУ № 2453-VI від 07.07.2010р.).

Частиною 1 ст.210 ГК України передбачено,
що правами кредиторів щодо
неплатоспроможних боржників
користуються також визначені законом
органи справляння податків, зборів
(обов'язкових платежів). Тобто, колегія
суддів зазначає, що органи ДПІ є
потенційними кредиторами боржника в
процедурі банкрутства згідно з
вимогами Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Отже, провадження у даній справі
порушене на підставі ст.95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», відповідно
до частини 1 якої, якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов`язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

За результатами розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.
Обов'язки ліквідатора можуть бути
покладені на голову ліквідаційної
комісії (ліквідатора) незалежно від
наявності у нього статусу арбітражного
керуючого (ч.2 ст.95 Закону).

Обов`язковою умовою для звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України, зокрема,
вимог ст.ст.105, 110, 111 Цивільного кодексу
України, ст.60 Господарського кодексу
України щодо порядку добровільної
ліквідації.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.12.2013р. зборами учасників ТОВ
«Г.Н.Т.ТРЕЙД ЛИГА» єдиним засновником
ОСОБА_3 прийнято рішення про припинення
даної юридичної особи шляхом
ліквідації; функції ліквідаційної
комісії покладено на ОСОБА_3 (протокол
№ 3 - а.с.25-26).

19.12.2013р. в засобі масової інформації -
«Бюлетені державної реєстрації» № 269
(34) було надруковане повідомлення про
припинення даної юридичної особи (а.с.32,
на звороті).

До Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 17.12.2013р. внесено
відомості про те, що ТОВ «Г.Н.Т. ТРЕЙД
ЛИГА»» перебуває в стані припинення,
що підтверджується витягом з ЄДР
станом на 24.02.2014р., 25.02.2014р. (а.с.28-31).

19.12.2013р. листом № 19/12 ліквідатором до
ДПІ у Печерському районі м.Києва було
надіслано оригінал форми 8-ОПП, копію
протоколу про початок процедури
припинення юридичної особи, що
підтверджується листом, фіскальним
чеком, описом вкладення в цінний лист
від 18.12.2013р. (а.с.53-55).

21.01.2014р. листами без номеру була
надіслана інформація щодо припинення
юридичної особи Управлінню Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська та іншим
позабюджетним фондам за місцем
реєстрації боржника (а.с.56-63), що
підтверджується поштовими чеками про
надсилання листів.

На виконання вимог частини восьмої
статті 111 Цивільного кодексу України,
за результатами розгляду пред'явлених
кредиторських вимог до боржника,
проведеної інвентаризації активів і
зобов'язань, було складено проміжний
ліквідаційний баланс ТОВ «Г.Н.Т. ТРЕЙД
ЛИГА» станом на 24.02.2014р. (а.с.51-52).

Як зазначив боржник, згідно цього
балансу кредиторська заборгованість
становить 328 064,00 грн.; дебіторська
заборгованість - відсутня;
товарно-матеріальні цінності, грошові
кошти, цінні папери - відсутні, основні
засоби у розмірі 5300 грн., нематеріальні
активи у розмірі 6880 грн.

24.02.2014р. рішенням зборів учасників
затверджено зазначений проміжний
ліквідаційний баланс ТОВ «Г.Н.Т. ТРЕЙД
ЛИГА», звільнено ліквідатора ОСОБА_3 та
призначено Зибіна А.О.; зобов»язано
ліквідатора Зибіна А.О. звернутись до
господарського суду з заявою про
визнання підприємства банкрутом в
порядку ст.95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(а.с.27).

З матеріалів справи вбачається,
що 11.03.2014р. на офіційному веб-сайті ВГСУ
було розміщено оголошення щодо
визнання боржника банкрутом та
відкриття по відношенню до нього
ліквідаційної процедури (номер
публікації 1459 - а.с.73, 73а).

24.04.2014р. скаржник звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, що підтверджується поштовим
штемпелем на конверті (а.с.101-104, 107).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також
те, що матеріалами справи не
підтверджено факт набуття скаржником а
ні статусу кредитора у справі, а ні
учасника судового процесу та
скаржником не надано доказів факту
порушення його прав та обов`язків,
колегія суддів зазначає, що визначені
законом органи справляння податків,
зборів (обов'язкових платежів)
користуються правами кредиторів щодо
неплатоспроможних боржників та ця
норма міститься в ст. 210 Господарського
кодексу України (в редакції на момент
винесення оскаржуваного судового
рішення). Однак, вказана норма не
встановлює автоматичного визнання цих
органів кредиторами у всіх справах про
банкрутство. Статус кредитора щодо
неплатоспроможного боржника
набувається, у тому числі і цими
органами, через вказані вище певні
процедури, які визначені спеціальною
нормою законодавства - Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»;
а в межах справи, порушеної за ознаками
ст.95 Закону України шляхом направлення
заяви в порядку ч.3 ст.95 цього Закону.

Оскільки матеріалами справи не
підтверджена наявність грошових вимог
ДПІ у Печерському районі м.Києва до
боржника, то правові підстави
подальшого апеляційного провадження
відсутні.

Також, колегія суддів зазначає, що
27.02.2013р. по справам № 38/5005/9234/2012 та №
34/5005/8214/2012, 03.04.2013р. по справі №
29/5005/10154/2012, 17.04.2013р. по справі №
24/5005/9590/2012, 24.04.2013р. по справі №
29/5005/10833/2012 по аналогічній категорії
спорів за апеляційними скаргами
органів ДПІ на судові акти
господарського суду про визнання
боржника банкрутом, які не підтвердили
в ході судового розгляду справи судами
обох інстанцій наявність своїх
грошових вимог до боржників, такі
вимоги були відсутні, а, отже,
відповідно органи ДПІ не набули а ні
статусу сторони у справі, а ні учасника
судового процесу та не надали доказів
порушення прав ДПІ, судовими колегіями
Вищого господарського суду України
були скасовані судові акти суду
апеляційної інстанції та припинені
апеляційні провадження за
апеляційними скаргами органів ДПІ, як
порушені необґрунтовано, зокрема, з
порушенням вимог ст.ст.91, 106 ГПК України.
Зазначені обставини неодноразових
скасувань судом касаційної інстанції
постанов апеляційного господарського
суду свідчать про формування усталеної
єдиної судової практики по цій
категорії справ.

За таких обставин апеляційна інстанція
вважає, що апеляційне провадження слід
припинити з посиланням на п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України та абз.1, 2 п.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ ГПК України»
(в редакції змін та доповнень постанов
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р., 23.03.2012р., 17.10.2012р., 16.01.2013р.,
29.05.2013р. №№ 12, 3, 10, 3, 9 (відповідно)).

Керуючись ст.ст. 80, 86, 91, 99, 106 ГПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
господарського суду Дніпропетровської
області від 11.03.2014 р. по справі № 904/1172/14 -
припинити.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Ухвалу може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
О.М.
Виноградник

Суддя
О.В.Джихур

Суддя
І.М.Науменко