ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" червня 2014 р.Справа № 916/1468/14

За позовом: Державного підприємства
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт"

До відповідача: Гідрометеорологічного
центру Чорного та Азовського морів

про стягнення 805,26 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Бойко С.В., представник за
довіреністю

Від відповідача: Лесковська І.О.,
представник за довіреністю

Суть спору: Позивач - Державне
підприємство "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт" звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовною заявою, в якій
просив суд стягнути з
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів 747,22 грн.
заборгованості за договором від
29.06.2011р. № 237-ХД, 47,90 грн. пені та 58,04грн. 3%
річних.

29.05.2014р. до господарського суду
одеської області надійшла заява
Державного підприємства
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт" про уточнення
позовних вимог, у якій позивач просить
суд стягнути з Гідрометеорологічного
центру Чорного та Азовського морів 747,22
грн. заборгованості за договором від
29.06.2011р. № 237-ХД та 58,04 грн. 3% річних.

У наданих суду письмових відзивах на
позовну заяву від 07.05.2014р. та 26.05.2014р.
представником Гідрометеорологічного
центру Чорного та Азовського морів
заперечувалось проти задоволення
позовних вимог у справі, зазначалось на
відсутності у бухгалтерії відповідача
примірника договору та первинної
документації, а також на не проведення
реєстрації договору у журналі обліку
договорів відповідача, а також
відсутність реєстрації договору від
29.06.2011р. № 237-ХД у органах казначейства.
Крім того, у поданій суду письмовій
заяві від 26.05.2014р. представником
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів вказувалось на
необхідність застосування позовної
давності до позовних вимог в частині
стягнення пені та 3% річних, у зв'язку з
цим, часткової відмови в позові,
оскільки, на думку представника
відповідача, на момент пред'явлення
позовних вимог встановлений ч. 2 ст.258 ЦК
України однорічний строк для стягнення
цих сум закінчився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судових засіданнях
пояснення представників сторін, суд
встановив.

29 червня 2011 року між Державним
підприємством "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт"
(Виконавець) та Гідрометеорологічним
центром Чорного та Азовського морів
(Замовник) укладено договір про надання
послуг № 237-ХД, предметом якого були
взаємні зобов'язання, відповідальність
і порядок розрахунків сторін при
наданні послуг з доставки працівників
Гідрометеорологічного центру для
виконання планових робіт з відбору
проб в Дністровському лимані на
плавзасобах виконавця.

Згідно умов п.п. 2.1.1, 2.2.1 Договору
Замовник зобов'язався надати Виконавцю
заявку у письмовому вигляді про
надання плавзасобу не пізніше, ніж за
три дні до проведення робіт, а
Виконавець зобов'язався згідно наданої
Замовником заявки надати послуги
плавзасобом у технічно справному
стані, за бункерованим достатньою
кількістю палива, мастила та води, а
також укомплектованим екіпажем,
необхідним для доставки працівників
Замовника.

З урахуванням положень п. 3.1 Договору за
роботу плавзасобу Замовник сплачує
Виконавцю за діючими в порту місцевими
тарифами (додаток 1 до договору)
встановленими на час надання послуг, на
підставі виставленого рахунку. Час
роботи плавзасобу визначається за
нарядом, що підписується
уповноваженими представниками сторін.
Надання послуг підтверджується актом
надання послуг, який підписується
обома сторонами.

15.08.2011р. на виконання умов Договору про
надання послуг № 237-ХД від 29 червня 2011
року Державним підприємством
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт" було надано
Гідрометеорологічному центру Чорного
та Азовського морів послуги по
доставці працівників метеостанцій для
робіт на каналі за допомогою катеру РК -
30 на загальну суму 747,22 грн., що
підтверджується залученими до
матеріалів справи копіями наряду № 2
від 15.08.2011р., довідки про виконання
наряду, підписаної представником
Замовника, рахунку №3327 від 15.08.2011р. на
суму 747,22 грн., отриманого представником
Замовника 08.09.2011р., про що свідчить
відмітка у журналі вихідних рахунків
порту (копія а.с. 25).

Згідно до п. 3.3 Договору, оплата за
надані послуги здійснюється
Замовником у гривнях України на
розрахунковий рахунок Виконавця
протягом 10 банківських днів після
виставлення рахунку.

Як вбачається з письмових пояснень
представника позивача, вартість
наданих послуг відповідачем не була
сплачена, у зв'язку з чим за
відповідачем рахується непогашена
заборгованість у розмірі 747,22 грн.

У зв'язку з простроченням сплати
вартості спожитих послуг, позивачем
здійснено розрахунок пені та 3% річних.
Так, відповідно до даних такого
розрахунку за відповідачем рахується
58,04 грн. 3% річних (розраховані з 30.08.2011р.
по 01.04.2014р.).

Уточнені позовні вимоги обґрунтовано
неналежним виконанням прийнятих на
себе зобов'язань за договором про
надання послуг № 237-ХД від 29 червня 2011
року та направлено на стягнення з
відповідача 747,22 грн. заборгованості та
58,04 грн. 3% річних.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання Гідрометеорологічним
центром Чорного та Азовського морів
прийнятих на себе зобов'язань за
умовами договору про надання послуг №
237-ХД від 29 червня 2011 року.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Державного підприємства
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт" про стягнення
основної заборгованості в розмірі 747,22
грн. підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, не
спростовані відповідачем, суд вважає
їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому, судом відхиляються
заперечення відповідача про
відсутність у бухгалтерії відповідача
примірника договору та первинної
документації, а також на не проведення
реєстрації договору у журналі обліку
договорів відповідача та відсутність
реєстрації договору від 29.06.2011р. № 237-ХД
у органах казначейства.

Так, у розумінні положень ст. 204 ЦК
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Суд не вбачає ознак недійсного
правочину у договору про надання
послуг № 237-ХД від 29 червня 2011 року,
оскільки приведені відповідачем
обставини не вказують на недійсність
договору, а лише можуть свідчити про
власну недбалість відповідача, а
доказів, які б спростовували факт
укладення договору повноважним
представником відповідача матеріали
справи не містять.

Також, не заслуговують на увагу
посилання представника відповідача на
факт недотримання вимог конкретного
наказу Державної служби України з
надзвичайних ситуацій від 17.05.2013р. № 237
або Порядку реєстрації та обліку
бюджетних зобов'язань розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів в органах Державної
казначейської служби України,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 02.03.2012р. №309,
оскільки вказані нормативні акти
набрали чинності вже після укладення
договору про надання послуг № 237-ХД від
29 червня 2011 року, а тому їх дія не може
поширюватись на дані правовідносини.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем 58,04 грн. 3%
річних, за період з 30.08.2011р. по 01.04.2014р,
вважає його таким, що підлягає
перерахуванню, а вимоги про їх
стягнення такими, що підлягають
задоволенню частково.

Як встановлено судом та вбачається з п.
3.3 Договору строк, протягом якого
позивач міг звернутись до суду з
вимогами про стягнення заборгованості
за несвоєчасну сплату боргу згідно
рахунку №3327 від 15.08.2011р. на суму 747,22
грн., отриманого представником
Замовника 08.09.2011р., розпочався 23.09.2011р. -
після спливу 10 банківських днів з
моменту отримання рахунку, у зв'язку з
чим нарахування позивачем 3% річних
починаючи з 30.08.2011р. є неправомірним, у
зв'язку з чим проведений позивачем
розрахунок 3% підлягає перерахуванню.
Відповідно, розрахована судом сума 3%
річних за період з 23.09.2011р. по 01.04.2014р.
складає 56,50 грн.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення 3% річних за договором
задовольняються судом частково у сумі
56,50 грн.

При цьому, судом відхиляються
посилання відповідача щодо спливу
строку позовної давності щодо
стягнення 3%, з посиланням на положення
п. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки
однорічний скорочений строк позовної
давності поширюється на стягнення
пені, натомість стягнення 3% річних
здійснюється в межах загального
трирічного строку позовної давності,
який до цього часу не закінчився.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позовні вимоги Державного
підприємства "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт" підлягають
задоволенню частково зі стягненням з
відповідача основної заборгованості у
розмірі 747,22 грн. та 3% річних в сумі 56,50
грн.

Також на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК
України на відповідача покладаються
витрати по сплаті судового збору в сумі
1823,34 грн., пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Гідрометеорологічного
центру Чорного та Азовського морів (65009,
м.Одеса, Французький бульвар, буд. 89, код
20992067) на користь Державного
підприємства "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт" (67700,
Одеська область,
м.Білгород-Дністровський, вул. Шабська,
81; код 01125689; р/р 016 в Чорноморській
філії ПАТ „Банк „Київська Русь" м.
Іллічівськ, МФО 388562) 747 (сімсот сорок
сім) грн. 22 коп. основного боргу, 56
(п'ятдесят шість) грн. 50 коп. 3% річних та
1823 (тисяча вісімсот двадцять три) грн. 34
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 02 червня
2014 року.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.