КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р. Справа№ 910/5417/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Пугач С.В. - довіреність №
1-04-2241 від 18.04.2014,

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель"

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 31.03.2014

у справі № 910/5417/14 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Даніель"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "Холдинг Груп"

про стягнення заборгованості за
простими векселями,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 по справі № 910/5417/14
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Даніель"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "Холдинг Груп" про стягнення
заборгованості за простими векселями -
повернуто без розгляду на підставі п. 3
ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду, позивач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить її скасувати та
передати справу на розгляд до суду
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що спір виник у зв'язку із
невиконанням відповідачем у
встановлений строк зобов'язання за
двома векселями на загальну суму 29 000
000,00 грн., про що чітко описано у поданій
до суду позовній заяві, посилаючись на
простий вексель № АА 2304180 від 15.10.2012 на
суму 14 500 000,00 грн. та простий вексель №
АА 2304181 на суму 14 500 000,00 грн., копії яких,
в свою чергу, додані до позовної заяви.

Одночасно апелянтом було порушено
питання про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 по справі № 910/5417/14.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель" по справі
№910/5417/14 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Станіку С.Р.

Розпорядженням в.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду
Андрієнка В.В. від 22.05.2014 для розгляду
апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" по справі №910/5417/14
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Станік С.Р., судді:
Власов Ю.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.2014
Публічному акціонерному товариству
"Комерційний банк "Даніель" поновлено
строк на апеляційне оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 по справі №910/5417/14. Апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Даніель"
прийнято до провадження та порушено
апеляційне провадження. Розгляд справи
призначено на 03.06.2014.

В судовому засіданні 03.06.2014 представник
позивача підтримав апеляційну скаргу,
просив ухвалу місцевого
господарського суду скасувати, справу
передати на розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідач своїх представників в
судове засідання 03.06.2014 не направив, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обгрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Зважаючи на те, що відповідачу 26.05.2014
було надіслано ухвалу Київського
апеляційного господарського суду про
прийняття апеляційної скарги,
порушення апеляційного провадження та
призначення справи до розгляду на
11.06.2014 о 12:15 год., враховуючи предмет
спору, з метою дотримання
процесуальних строків вирішення спору,
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представників
відповідача за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів Київського
апеляційного господарського суду
встановлено, що Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Даніель"
до місцевого господарського суду
подана позовна заява № 1-04-1915 від 26.03.14.,
в якій позивач просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "Холдинг Груп" заборгованість
за простими векселем № АА 2304180 від
15.10.2012 в розмірі 14 500 000,00 грн. та за
простими векселем № АА 2304181 в розмірі 14
500 000,00 грн., всього - 29 000 000,00 грн.

При прийнятті оскаржуваної ухвали про
залишення позовної заяви Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" без розгляду, суд першої
інстанції посилався на те, що в
порушення приписів п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява не містить
обґрунтованого розрахунку стягуваної
суми.

Однак, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
погоджується з висновком місцевого
господарського суду враховуючи
нижчевикладене.

Статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Також, суд апеляційної інстанції
наголошує на тому, що згідно
резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від
09.07.2002р. у справі щодо офіційного
тлумачення положення частини другої
статті 124 Конституції України,
положення частини другої статті 124
Конституції України щодо поширення
юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
в аспекті конституційного звернення
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями частини першої
статті 124 Конституції України
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Суд, здійснюючи
правосуддя, забезпечує захист
гарантованих Конституцією України та
законами України прав і свобод людини і
громадянина, прав і законних інтересів
юридичних осіб, інтересів суспільства
і держави (підпункт 4.1 пункту 4
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України у справі
про призначення судом більш м'якого
покарання від 2 листопада 2004 року N
15-рп/2004). Тому в контексті статті 55
Конституції України органи судової
влади здійснюють функцію захисту
майнових і немайнових прав та
охоронюваних законом інтересів
фізичних або юридичних осіб у сфері
цивільних і господарських
правовідносин.

За змістом рішення Конституційний Суд
України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004
року щодо офіційного тлумачення
окремих положень частини першої статті
4 Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
інтерес), поняття "право" та
"охоронюваний законом інтерес" особи,
що вживаються в законах, знаходяться у
логічно - смисловому зв'язку та
означають прагнення до користування
матеріальним та/або нематеріальним
благом, легітимний дозвіл, що є об'єктом
судового захисту та інших засобів
правової охорони з метою задоволення
індивідуальних потреб особи, які не
суперечать Конституції та законам
України, суспільним інтересам,
справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загально- правовим
засадам.

Отже, судовому захисту підлягають
суб'єктивні порушені або оспорювані
права і охоронювані законом інтереси
особи, зокрема і юридичної.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
суми.

Відповідно до п.п. 3, 4, 11 ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України з метою забезпечення
правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суддя вчиняє в
необхідних випадках такі дії по
підготовці справи до розгляду:
викликає представників сторін (якщо
сторони знаходяться у тому ж
населеному пункті, що й господарський
суд) для уточнення обставин справи і
з'ясовує, які матеріали може бути
подано додатково; зобов'язує сторони,
інші підприємства, установи,
організації, державні та інші органи,
їх посадових осіб виконати певні дії
(звірити розрахунки, провести огляд
доказів у місці їх знаходження тощо);
витребує від них документи, відомості,
висновки, необхідні для вирішення
спору, чи знайомиться з такими
матеріалами безпосередньо в місці їх
знаходження; вчиняє інші дії,
спрямовані на забезпечення
правильного і своєчасного розгляду
справи.

За вказаних обставин, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що місцевий господарський суд, при
вирішенні питання про прийняття
позовної заяви Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель", не був позбавлений права
витребувати від останнього
обґрунтованого розрахунку заявленої
суми та вчинити інші дії, спрямовані на
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справи, чого
судом першої інстанції здійснено не
було.

Крім того, судова колегія, дослідивши
подану позивачем позовну заяву, дійшла
висновку, що текст позовної заяви
містить чітке обґрунтування суми
заявленої до стягнення, а саме виходячи
із посилань позивача на два прості
векселі № АА 2304180 від 15.10.2012 на суму 14 500
000,00 грн. та № АА 2304181 на суму 14 500 000,00
грн., за якими у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість та в
загальній сумі становлять 29 000 000,00 грн.
Враховуючи вищенаведене, судова
колегія приходить до висновку, що
обґрунтування заявленої суми є
зрозумілим та достатнім.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження матеріалами справи,
натомість, суд першої інстанції дійшов
висновку про повернення позовної заяви
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи та
неправильним застосуванням норм
процесуального права, а тому ухвала
господарського суду міста Києва від
31.03.2014 по справі № 910/5417/14 в силу вимог
п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підлягає скасуванню, а матеріали
позовної заяви направленню на розгляд
до місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" на ухвалу господарського
суду міста Києва від 31.03.2014 по справі
№910/5417/14 - задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 по справі №910/5417/14 -
скасувати.

3. Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційна компанія "Холдинг Груп"
про стягнення заборгованості за
простими векселями направити до суду
першої інстанції для прийняття її до
розгляду.

4. Матеріали апеляційного оскарження
ухвали господарського суду міста
Києва від 31.03.2014 в справі № 910/5417/14 -
повернути до господарського суду міста
Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку та строки,
передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
Ю.Л. Власов

Є.Ю. Шаптала