ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" травня 2014 р.Справа № 916/1402/13

Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Одесаобленерго" 22 квітня 2014 року
звернулася до суду зі скаргою вх.№2-1548 в
порядку ст.121-2 ГПК України на дії
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, про визнання
недійсною постанови №39450789 про
повернення виконавчого документа
№916/1402/13 від 13.08.2013 року стягувачеві.

За позовом Публічне акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "Одесаобленерго";

до відповідача Державне підприємство
"Підприємство Південної виправної
колонії Управління Державної
пенітенціарної

скарга на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби

СуддяГуляк Г.І.

Представники:

від позивача (скаржника): Шмигановська
І.С. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від суб'єкта оскарження: (Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга в
порядку ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України.

01.08.2013 року рішенням господарського
суду Одеської області по справі
№ 916/1402/13 з Державного
підприємства «Підприємство Південної
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Одеській області (№51)» (ДП
«ППВК №51») на користь публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» було стягнуто 524 929,58
грн. заборгованості за спожиту
електричну енергію, 2 821.36 грн.
інфляційних, 11 280,23 грн. 3% річних та 54
304,16 грн. пені, 12 365,38 судового збору.

13.08.2013р. господарським судом Одеської
області на примусове виконання
вищезазначеного рішення видано наказ
по справі № 916/1402/13.

Скаржник: Публічне акціонерне
товариство «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» звернувся до
суду із скаргою в порядку ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України: про визнання недійсною
постанову № 39994467 від 26.03.2014 року
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про повернення
виконавчого документу з примусового
виконання наказу господарського суду
Одеської області № 916/1402/13
від 13.08.2013 року стягувачеві.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 23 квітня 2014 року
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» в порядку ст.
121-2 ГПК України прийнято до розгляду
суддею Гуляк Г.І.

Розглянувши матеріали справи
господарський суд дійшов до наступних
висновків.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії
чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї
відомо, або з дня, коли дія мала бути
вчинена.

19.08.2013р. постановою Першого
Малиновського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції (державним
виконавцем Яковчук Д.С.) було відкрито
виконавче провадження.

05.11.2013р. постановою про прийняття до
виконання виконавчого провадження
(ВП № 39450789), вказане виконавче
провадження було прийнято відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області (далі - Відділ
примусового виконання рішень), на
підставі постанови начальника
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області від 08.11.2013р.

07.04.2014р. до к ПАТ «Одесаобленерго»
надійшла постанова головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень Козюка
О.М. від 26.03.2014р. про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон).

Обгрунтовуючи повернення виконавчого
документа стягувачеві державний
виконавець посилався на те, що у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
Закону заходи щодо розшуку такого
майна виявилися безрезультатними.

Однак, з доводів скаржника слідує що,
при винесені постанови № 39994467 від
26.03.2014 року про повернення виконавчого
документа № 916/1402/13 від 13.08.2013р.
стягувачеві Відділом примусового
виконання рішень були порушенні норми
матеріального права у зв'язку із
наступним.

Статтею 30 Закону передбачені строки
здійснення виконавчого провадження, а
саме державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому Законом порядку.

Частиною 2 ст. 30 Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження. Строк
здійснення зведеного виконавчого
провадження обчислюється з моменту
приєднання до такого провадження
останнього виконавчого документа.

Однак, з доводів скаржника слідує що,
виконавче провадження було відкрито
19.08.2013 року (постанова Першого
Малиновського ВДВС про відкриття
виконавчого провадження № 39450789), а
29.01.2014 року постановою про приєднання
виконавчого провадження, виконавче
провадження було приєднано до
зведеного виконавчого провадження по
виконанню виконавчих документів по
стягненню з Державного підприємства
«Підприємство південної виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Одеській області (№51)».

Наведене безпосередньо встановлює, що
в зведеному виконавчому провадженні
виконавче провадження № 41363156
знаходилось на виконанні лише 2 місяці,
що означає не виконання вимог Закону
України «Про виконавче провадження».

В оскаржуваній постанові зазначено, що
єдиним майном Державного підприємства
«Підприємство південної виправної
колонії управління Державної
пенітенціарної служби України в
Одеській області (№51)» на яке можливо
звернути стягнення у примусовому
порядку могли бути кошти на рахунках у
банківських установах.

Статтею 65 Закону передбачений порядок
стягнення на кошти боржника -
юридичної особи, а саме: державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках та інших
фінансових установах. Інформацію про
наявні у боржника рахунки і вклади
держаний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Розділом 4 п. 4.1.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженою наказом
Міністерства юстиції від 02.04.2012 року №
512/5 (далі - Інструкція) визначено, що на
кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах та на
зберіганні у банках та інших
фінансових установах, накладається
арешт про що виноситься постанова
державного виконавця. У постанові
зазначається сума коштів, яка підлягає
арешту та вказується номер рахунку, на
якому знаходяться кошти, що підлягають
арешту або зазначається, що арешт
поширюється на кошти на всіх рахунках
боржника, у тому числі тих, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту. Постанова
підписується державним виконавцем та
скріплюється печаткою органу ДВС.

Частиною 2 ст. 57 Закону, арешт на майно
боржника накладається, зокрема, шляхом
винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах. 30.01.2014 року
Відділом примусового виконання рішень
була винесена постанова про арешт
коштів боржника № 39450789 грн., яка була
направлена до 4-х фінансових установ:
ПАТ «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака,
29), ПАТ «Банк Перший» (м. Київ, вул.
Дехтярівська, 48), АТ «Фінростбанк» (м.
Одеса, вул. Ак. Глушка, 13), АТ «Імексбанк»
(м. Одеса, пр. Шевченка, 8-А).

Пунктом 10.1 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою постановою
Правління НБУ 21.01.2004 № 22 (надалі -
Інструкція), виконання банком арешту
коштів, що зберігаються на рахунку
клієнта, здійснюється за постановою
державного виконавця чи рішенням суду
(у тому числі ухвалою, постановою,
наказом, виконавчим листом суду) про
стягнення коштів або про накладення
арешту в порядку, установленому
законом.

Пунктом 10.4 Інструкції, банк, у якому
відкрито рахунок/рахунки клієнта,
вживає заходів щодо забезпечення
виконання документа про арешт коштів
після отримання документа про арешт
коштів.

Пунктом 10.4 Інструкції залежно від
наявності/відсутності коштів на
рахунку клієнта, на кошти якого
накладено арешт, банк здійснює такі
дії: якщо на рахунку є кошти в сумі, що
визначена документом про арешт коштів,
то банк арештовує їх на цьому рахунку
та продовжує виконання операцій за
рахунком клієнта; якщо на рахунку
клієнта недостатньо визначеної
документом про арешт коштів суми
коштів, то банк арештовує на цьому
рахунку наявну суму коштів, обліковує
цей документ на відповідному
позабалансовому рахунку і не пізніше
ніж наступного робочого дня письмово
повідомляє орган, який надіслав
документ про арешт коштів, про
недостатність коштів для його
виконання; якщо на рахунку клієнта
немає коштів для забезпечення
виконання документа про арешт коштів,
то банк обліковує його на відповідному
позабалансовому рахунку і не пізніше
ніж наступного робочого дня письмово
повідомляє орган, який надіслав
документ про арешт коштів, про
відсутність коштів для його виконання.

В акті від 26.03.2014 року та оскаржуваній
постанові державного виконавця було
зазначено, що згідно повідомлення
ГУДКС України в Одеській області та
фінансових установ на рахунках
боржника грошові кошти станом на 26.03.2014
року відсутні.

При ознайомленні представником
скаржника з виконавчим провадження
№ 39450789 стало відомо, що в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні: відповіді з банківських
установ на які посилається державний
виконавець, вимоги державного
виконавця щодо списання коштів з
рахунків боржника, а також інформація
щодо здійснення заходів щодо розшуку
майна боржника.

З урахуванням вищезазначеного суд
дійшов до висновку, що після винесенням
постанови про арешт коштів боржника №
39450789 від 30.01.2014 року державним
виконавцем не було вжито належних
виконавчих дій щодо пошуку та списання
грошових коштів з рахунків боржника.

Пунктом 4.11.2 Інструкції «Про проведення
виконавчих дій», (затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року N 74/5), про наявність
обставин, зокрема щодо відсутності
майна боржника, на яке може бути
звернено стягнення і здійснені
державним виконавцем відповідно до
Закону заходи щодо розшуку такого
майна виявилися безрезультатними -
державний виконавець складає
відповідний акт, який має бути
перевірений начальником відповідного
органу державної виконавчої служби на
предмет правильності вказаних у ньому
відомостей, вжиті виконавцем усі
необхідні заходи щодо розшуку майна
боржника, правильності оформлення
опису й оцінки майна з залученням до
цього сторін або їх представників тощо.

Дослідивши акт державного виконавця
від 26.03.2014 року судом було встановлено,
що останній не відповідає вимогам п. 1.5.2
Інструкції з організації примусового
виконання рішень. В зазначеному акті,
окрім згадки про накладення арешту на
кошти боржника та відсутності коштів
на ньому, взагалі не вказано, які саме
дії було вчинено державним виконавцем,
не вказано про зведене виконавче
провадження, а також відсутні
відомості про проведення заходів щодо
розшуку майна, належного боржнику.

Таким чином, державний виконавець
безпідставно виніс постанову про
повернення виконавчого документа №
39450789 від 26.03.2014р.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне задовольнити скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» про визнання
недійсною постанову про повернення
виконавчого документа № 39450789
від 26.03.2014р.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» про визнання
недійсною постанову про повернення
виконавчого документа № 39450789 від
26.03.2014р. задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсною постанову
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області № 39450789
від 26.03.2014р. про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Суддя
Гуляк Г.І.