ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" травня 2014 р.
Справа № 918/469/14

Господарський суд Рівненської області
в складі судді Качура А.М. розглянувши
матеріали справи за позовом Малого
приватного підприємства-фірми
"Промсервіс"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Дар"

про стягнення в сумі 5013 грн. 84 коп.

Представники:

від позивача : Захарчук Н.В.
(довіреність б/н від 30.05.2013 року);

від відповідача : Наулік О.І.
(довіреність б/н від 14.05.2014 року)

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Мале приватне
підприємство-фірма "Промсервіс"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом про
стягнення з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Еко-Дар"
5013,84 грн. заборгованості, з яких 4815,41
грн. сума основного боргу, 37,21 грн. 3%
річних та 161,22 грн. пеня, згідно
укладеного договору.

29.05.2014 року від позивача надійшла заява
про зменшення позовних вимог,
відповідно до якої, в зв'язку з оплатою
основного боргу просить стягнути з
відповідача 37,21 грн. 3% річних та 161,22 грн.
пені. Подана заява відповідає вимогам
статті 22 ГПК України, тому приймається
судом до розгляду.

Відповідач у поданому відзиві на
позовну заяву зазначив, що на момент
слухання справи заборгованість по
орендній платі відсутня, в зв'язку з її
оплатою.

Вивчивши подані сторонами письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
місцевий господарський суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково. При винесенні
рішення суд дослідив зокрема такі
обставини.

Мале приватне підприємство-фірма
"Промсервіс", як орендодавець, та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Еко-Дар", як орендар,
01.10.2013 року уклали договір оренди
нежитлових приміщень № 941 (надалі в
тексті -Договір). Згідно пункту 1.1
Договору, орендодавець передає, а
орендар приймає в тимчасове
користування (оренду) приміщення
загальною площею 65.5 кв.м, що в
технічному паспорті означені: №380/18.2;
№380/а/31.9; №381/8.3; №382/7.1. Приміщення
розташовані в будівлі, що знаходиться
за адресою м. Рівне, вул. Д. Галицького,
19. Орендна плата складає 50,00 грн. на
місяць за один квадратний метр
орендованої площі приміщень та включає
в себе плату за опалення і сплачується
орендарем до 25 числа попереднього
місяця шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок орендодавця
(пункти 4.1, 4.2 Договору). Термін дії
Договору до 30.09.2014 року.

На виконання Договору позивач передав,
а відповідач прийняв вказані
приміщення згідно акту від 15.10.2013 року.

Матеріалами справи підтверджується, що
за період грудень 2013 року - лютий 2014
року позивач виставив відповідачеві
рахунки на оплату за користування
орендованими приміщеннями на загальну
суму 7985,14 грн.

Рахунки, в які також входить плата за
комунальні послуги, на загальну суму
7985,14 грн. відповідач оплатив частково в
сумі 3169,73 грн. Борг відповідача на час
подачі позовної заяви становив 4815,41
грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства; крім того
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини, завдання майнової
(матеріальної) шкоди.

Відповідно до статті 202 ЦК України, -
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(стаття 526 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором (частини 1, 5 статті 762 ЦК
України).

За невиконання грошового зобов'язання,
на підставі пункту 4.5 Договору та
виходячи з суми боргу 4815,41 грн., позивач
нарахував відповідачу пеню за період з
26.12.2013 року по 14.04.2014 року пеню сума якої
складає 161,22 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно
статті 549 ЦК України, - є грошова сума
або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові в разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно пункту 2 статті 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на те, що при збільшенні
орендної плати враховувались індекси
інфляції, позивач не ставив вимогу про
стягнення втрат від інфляції, а
натомість нарахував відповідачу суму 3
% річних від простроченої орендної
плати в розмірі 37,21 грн.

Розрахунки пені та процентів річних
наведені позивачем перевірені судом та
визнані обгрунтованими.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 ГПК України, господарський суд
припиняє провадження по справі в
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач надав суду платіжне
доручення № 314 від 08.05.2014 року, як доказ
сплати 4815,41 грн. основного боргу.

Оскільки на момент розгляду справи,
заборгованість по сплаті орендної
плати відповідача перед позивачем
відсутня, провадження по справі в цій
частині підлягає припиненню.

З огляду на зазначене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 37,21 грн. 3%
річних та 161,22 грн. пені є доведеними,
обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають
задоволенню з покладенням на
відповідача витрат по сплаті судового
збору.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Еко-Дар" (34742,
Рівненська обл., Корецький район, с.
Довниця, вул. Колгоспна, буд. 21, ) на користь Малого
приватного підприємства-фірми
"Промсервіс" (33027, м. Рівне, вул. Київська,
98, ) 37,21 грн. 3% річних, 161,22
грн. пені та 1827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору.

3. Припинити провадження по справі в
частині стягнення 4815,41грн. основного
боргу.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.06.2014 року.

Суддя
Качур А.М.