номер провадження справи 17/20/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

19.05.2014
Справа № 908/677/14

за позовною заявою: товариства з
обмеженою відповідальністю
міжгалузеве територіально-виробниче
об'єднання "Комплекс", 79040, м. Львів, вул.
Городецька, 357

до відповідача: приватної фірми "МИР",
71116, Запорізька область, м. Бердянськ,
вул. Черняховського, 3а

про стягнення 121 861,04 грн.

суддя
Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Курейкін М.С., паспорт
від 13.03.97 серія НОМЕР_1

СУТЬ СПОРУ:

04.03.14 до господарського суду
Запорізької області звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю міжгалузеве
територіально-виробниче об'єднання
"Комплекс" (далі ТОВ МТВО "Комплекс") з
позовною заявою про стягнення з
приватної фірми "МИР" (ПФ "МИР") за
договорами купівлі-продажу від 07.08.12 №
07/08-12 та від 29.10.12 № 29/10-12
заборгованості в сумі 121 861,04 грн., з
якої: 109972,47 грн. основний борг, 7
128,13 грн. пені, 1 099,72 грн. індексу
інфляції та 3 660,72 грн. - 3 % річних.

04.03.14 автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
розподіл справ між суддями та
визначено позов ТОВ МТВО "Комплекс" до
розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 04.03.14 судом порушено
провадження у справі № 908/677/14, якій
присвоєно № провадження 17/20/14. У сторін
витребувані документи, які необхідні
для всебічного та об'єктивного
розгляду і вирішення справи по суті,
судове засідання призначено на 02.04.14.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
уповноважених представників сторін
ухвалою від 02.04.14 судом відкладено
розгляд справи на 28.04.14.

Ухвалою від 28.04.14 судом продовжено
строк розгляду справи до 20.05.14, розгляд
справи відкладено на 19.05.14.

За заявою представника відповідача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 19.05.14, на підставі ст.
ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Судом повідомлено
представника відповідача про дату
складення повного рішення.

Позивач обґрунтував свої вимоги ст.ст.
610, 611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, у
позовній заяві вказав наступне. 07.08.12 та
29.10.12 між сторонами у справі укладено
договори купівлі-продажу, на виконання
умов яких позивач поставив відповідачу
товар на загальну суму 1 103 972,47 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, копії яких містяться в
матеріалах справи. Однак, зобов'язання
щодо оплати поставленого товару в
строк, визначений у договорі,
відповідач виконав частково, у зв'язку
з чим, станом на час розгляду справи в
суді, сума основного боргу відповідача
перед позивачем складає 109
972,47 грн. За порушення строків виконання
основного зобов'язання відповідачу
нараховано 7 128,13 грн. пені, 1 099,72 грн.
індексу інфляції та 3 660,72 грн. - 3 %
річних. З огляду на викладене, позивач
просить суд позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
визнав заявлену позивачем суму
основного боргу в розмірі 109 972,47 грн.
При цьому, відповідач в ході розгляду
цієї справи вказував про часткову
оплату останнім суми основного боргу в
розмірі 32 000 грн. після порушення
провадження у цій справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.12 між товариством з обмеженою
відповідальністю міжгалузеве
територіально-виробниче об'єднання
"Комплекс" (Продавець) та приватною
фірмою "МИР" (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу № 07/08-12, за умовами
якого (п. 1.1. договору) Продавець
зобов'язався передати належні йому
матеріали (товар) згідно Специфікації
№ 1 до цього договору у власність
Покупця, а Покупець зобов'язався
прийняти матеріали та оплатити за них
на умовах договору.

Розділом 2 вказаного договору
сторони передбачали, що Продавець:
передає (відпускає) матеріали (товар)
Покупцю після підписання договору
потягом 50 днів; забезпечує Покупця
наступними документами на товар:
рахунок-фактура, накладна на відпуск,
податкова накладну; може поставляти
товар партіями; відвантаження:
самовивозом зі складу Продавця (п. 2.1.).
Перехід права власності здійснюється в
момент передачі матеріалів (товару), що
оформлюється видатковою накладною (п.
2.2.).

Згідно д п. 3.1. договору, ціна та
вартість матеріалів (товару) згідно
Специфікації № 1 до даного договору.

Договір вступає в дію з моменту
його підписання сторонами та діє до
31.12.12 (п. 6.1. договору).

Також, 29.10.12 між товариством з
обмеженою відповідальністю
міжгалузеве територіально-виробниче
об'єднання "Комплекс" (Продавець) та
приватною фірмою "МИР" (Покупець)
укладено договір купівлі-продажу №
29/10-12, за умовами якого (п. 1.1. договору)
Продавець зобов'язався передати
належні йому матеріали (товар) згідно
Специфікації № 1 до цього договору у
власність Покупця, а Покупець
зобов'язався прийняти матеріали та
оплатити за них на умовах договору.

Згідно з розділом 2 вказаного договору,
Продавець: передає (відпускає)
матеріали (товар) Покупцю після
підписання договору потягом 90 днів;
забезпечує Покупця наступними
документами на товар: рахунок-фактура,
накладна на відпуск, податкова
накладну; може поставляти товар
партіями; відвантаження: самовивозом
зі складу Продавця (п. 2.1.). Перехід права
власності здійснюється в момент
передачі матеріалів (товару), що
оформлюється видатковою накладною (п.
2.2.). А відповідно до п. 3.1., ціна та
вартість матеріалів (товару) згідно
Специфікації № 1 до цього договору.
Покупець здійснює оплату шляхом
безрахункового перерахування грошових
коштів на рахунок Продавця протягом
10-днів з моменту отримання кожної
партії товару.

Договір вступає в дію з моменту
його підписання сторонами та діє до
31.12.12 або ж до повного виконання
зобов'язань за цим договором (п. 6.1.
договору).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України (ГК України),
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України (ЦК України) з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Господарський кодекс України,
частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено,
що суб'єкти господарювання та ін.
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору (ч. 1). ... Одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи №
908/677/14, на виконання умов спірних
договорів купівлі-продажу від 07.08.12 №
07/08-12 та від 29.10.12 № 29/10-12 ТОВ МТВО
"Комплекс" передало відповідачу товар
на загальну суму 1 103 972,47 грн.

Факт здійснення поставки товару
відповідачу на вказану суму
підтверджується належним чином
засвідченими копіями видаткових
накладних, а саме: від 21.08.12 № 180 на суму
45 227,87 грн., від 15.11.12 № 284 на суму 214 485,20
грн. та від 24.12.12 № 324 на суму 844 259,40 грн.,
які містяться в матеріалах цієї справи.

За змістом п. 3.3. договору від 07.08.12, для
отримання товару Покупець перераховує
Продавцю аванс (предоплату) в сумі 20 000
грн. протягом 5 днів після підписання
договору. Решта суми перераховується
Продавцю протягом 30-ти з моменту
отримання кожної партії товару.

За умовами п. 3.2. договору від 29.10.12,
Покупець здійснює оплату шляхом
безрахункового перерахування грошових
коштів на рахунок Продавця протягом
10-днів з моменту отримання кожної
партії товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач взятих на себе договірних
зобов'язань належним чином не виконав,
оплату за прийнятий товар здійснив
частково, внаслідок чого, станом на час
звернення з позовом до суду, сума
основного боргу за вказаними вище
договорами становила 109 972,47 грн.

Отже, відповідач порушив умови
договору.

Факт наявності основного боргу в
розмірі 109 972,47 грн. підтверджується
матеріалами цієї господарської справи
й визнаний відповідачем повністю.

В ході розгляду цієї справи
відповідачем до матеріалів справи
додані докази часткової оплати
заборгованості за спірними договорами
в сумі 32 000 грн. після порушення
провадження у цій справі, а саме:
платіжне доручення від 07.04.14 № 131 про
часткову оплату за накладною від 15.11.12
№ 284 в сумі 5000 грн.; платіжне доручення
від 23.04.14 № 157 про часткову сплату
заборгованості за договором № 07/08-12 в
сумі 5000 грн.; квитанцію від 14.05.14 № 3131515
про сплату 22 000 грн. за договором №
29/10-12.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Оскільки сума основного боргу в
розмірі 32 000 грн. сплачена відповідачем
після порушення провадження у справі №
908/677/14, суд дійшов висновку щодо
припинення провадження у справі в цій
частині на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, внаслідок відсутності
предмету спору.

Доказів сплати решти суми боргу в сумі
77 972,47 грн. за поставлений позивачем
товар матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач в ході розгляду
цієї справи не надав суду доказів
сплати ним суми основного боргу, або
доказів правомірності своїх дій щодо
такої не сплати, суд вважає, що позовна
вимога ПФ "МИР" про стягнення з
відповідача 77 972,47 грн. основного боргу
за договорами купівлі-продажу від 07.08.12
№ 07/08-12 та від 29.10.12 № 29/10-12 доведена,
обґрунтована, підтверджена доданими
документами та підлягає задоволенню
судом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з
наслідків порушення зобов'язання є
оплата неустойки (штрафу, пені) -
визначеної законом чи договором
грошової суми, що боржник зобов'язаний
сплатити кредитору у випадку
невиконання чи неналежного виконання
зобов'язання, зокрема, у випадку
прострочення виконання.

Пунктом 5.2. договору від 29.10.12 визначено,
що у випадку невиконання умов п. 3.2.
договору, Покупець сплачує
Постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
нараховується пеня від суми
несвоєчасної оплати за кожен день
просрочки (…). Нарахування пені не
припиняється по закінченню шести
місяців з дня, коли зобов'язання
повинно бути виконано.

Позивачем надано розрахунок штрафної
санкції (пені) в розмірі 7 128,13 грн. за
період з 13.08.13 по 12.02.14.

Вбачається, що вказану вище суму пені
позивач нараховує на суму основного
боргу в розмірі 109 972,47 грн., яка виникла
за договорами купівлі-продажу:

- від 07.08.12 № 07/08-12 та

- від 29.10.12 № 29/10-12.

Разом з тим, як встановлено судом,
договір купівлі-продажу від 07.08.12 №
07/08-12 не містить умов щодо порядку та
розміру нарахування пені у випадку
порушення зобов'язань за цим договором
Покупцем, а містить лише умову про
відповідальність сторін за порушення
своїх зобов'язань. У зв'язку з чим, суд
визнає безпідставним нарахування
позивачем пені за договором
купівлі-продажу від 07.08.12 № 07/08-12.

Крім того, ухвалою від 28.04.14 суд
зобов'язав позивача надати суду
обґрунтований розрахунок суми
позовних вимог окремо за заявленими
вимогами по договору від 07.08.12 № 07/08-12
та вимогами по договору від 29.10.12 №
29/10-12, в якому зазначити суми основної
заборгованості за вказаними
договорами із зазначенням числа,
місяця та року, коли саме відповідачем
здійснювалась оплата суми
заборгованості, а також конкретного
періоду нарахування 3 % річних, пені,
інфляційних витрат за кожним із
спірних договорів, із якого б вбачались
дати часткової оплати відповідачем
суми основного боргу, суми такої оплати
та, на яку конкретну суму
заборгованості здійснюється
нарахування позивачем 3% річних, пені,
інфляційних витрат.

Разом з тим, матеріали цієї справи
свідчать, що позивач в судові засідання
для надання відповідних пояснень
жодного разу не з'явився, вимог ухвали
суду від 28.04.14 не виконав, а саме: не
надав суду обґрунтований розрахунок
пені в т.ч. за договором від 29.10.12 № 29/10-12,
із якого б вбачалось суму основного
боргу за цим договором, на яку
нараховується пеня, періоду
нарахування, з урахуванням здійснених
відповідачем часткових оплат суми
основного боргу за цим договором.

Отже, не виконання позивачем вимог суду
в зазначеній частині позбавляє суд
можливості перевірити правомірність
нарахування позивачем пені за
договором від 29.10.12 № 29/10-12, у т.ч.
відповідно до норм Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

З огляду на викладене, судом, через не
доведеність, відмовляється у
задоволені позовних вимог про
стягнення пені в сумі 7 128,13 грн. за
період з 13.08.13 по 12.02.14.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь період прострочення, а
також 3 % річних з простроченої суми,
якщо законом або договором не
встановлено інший розмір відсотків.

Факт прострочення основного
зобов'язання матеріалами справи №
908/677/14 доведено.

Позивачем заявлено до стягнення 3 %
річних в сумі 3 660,72 грн. за період з 03.01.13
по 12.02.14 та індекс інфляції в сумі 1 099,72
грн. за період з січня 2013 року по
грудень 2013 року.

Перевіривши розрахунок суми 3 % річних в
сумі 3 660,72 грн. суд знаходить його
вірним, а отже вимоги в цій частині
задовольняться судом повністю.

Разом з тим, за розрахунком суду за
заявлений позивачем період розмір
індексу інфляції складає 545,65 грн. А
тому, вимоги про стягнення індексу
інфляції задовольняються судом
частково в розмірі 545,65 грн.

В іншій частині вимоги про стягнення
індексу інфляції відхиляються через
необґрунтованість.

Відповідно до ст. 49 ГПК
України, судовий збір у розмірі 2 283,58
грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 42, 43, 45, 22, 33, 34, 44, 49, 69, п. 1-1 ч. 1
ст. 80, ст.ст. 82, 821, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватної фірми "МИР" (71116,
Запорізька область, м. Бердянськ,
вул. Черняховського, 3а, , р/р 3204 в ПАТ «ПУМБ»
м. Донецьк, МФО 3516629) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю міжгалузеве
територіально-виробниче об'єднання
"Комплекс" (79040, м. Львів,
вул. Городецька, 357, , р/р
4 в ПАТ «Мегабанк», МФО
351629) - 77 972 (сімдесят сім тисяч дев'ятсот
сімдесят дві) грн. 47 коп. основного
боргу, 3 660 (три тисячі шістсот
шістдесят) грн. 72 коп. 3% річних, 545
(п'ятсот сорок п'ять) грн. 65 коп. індексу
інфляції та 2 283 (дві тисячі двісті
вісімдесят три) грн. 58 коп. судового
збору. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В частині стягнення 32 000 (тридцять дві
тисячі) грн. 00 коп. основного боргу
провадження у справі припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 23.05.14.

Суддя
В.Л. Корсун