РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 2/48

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Бригинець Л.М.

суддів
Огороднік К.М.

суддів
Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Камаз-Транс-Сервіс"
на рішення господарського суду
Рівненської області від 06.05.2010р. у
справі № 2/48 (суддя Савченко Г.І. )

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Камаз-Транс-Сервіс"

до Przedsiebiorstwo Handlowo Uslugowe "Alpol" Piotr Demianiuk

про відшкодування заборгованості в
сумі 32 864,24 євро

за участю представників:

позивача - Яковлев Ю.В. (довіреність
№1від 29.06.2012р.)

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 06.05.2010р.
задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Камаз-Транс-Сервіс" та присуджено до
стягнення з відповідача Przedsiebiorstwo handlowo
uskugowe "Alpol" Piotr Demianiuk UI.Grochowska 127/9, 04-148 Warszawa
(Польща) на користь позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
госпрозрахункова фірма
"КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС" вул. Київська, 64-А,
м. Рівне, 33027 Україна - 22850
євро основного боргу, та 2224 євро пені,
251,14 євро витрат по державному миту,
180грн.30коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погодившись з мотивувальною
частиною рішення, позивач оскаржив
його в апеляційному порядку в жовтні
2013р. та просить частково скасувати
рішення господарського суду
Рівненської області від 06.05.2010р. та
прийняти нове рішення, в якому
зазначити в мотивувальній частині
необхідні терміни розгляду справи.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги,
скаржник зазначає, що неналежне
повідомлення судом першої інстанції
відповідача про час та місце розгляду
справи призвело до порушення
процесуальних прав відповідача і як
наслідок до неможливості виконання
судового рішення на користь позивача.

Законом України від 19.10.2000 № 2052-ІІІ "Про
приєднання України до Конвенції про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах" була
імплементована в національне
законодавство Конвенція про вручення
за кордоном судових та позасудових
документів у цивільних або комерційних
справах від 15.11.1965 р., яка
застосовується у справах за участю
нерезидентів для передачі судових та
позасудових документів для вручення за
кордоном господарськими судами.

Згідно статті 1 Конвенції про вручення
за кордоном судових та позасудових
документів у цивільних або комерційних
справах встановлено, що Конвенцією
визначено, що судове рішення не може
бути винесено, поки не буде
встановлено, що судовий документ було
вручено або доставлено особисто
відповідачеві і це було здійснено в
належний строк, достатній для
здійснення захисту.

Відповідно до частини 2 статті 15
Конвенції кожна Договірна Держава може
заявити, що суддя незалежно від
положень частини першої цієї статті
може постановити рішення, навіть якщо
не надійшло жодного підтвердження про
вручення або безпосередню доставку, у
разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із
способів, передбачених цією
Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув
термін, який суддя визначив як
достатній для даної справи і який
становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого
підтвердження, незважаючи на всі
розумні зусилля для отримання його
через компетентні органи запитуваної
Держави.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.10.2013р.
відновлено строк на апеляційне
оскарження та призначено апеляційну
скаргу до розгляду в судовому
засіданні на 14.05.2014р.

Оформлено прохання про вручення за
кордоном судових або позасудових
документів відповідно до Гаазької
Конвенції про вручення за кордоном
судових та позасудових документів у
цивільних або комерційних справах від
15.11.1965 року.

Зобов"язано позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Камаз-Транс-Сервіс", як зацікавлену
сторону, здійснити переклад даної
ухвали, позовної заяви та апеляційної
скарги польською мовою з урахуванням
вимог Інструкції про порядок виконання
міжнародних договорів з питань надання
правової допомоги в цивільних справах
щодо вручення документів, отримання
доказів та визнання і виконання
судових рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України,
Державної судової адміністрації
України від 27.06.2008 р. № 1092/5/54,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 02.07.2008 р. за № 573/15264, для
подальшого його направлення
Міністерством юстиції України
Центральному органу Республіки Польща
з метою вручення Przedsiebiorstwo handlowo uskugowe
"Alpol" Piotr Demianiuk.

Позивачем були виконані вимоги ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.10.2013р. та
здійснено переклад даної ухвали,
позовної заяви та апеляційної скарги
польською мовою з урахуванням вимог
Інструкції про порядок виконання
міжнародних договорів з питань надання
правової допомоги в цивільних справах
щодо вручення документів, отримання
доказів та визнання і виконання
судових рішень.

Апеляційним господарським судом
направлялось компетентному органу
Республіки Польща прохання про
вручення Przedsiebiorstwo handlowo uskugowe "Alpol" Piotr
Demianiuk ухвали Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.10.2010р.
позовної заяви та апеляційної скарги
польською мовою відповідно до
Конвенції про вручення за кордоном
судових та позасудових документів у
цивільних або комерційних справах від
15.11.1965 р.

В матеріалах справи містяться докази
отримання Уповноваженим органом
Республіки Польща прохання про
вручення Przedsiebiorstwo handlowo uskugowe "Alpol" Piotr
Demianiuk.

Апеляційним господарським судом
встановлено, що з дати направлення
ухвали від 18.10.2013р. сплинув термін
шість місяців. Підтвердження отримання
її відповідачем через компетентні
органи запитуваної Держави судом не
отримано.

Відповідачем не було подано відзив на
позовну заяву і не забезпечено участь
свого представника в судовому
засіданні.

Враховуючи, що апеляційним
господарським судом дотримано умов,
визначених у пунктах a), b), c) частини 2
статті 15 Конвенції, згідно якої суддя
незалежно від положень частини першої
цієї статті може постановити рішення,
навіть якщо не надійшло жодного
підтвердження про вручення або
безпосередню доставку, та виходячи з
того, що явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалась та додаткові докази судом
не витребовувались, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги без участі
представника відповідача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Згідно статті 101 Господарського
процесуального кодексу України ( далі -
ГПК України) апеляційний господарський
суд не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до п. 2. ст. 104 ГПК України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, зокрема, якщо:
справу розглянуто господарським судом
за відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції
відповідач, який є іноземним суб'єктом
господарювання, не повідомлявся про
час і місце розгляду справи в порядку
визначеному Конвенцією про вручення
за кордоном судових та позасудових
документів у цивільних або комерційних
справах, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування оскаржуваного рішення
відповідно до п. 2. ст. 104 ГПК України
повністю.

Згідно пункту 2 статті 103 ГПК, колегія
суддів апеляційного господарського
суду приймає нове рішення у справі про
задоволення позову, при цьому суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 124 Господарського
процесуального кодексу України
підсудність справ за участю іноземних
суб'єктів господарювання визначається
цим Кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 76 Закону
України "Про міжнародне приватне право"
суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України.

Відповідно до ст. 33 Договору між
Україною і Республікою Польща про
правову допомогу та правові відносини
у цивільних і кримінальних справах:

Зобов'язання, що виникають з договірних
відносин, визначаються законодавством
тієї Договірної Сторони, на території
якої була укладена угода, хіба що
учасники договірних відносин
підпорядкують ці відносини вибраному
ними законодавству.

У справах, зазначених в пункті 1,
компетентним є суд тієї Договірної
Сторони, на території якої має місце
проживання або юридичну адресу
відповідач. Компетентним є також суд
тієї Договірної Сторони, на території
якої має місце проживання або юридичну
адресу позивач, якщо на цій території
знаходиться предмет спору або майно
відповідача. Компетенція, про яку йде
мова в пункті 2, може бути змінена за
згодою учасників договірних відносин.

Сторони 04.09.2009 року до розділу 8.1. цього
Договору внесли зміни, яким визначили
що всі спори по даному договору будуть
вирішуватись в Господарському суді
Рівненської області.

Таким чином дана справа підсудна
господарському суду Рівненської
області.

Згідно з п. 1 Договору між Україною і
Республікою Польща про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних і кримінальних справах даний
спір вирішується за законодавством
України, оскільки договір від 04.09.2009р.
та угода про внесення змін укладені в м.
Рівне, Україна та п. 8.1 Договору сторони
додатково передбачили, що правом яке
регулює цей договір є матеріальне
право України.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.09.2009 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Камаз-Транс-Сервіс"
(позивач) та Przedsiebiorstwo handlowo uskugowe "Alpol" Piotr
Demianiuk (відповідач) уклали договір на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в міжнародному сполученні.

Відповідно до умов цього договору
позивач по заявках відповідача повинен
виконувати перевезення вантажів, а
відповідач в свою чергу повинен
оплачувати за ці перевезення (п. 2.3., 2.5.
3.2. 5.1., 5.4. Договору).

Відповідач порушив умови договору в
частині оплати за перевезення, що стало
підставою звернення позивача до
господарського суду для захисту своїх
прав.

Згідно заявок відповідача позивачем в
повному обсязі були виконані
перевезення вантажів
автотранспортними засобами, що
підтверджується міжнародними
товарно-транспортними накладними (СМR).

Крім того транспортні засоби позивача
під час завантаження, проходження
митних процедур, під час розвантаження
були затримані на цих операціях.
Відповідно до п. 3.3 договору та п. 3
заявок відповідач повинен забезпечити
завантаження/розвантаження і
оформлення митних документів протягом
48 годин після прибуття автомобіля для
проходження цих процедур. Час
перебування автомобіля під
завантаженням/розвантаженням та
проходженні митних процедур понад 48
годин після прибуття для проходження
цих процедур вважається простоєм і
відповідач повинен сплачувати штрафні
санкції відповідно до п. 6.1 договору.

Строк оплати за перевезення та
штрафних санкцій становить 30 днів
після отримання оригіналів документів
договірну суму (п. 5.1 договору розділ
"Termin platnosci" заявок).

Для здійснення оплати за перевезення
вантажів Відповідачу 02.10.2009р. було
надіслано рахунки № 61228 від 18.09.2009р., №
61638 від 23.09.2009р. та міжнародні
товарно-транспортні накладні з
відміткою вантажоотримувача про
одержання вантажу. Ці документи
отримані Відповідачем 08.10.2009 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням № RА 330359974 UА.

Відповідач частково оплатив рахунок №
61228 від 18.09.2009р. Рахунок № 61638 залишився
не оплаченим.

Відповідачу 13.10.2009р. було надіслано
рахунки №61801 від 23.09.2009р., №61802 від
24.09.2009р., №61803 від 22.09.2009р., №61804 від
23.09.2009р., №61805 від 22.09.2009р., №61806 від
25.09.2009р., №61807 від 24.09.2009р., №61808 від
24.09.2009р., №61809 від 30.09.2009р., міжнародні
товарно-транспортні накладні з
відміткою вантажоотримувача про
одержання вантажу та карти простою.
Вказані документи отримані
Відповідачем 16.10.2009 року, що
підтверджується інформацією з
офіційного сайту FedEх., однак надіслані
позивачем рахунки відповідач не
оплатив.

Загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем за
надані послуги з перевезення у сумі
22890 євро підтверджена матеріалами
справи та підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до ст. ст. 526, 909, 920
Цивільного кодексу України, ст.ст. 311, 193
Господарського кодексу України
зобов`язання повинно виконуватись
належним чином, зокрема, щодо плати по
договору перевезення вантажу.

Відповідно до п.6.2 Договору відповідач
зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,4%
від простроченої суми за кожний день
прострочки.

Сума пені згідно уточненого розрахунку
позивача становить 2224 євро за період з
08.11.2009 року по 15.11.2010 року та за період з
16.11.2009 року по 06.05.2010 року.

Розрахунок пені відповідає Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов`язань" та п.6 ч.1 ст.232 ГК України.

У зв"язку із задоволенням позову судові
витрати покладаються на відповідача
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
порушення норм процесуального права,
зазначені у пунктах 1 - 7 частини третьої
статті 104 ГПК України, є в будь-якому
випадку підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду,
у тому числі й тоді, коли суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. У такому випадку апеляційний
суд скасовує рішення місцевого
господарського суду повністю і згідно
з пунктом 2 статті 103 ГПК приймає нове
рішення.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 49, 99,101,103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Камаз-Транс-Сервіс" задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 06.05.2010р. у
справі № 2/48 скасувати. Прийняти нове
рішення: "Позов задовольнити.

Стягнути з відповідача Przedsiebiorstwo handlowo
uskugowe "Alpol" Piotr Demianiuk UI.Grochowska 127/9, 04-148 Warszawa
(Польща) на користь позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
госпрозрахункова фірма
"Камаз-Транс-Сервіс" вул.Київська, 64-А, м.
Рівне, 33027 Україна - 22890 євро
основного боргу, та 2224 євро пені, 251,14
євро витрат по державному миту, 180 грн. 30
коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу".

3. Видачу наказу доручити
господарському суду Рівненської
області.

4. Матеріали справи №2/48 повернути
господарському суду Рівненської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Демидюк О.О.