ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

22 травня 2014 року
Справа № 913/667/14

Провадження №2/913/667/14

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агенство безпеки
"Тайфун", м. Луганськ

до Хімічного казенного об'єднання ім.
Г.І.Петровського , м. Петровське
Луганської області

про стягнення 247 149 грн. 44 коп.

Суддя Седляр О.О.,

Секретар судового засідання Чех Т.М.

у засіданні брали участь:

від позивача: Сидоренков В.К., дов. № 1
від 08.01.2013;

від відповідача: Озерська К.О., дов. № 19
від 03.04.2014,

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про стягнення з відповідача
суму основного боргу у розмірі 582 371 грн.
00 коп., пеню у розмірі 152 487 грн. 41 коп. та
штраф у розмірі 142 680 грн. 61 коп. за
договором про надання послуг від 02.03.2011
№ 213/2.3.-11.

Заявою від 09.04.2014 № 159 позивач зменшив
розмір позовних вимог відповідно до
яких просить стягнути з відповідача
суму основного боргу у розмірі 582 371 грн.
00 коп., пеню у розмірі 106 768 грн. 22 коп. та
штраф у розмірі 142 680 грн. 61 коп.

Таким чином позовними вимогами за
даною справою є: стягнення з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 582 371 грн. 00 коп., пеню у розмірі
106 768 грн. 22 коп. та штраф у розмірі 142 680
грн. 61 коп. за договором про надання
послуг від 02.03.2011 № 213/2.3.-11.

Відповідач відзивом на позовну заяву
та доповненнями до нього від 09.04.2014 №
908/юр, від 23.04.2014 № 1009/юр, від 13.05.2014 №
1259/юр позовні вимоги відхилив
частково у частині стягнення пені та
штрафу, у зв'язку з пропуском позивачем
строку позовної давності. У частині
стягнення заборгованості він не
заперечує.

Розглянувши матеріали справи, надані
докази, заслухавши представників
сторін, суд встановив такі фактичні
обставини.

На підставі умов укладеного між
Хімічним казенним об'єднанням ім.
Г.І.Петровського та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Тайфун»
договору про надання послуг від 02.03.2011
№ 213/2.3.-11 та додаткових угод до нього (
далі - договір), останній здійснив
послуги, передбачені умовами цього
договору, що підтверджено складеними
та підписаними сторонами актами
здачі-прийняття робіт за період з
серпня 2011 по січень 2012 (включно) ( а.с.
28-33).

Відповідно до умов пункту 3.2 вказаного
договору оплата послуг здійснюється
щомісячно на підставі акту виконаних
робіт протягом 5-ти банківських днів,
який підписується до 1 числа наступного
місяця (а.с. 36).

Дані послуги відповідачем у повному
обсязі сплачені не були,
заборгованість за період з серпня 2011 по
січень 2012 (включно) склала 582 372 грн. 00
коп.

Позивач вимогою від 12.03.2012 № 160
звернувся до відповідача з проханням у
погасити заборгованість, яку останній
визнав на просив надати відстрочення
на 3-місяці.

В обумовлений строк відповідач
заборгованість не сплатив, у зв'язку з
чим позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Крім того, позивачем у зв'язку з
несвоєчасним виконання відповідачем
грошових зобов'язань та у
відповідності до вимог 4.3.1 договору
нараховано та заявлено до стягнення з
останнього пеню за період з 08.09.2011 по
08.08.2012 у сумі 106 768 грн. 22 коп. та штраф у
сумі 142 680 грн. 61 коп.

Відповідач проти позову заперечує
частково у частині нарахованої та
заявленої до стягнення пені та штрафу.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності,
суд вважає позовні вимоги позивача
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню частково виходячи з
наступного.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Факт наявності заборгованості
відповідача за укладеним з позивачем
договором підтверджений матеріалами
справи, її фактичними обставинами та
відповідачем визнаний.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства.
Вказана норма за своїм змістом
кореспондується з приписами п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

З урахуванням викладеного позивач
обґрунтовано звернувся до суду з
вимогою про стягнення з відповідача 582
372 грн. 00 коп. заборгованості за
договором, тому у цієї частині позовних
вимог позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені та штрафу слід
зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідності до умов п.4.3.1 договору
позивачем заявлено вимоги щодо
стягнення пені за період з 08.09.2011 по
08.08.2012 у сумі 106 768 грн. 22 коп. та штрафу у
сумі 142 680 грн. 61 коп. (відповідно до
наданого ним розрахунку).

Однак, заслуговують на увагу
твердження відповідача щодо пропуску
позивачем строку позовної давності
відносно заявлених позивачем вимог по
пені та штрафу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
порушеного цивільного права та
інтересу.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу
України для стягнення неустойки
застосовується позовна давність в один
рік. Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст. 261 Цивільного
кодексу України).

Згідно пункту 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

З матеріалів справи та розрахунку
позивача вбачається, що відповідно до
останнього акту виконаних робіт від
31.01.2012, та з урахуванням вимог п. 3.2
договору прострочення почалось з
06.02.2012, у той час, як позов позивачем був
поданий лише 06.03.2014, тобто у строк більш
ніж рік, а тому у задоволенні позовних
вимог у частині стягнення пені слід
відмовити. Також слід відмовити і у
стягненні суми штрафу, оскільки й по
ньому позивач пропустив річний строк
позовної давності.

Щодо посилання позивача на переривання
строку позовної давності, суд зазначає
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач отримав претензію позивача
від 06.02.2012 № 64 на суму заборгованості 582
372 грн., яку визнав у повному обсязі.

Листом від 27.02.2012 № 613/юр відповідач
також визнав існування заборгованості
у сумі 582 372 грн. та просив відстрочити
її сплату.

Пунктом 1 ст. 264 Цивільного кодексу
України зазначено, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.

А тому листи-визнання відповідача
дійсно перервали перебіг строку
позовної давності для заявленої суми
боргу. Однак, на момент звернення
позивача з даним позовом до суду строк
позовної давності щодо заявленої суми
основаного боргу, не сплив.

Пунктом 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
29.05.2013 року передбачено, що визнання
боржником основного боргу, в тому числі
і його сплата, саме по собі не є доказом
визнання ним також і додаткових вимог
кредитора (зокрема, неустойки,
процентів за користування коштами), а
так само й вимог щодо відшкодування
збитків і, відтак, не може вважатися
перериванням перебігу позовної
давності за зазначеними вимогами.

А тому посилання позивача на
переривання позовної давності вимогам
- пені та штрафу судом не приймаються до
уваги та спростовуються
вищезазначеним.

Клопотання позивача про визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності суд відхиляє,
оскільки не вважає, що надані ним
докази з об'єктивних, незалежних від
нього підстав унеможливлювали або
істотно утруднювали своєчасне подання
позову.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково з
віднесенням судових витрат на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог на підставі приписів ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України.

У судовому засіданні відповідно до
умов ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82 , 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р
і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Хімічного
казенного об'єднання ім.
Г.І.Петровського, 94540, Луганська
область, м. Красний Луч, м. Петровське,
вул. Леніна, буд.1, ідент. код 14312683 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенство безпеки
"Тайфун", 91055, м. Луганськ, вул. Почтовая,
1ч, ідент. код 31441877 заборгованість у
сумі 582 372 грн. 00 коп. та витрати по
сплаті судового збору у сумі 11647 грн. 43
коп., видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

3. У решті у задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Дата підписання - 27.05.2014.

Суддя
О.О. Седляр