КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р. Справа№ 5011-54/4808-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання -
Дмитрина Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ Побуту"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 04.03.2014р.

у справі №5011-54/4808-2012 (суддя - Шкурдова
Л.М.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій"

про заміну сторони виконавчого
провадження

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Екостандарт"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ Побуту"

про стягнення 276 206, 77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.07.2012 у справі № 5011-54/4808-2012
позов Публічного акціонерного
товариства "Екостандарт" задоволено
повністю та присуджено до стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ побуту" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Екостандарт" 251 662 грн. 60 коп.
заборгованості за спожиту теплову
енергію, 10 647 грн. 87 коп. інфляційних
втрат, 5 123 грн. 50 коп. 3% річних, 8 772 грн. 54
коп. пені, 5 524 грн. 14 коп. витрат по
сплаті судового збору.

На виконання зазначеного рішення
Господарським судом міста Києва 23.07.2012
видано наказ № 5011-54/4808-2012 про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ побуту"
зазначених сум.

До Господарського суду міста Києва
надійшла заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" про заміну сторони
виконавчого провадження, в якій
заявник просить суд здійснити заміну
сторони виконавчого провадження №
33984338, відкритого Відділом державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м.
Києві, а саме стягувача - Публічне
акціонерне товариство "Екостандарт"
його процесуальним правонаступником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій".

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.03.2014 року № 5011-54/4808-2012 заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" про заміну сторони
(стягувача) у виконавчому провадженні
задоволено. Замінено сторону
(стягувача) виконавчого провадження ВП
№ 33984338, відкритого відділом державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м.Києві
за наказом господарського суду м.Києва
у справі № 5011-54/4808-2012.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду м. Києва суду від
04.03.2014 р., Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ Побуту»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Господарського суду м. Києва від
04.03.2014 року у справі № 5011-54/4808-2012.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
ухвала Господарського суду м. Києва
прийнята з порушенням норм
процесуального права.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду
Хрипуна О.О. № 5011-54/4808-2012 від 10.04.2014 року
враховуючи те, що відповідно до
автоматичного розподілу справ між
суддями апеляційну скаргу по справі №
5011-54/4808-2012 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Тищенко О.В.,
керуючись ст. ст. 4 6 , 69 Господарського
процесуального кодексу України, п. 3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
р. № 30, згідно п. 2.1 рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р.,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги по справі № 5011-54/4808-2012 колегію
суддів у складі: головуючий суддя -
Тищенко О.В., судді Іоннікова І.А., Чорна
Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 року,
апелянту було відновлено строк для
подачі апеляційної скарги, порушено
провадження для розгляду у наступному
складі суддів: головуючий суддя -
Тищенко О.В., судді -Іоннікова І.А., Чорна
Л.В. та призначено розгляд скарги на
23.04.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримав,
просив апеляційну скаргу задовольнити,
ухвалу Господарського суду м. Києва від
04.03.2014 року у справі № 5011-54/4808-2012
скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти доводів
викладених в апеляційній скарзі просив
суд відмовити апелянту в її
задоволення та залишити без змін
оскаржуване рішення.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
та додатково поданими доказами
повторно розглядає справу.

Відповідно до ч.5 ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Дослідивши доводи апеляційних скарг,
наявні матеріали справи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом м. Києва при
прийнятті оскарженої ухвали норм
процесуального права, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
ухвала Господарського суду м. Києва від
04.03.2014 року у справі № 5011-54/4808-2012
прийнята з вірним застосуванням норм
процесуального права, є обґрунтованою
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Виконання
судового рішення - завершальна та
невід'ємна стадія судового процесу.
Заміна сторони на цій стадії може
відбуватись як на підставі та у
порядку, визначеному нормами
Господарського процесуального кодексу
України, так і приписами Закону України
"Про виконавче провадження".

В ст. 25 ГПК України закріплено, що у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу. Усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво в
розумінні ст. 25 ГПК України
допускається на будь-якій стадії
судового процесу, включаючи стадію
виконання судового рішення.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 8 Закону
України "Про виконавче провадження"
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник. Стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом. У разі вибуття однієї із
сторін державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Після заміни вибулої сторони
виконавчого провадження її
правонаступником державний виконавець
продовжує виконання виконавчого
провадження в порядку, встановленому
Законом.

Підставою правонаступництва у
виконавчому провадженні є
правонаступництво у матеріальному
праві з переходом матеріальних прав та
обов'язків від однієї особи до іншої.

Таким чином, за змістом ст. 512 ЦК України
та ст. 8 Закону України "Про виконавче
провадження" у разі вибуття кредитора в
зобов'язанні він замінюється
правонаступником. У зв'язку з такою
заміною кредитора відбувається
вибуття цієї особи з виконавчого
провадження, у зв'язку із чим
припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини п'ятої ст. 8
Закону України "Про виконавче
провадження".

Як вбачається з матеріалів справи
28.09.2012 між Публічним акціонерним
товариством "Екостандарт" і Публічним
акціонерним товариством "Фортуна-банк",
та 04.10.2012 між Публічним акціонерним
товариством "Фортуна-банк" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Центр
інфотехнологій" укладені договори
факторингу № 28/09/12 та № 04/10/12
відповідно.

У відповідності до ст. 1077 Цивільного
кодексу України, яка надає поняття
договору факторингу, за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника).

За ст. 1078 Цивільного кодексу України
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 3 ст. 1079 Цивільного кодексу
України, сторонами у договорі
факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом
у договорі факторингу може бути
фізична або юридична особа, яка є
суб'єктом підприємницької діяльності.
Фактором може бути банк або інша
фінансова установа, яка відповідно до
закону має право здійснювати
факторингові операції.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, 02.10.2012 видано
свідоцтво про реєстрацію фінансової
установи з додатком серії ФК № 339,
згідно з яким ТОВ "Центр
інфотехнологій" є фінансовою установою
та має право здійснювати такий вид
фінансових послуг як факторинг.

Положеннями ч. 1 ст. 1083 Цивільного
кодексу України передбачено, що
наступне відступлення фактором права
грошової вимоги третій особі не
допускається, якщо інше не встановлено
договором факторингу.

Відповідно до п. 4.6. вищезазначених
договорів факторингу (підпункти іі та
іv), фактор має право здійснювати
будь-які передбачені чинним
законодавством України дії, пов'язані з
набутим правом вимоги, в тому числі
щодо наступного відступлення права
вимоги; розпоряджатися правом вимоги
на свій власний розсуд, в тому числі
відступати право вимоги на користь
третіх осіб за будь-яку ціну.

Згідно положень ст. 1082 Цивільного
кодексу України клієнт та фактор
повинні повідомити у письмовій формі
боржника про відступлення права
вимоги. У такому повідомлені мають бути
вказані: чітко визначене право вимоги
яке було передане а також
ідентифікаційні дані та реквізити
фактора, включаючи розрахунковий
рахунок, на який повинні бути
перераховані грошові кошти.

У частині 2 вказаної статті ЦК України
закріплено право боржника вимагати
надання доказів того, що грошова вимога
була відступлена клієнтом фактору. У
разі неотримання таких документів
боржник має право виконати
зобов'язання клієнту, подальші
негативні наслідки у такому випадку
можуть настати для фактора, у зв'язку з
тим, що він мав отримати дані кошти.

Відповідно до частини 3 ст. 1082
Цивільного кодексу України боржник
звільняється від обов'язку перед
клієнтом у тому разі, якщо мало місце
виконання боржником обов'язку фактору.

Колегія суддів зазначає, що, якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
саме новий кредитор, а не боржник несе
ризик настання несприятливих для нього
наслідків, тобто, права боржника у
даному випадку не порушуються.

Натомість у відповідності до вимог
законодавства боржнику було
направлено письмове повідомлення
(вихідний № 10-10-12/420302 від 10.10.2012) про
відступлення права грошової вимоги
факторові, в якому визначена як грошова
вимога, що підлягає виконанню, так і
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж (належні докази
відправлення якого додано до
матеріалів справи).

28.09.2012 та 04.10.2012 на виконання договорів
факторингу сторонами було підписано
акти приймання-передачі документів,
відповідно до яких клієнт передає
(відступає) право вимоги факторові, а
фактор приймає право вимоги, в тому
числі і за рішенням Господарського
суду міста Києва від 03.07.2012 у справі №
5011-54/4808-2012.

Враховуючи вищевикладене, право
грошової вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Світ
побуту" перейшло до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
інфотехнологій", яке у відповідності до
положень ст. 512 ЦК України та ст. 8 Закону
України "Про виконавче провадження" є
процесуальним правонаступником
Публічного акціонерного товариства
"Екостандарт".

Доводи відповідача викладені в
апеляційній скарзі на думку суду не
відповідають дійсності, з огляду на ту
обставину, що у судовому засіданні було
оглянуто нотаріально засвідчені копії
договорів факторингу, які
підтверджують фактичний перехід права
вимоги до нового кредитора (ТОВ «Центр
інфотехнологій»), а занепокоєння
апелянта з приводу можливого виконання
грошового обов'язку перед сумнівною
юридичною особою, колегія суддів
вважає надуманими, адже ухвала суду по
даній справі сама по собі встановлює
юридичну особу перед якою боржнику
необхідно виконати власний грошовий
обов'язок та в подальшого буде
беззаперечним доказом належного його
виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необхідність задоволення заяви
позивача про заміну кредитора у
виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала господарського суду м. Києва від
04.03.2014 року у справі
№5011-54/4808-2012відповідає чинному
законодавству, фактичним обставинам і
матеріалам справи, прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
є законною і обґрунтованою, підстав для
її скасування не вбачається, а тому
апеляційні скарги, з викладених у них
підставах, задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційних скарг, відповідно до вимог
ст.49 Господарського процесуального
кодексу України, судовий збір за
розгляд апеляційної скарги
покладається на відповідача (апелянта).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
99, 101, 102 - 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Світ
Побуту" залишити без задоволення,
ухвалу Господарського суду м. Києва від
04.03.2014 року у справі № 5011-54/4808-2012
залишити без змін.

Матеріали справи № 5011-54/4808-2012 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Тищенко

Судді
І.А. Іоннікова

Л.В. Чорна