ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2014 р.Справа № 916/926/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль";

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2;

про дострокове стягнення
заборгованості у розмірі 14 687,13 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Бланковська Г.О. -
довіреність № 16/12/15-Н від 27.03.2012 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в
якій просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у сумі 14
687,13 грн., а також витрати по сплаті
судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що відповідно
до кредитного договору №011/6023/105212 від
16.11.2012р. Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
було надано ФОП ОСОБА_2 кредит у
вигляді кредитної лінії до поточного
рахунку, операції за яким можуть
здійснюватись з використанням
спеціальних платіжних засобів, в
розмірі 10 000 грн. строком до 16.11.2014р. із
сплатою 30% річних.

Фізична особа-підприємеця ОСОБА_2, в
свою чергу, зобов'язався належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту, а також сплатити
проценти за користування кредитом,
комісію згідно умов договору та
тарифів банку, та виконати всі інші
зобов'язання в порядку та строки,
визначені договором.

Однак, в порушення умов укладеного
договору, відповідач не дотримується
встановлених договором термінів
повернення наданого йому кредиту та
сплати відсотків за його користування.

Так, внаслідок порушення відповідачем
прийнятих на себе зобов'язань за
кредитним договором №011/6023/105212 від
16.11.2012р. (з урахуванням письмових
пояснень по справі (а.с.50-52), у ФОП ОСОБА_2
виникла заборгованість, як складається
з наступних сум: кредитні кошти, які
знято готівкою, у сумі 10 350 грн., комісія
за зняття готівки в розмірі 3,5% у сумі
362,25 грн., кредитні кошти, за рахунок
яких позивачем здійснювались
безготівкові розрахунки в
торгівельній мережі у сумі 2 074,26 грн.,
страхові платежі у сумі 78,93 грн.,
відсотки за користування кредитними
коштами в межах кредитної лінії
(дозволеного овердрафту - 10 000 грн.) у
сумі 3 803,67 грн.; відсотки за
недозволеним овердрафтом у сумі 348,02
грн.; штрафи за прострочення платежів у
сумі 1 100 грн.

При цьому, позивач зазначає, що вказану
заборгованість відповідачем було
частково зменшено на суму 3 430 грн.,
шляхм внесення відповідної суми на
рахунок.

Враховуючи, що залишок заборгованості
у сумі 14 687,13 грн. відповідачем сплачено
не було, Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль" і
звернулося з відповідним позовом до
суду.

Ухвалою суду від 17.03.2014р. було порушено
провадження у справі №916/926/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні.

У судовому засіданні 21.05.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, просив
суд задовольнити позов.

Відповідач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, у судові засідання не з'явився,
незважаючи на належне завчасне
повідомлення про час та місце судових
засідань, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення судових
ухвал (а.с.28,36,38), про причини нез'явлення
суд не повідомив, відзив на позов не
надав.

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, надані під час судового
розгляду, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
16.11.2012р. Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" на
підставі заяви (а.с.41) та договору
№011/6023/105212 (а.с.41-42) було відкрито
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
поточний рахунок, операції за яким
можуть здійснюватись з використанням
спеціального платіжного засобу
(платіжної картки) НОМЕР_3(НОМЕР_1), МФО
328351, у національній валюті.

Крім того, 16.11.2012р. між Публічним
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль" (Кредитор) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
(Позичальник) було укладено кредитний
договір №011/6023/105212 (а.с.59-66), відповідно
до умов якого кредитор надав
Позичальнику можливість використання
кредитної лінії з поточного рахунку,
операції за яким можуть здійснюватися
з використанням спеціальних платіжних
засобів, НОМЕР_3(НОМЕР_1), МФО 328351
(рахунок) шляхом здійснення платежів в
межах поточного ліміту з рахунку у разі
відсутності (недостатності) на рахунку
грошових коштів. Максимальний ліміт
кредиту за договором складає 100 000 грн.
В межах максимального ліміту
встановлюється поточний ліміт кредиту,
який на дату укладання договору
складає 10 000 грн.

Строк дії кредиту - з дня підписання
договору страхування у відповідності
до умов статті 4 договору по 16.11.2014р.
включно, далі - дата закінчення
кредитування може змінюватися в
порядку, передбаченому договором.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і скріплення
печатками (за наявності) і діє до
повного виконання ними прийнятих на
себе зобов'язань за договором (п.12.1.
кредитного договору).

У відповідності до п.1.6. кредитного
договору умови відкриття рахунку,
особливості його функціонування та
комісійна винагорода кредитора за
обслуговування операцій з
використанням платіжної картки
регулюються договором про відкриття та
ведення поточного рахунку, операції за
яким можуть здійснюватись з
використанням платіжної картки,
№011/6023/105212 від 16.11.2012р., укладеним між
сторонами.

Пунктами 2.1., 2.2. кредитного договору
передбачено, що протягом всього строку
фактичного користування кредитом
позичальник зобов'язаний сплачувати
щомісяця Кредитору проценти, розмір
яких розраховується на основі
фіксованої процентної ставки в розмірі
30% річних. Для операцій зі здійснення
Позичальником операцій по рахунку щодо
оплати товарів/робіт/послуг з
використанням платіжної картки за
рахунок кредиту процентна ставка в
період з дати здійснення такої
операції по 10-те число місяця,
наступного за датою розрахунку
процентних платежів для такої
операції, розраховується на основі
процентної ставки в розмірі 0% річних.

Нарахування процентів здійснюється на
щоденний залишок заборгованості по
кредиту, зменшений на суму операцій,
для яких діє пільговий період, за строк
фактичного користування кредитом. Таке
нарахування здійснюється щомісяця в
будь-який день в період, що починається
за чотири робочі дні до кінця
календарного місяця та закінчується в
останній день місяця, але не раніше 25
числа кожного календарного місяця,
виходячи із фактичної кількості днів у
місяці та році (п.2.3. кредитного
договору).

Згідно до п.3.1. кредитного договору
обов'язковою умовою надання кредиту
Позичальнику є наявність укладеного
між Позичальником та страховою
компанією договору страхування на
користь кредитора як вигодонабувача.

Відповідно до п. 3.3. кредитного договору
поточний ліміт встановлюється
Кредитором щомісяця та діє в межах
календарного місяця, в якому він
встановлений.

Позичальник зобов'язаний протягом дії
договору здійснювати погашення
заборгованості в порядку, визначеному
договором, шляхом зарахування на
рахунок щомісячного обов'язкового
платежу, розрахованого відповідно до
умов пункту 5.2. договору, та здійснити
повне (остаточне) погашення
заборгованості не пізніше дати
закінчення кредитування. Позичальник
зобов'язаний до 10 числа включно кожного
місяця, починаючи з місяця, наступного
за першою (з дати укладання договору)
датою розрахунку процентних платежів,
забезпечити на рахунку наявність
коштів для сплати щомісячного
обов'язкового платежу в сумі не менше 15%
від залишку заборгованості за кредитом
на дату розрахунку процентних
платежів, але не менше фіксованої суми,
встановленої відповідними тарифами
Кредитора. При цьому, залишок
заборгованості за кредитом, що
береться до розрахунку щомісячного
обов'язкового платежу, включає
використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів, комісій та
неустойок за всіма видами
заборгованості, зменшену на суму
невнесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів. В разі недостатності на
рахунку коштів. належних до сплати
позичальником кредитору за договором в
термін виконання зобов'язань
позичальника за договором, позичальник
вважається таким, що прострочив
виконання своїх зобов'язань за
договором (п.п.5.1., 5.2. кредитного
договору).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з виписки по рахунку відповідача
(а.с.55-57), у період з 18.11.2012р. по 25.12.2013р.
відповідачем було знято готівкою
кредитні кошти у сумі 10 350 грн., за що
Банком відповідно до п. 10.1 додатку №1 до
договору про відкриття та ведення
поточного рахунку (а.с.43) було
нараховано комісію у сумі 362,25 грн., та
було здійснено безготівкові
розрахунки за рахунок кредитних коштів
у сумі 2 074,26 грн.

Разом з тим, вказані грошові кошти
повернуті відповідачем не були, у
зв'язку з чим ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" було нараховано відсотки за
користування кредитними коштами в
межах кредитної лінії у сумі 3 803,67 грн.
та у сумі 348,02 грн. за недозволеним
овердрафтом.

Крім того, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
порядку ст. 4 кредитного договору та
відповідно до страхового тарифу і
страхової суми, які зазначені в
договорі добровільного страхування
життя №011/6023/105212 від 16.11.2012р. (а.с.44-45),
було нараховано страхові платежі у
сумі 78,93 грн.

За кожний випадок прострочення
виконання грошових зобов'язань за
договором, Позичальник, на вимогу
Кредитора, в дату розрахунку
процентних платежів, сплачує
останньому штраф у розмірі 100 гривень.
Сплата штрафу не звільняє Позичальника
від виконання прострочених зобов'язань
за договором (п.11.2. кредитного
договору).

Враховуючи положення п. 11.2. кредитного
договору позивачем було нараховано
відповідачу також штраф у сумі 1 100 грн.

При цьому, як встановлено судом, шляхом
внесення грошових коштів на рахунок,
відповідачем було частково зменшено
основну заборгованість на суму у
розмірі 3 430 грн.

Згідно п.8.1. кредитного договору у разі
настання обставин невиконання або
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за договором,
обставин, передбачених п.8.2. договору, а
також інших обставин, які свідчать про
те, що зобов'язання позичальника за
договором не будуть виконані,
максимальний ліміт/поточний ліміт
скасовується, а дата закінчення
кредитування є такою, що настала.

З дати скасування максимального
ліміту/поточного ліміту Кредитор
повідомляє Позичальника шляхом
відправлення письмового повідомлення
або вручає зазначене повідомлення
Позичальнику під розписку. Датою
скасування максимального
ліміту/поточного ліміту є дата,
зазначена в повідомленні.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" на адресу
відповідача було направлено вимогу про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором за
вих. №114-0-2-00/95 від 27.01.2014р. (а.с.14). вказана
вимога була отримана уповноваженим
представником відповідача, що
підтверджується відповідним поштовим
повідомлення (а.с.15), однак залишена без
відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладене позивач і
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 14 687,13 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази
у сукупності та надавши їм відповідну
правову оцінку, суд дійшов наступних
висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір,
а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Так, статтею 1049 параграфа 1 вказаної
глави ЦК України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позичкодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком
кореспондується із ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, враховуючи, що в порушення вимог
ухвал суду щодо зобов'язання
відповідача надати докази виконання
договору та вимог ст. 33-34 ГПК України,
будь-яких належних доказів, які б
спростовували наявність визначеної
Банком заборгованості, відповідач не
надав, суд вважає позовні вимоги про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 основної заборгованості
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача суми штрафу у розмірі 1 100
грн., суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання не звільняє винну сторону
від відповідальності за порушення
зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст.
611, ст. 1050 Цивільного кодексу України, у
разі порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки -
грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у рази порушення
ним зобов'язання.

При цьому, відповідно до ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Норми матеріального права, а саме ст. 233
ГК України, яка цілком кореспондується
із ч.3 ст. 551 ЦК України встановлює, що
суд має право зменшити розмір санкцій,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Правовий аналіз названих статей
свідчить, що вони не є імперативними та
застосовуються за визначених умов на
розсуд суду.

Враховуючи, що наявність будь-яких
збитків, викликаних простроченням
відповідача, позивачем не доведена та
подібні вимоги позивачем не
заявлялися, суд, керуючись приписами ч.
3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 ГК України, п.
3 ч.1 ст. 83 ГПК України, вважає за
правомірне зменшити нараховані
позивачем штрафні санкції у вигляді
штрафу до 300 грн.

Крім того, зменшуючи суму штрафу, суд
бере до уваги те, що з пояснень
представника позивача, наданих у
судовому засіданні 21.05.2014р., було
встановлено наявність у ОСОБА_2
інвалідності першої групи.

Приймаючи до уваги, що спір між
сторонами виник внаслідок
неправильних дій відповідача, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача, відповідно до ст.ст. 44,
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (65001, м. Одеса,
вул. Садова, 10, )
заборгованість у сумі 13 887 /тринадцять
тисяч вісімсот вісімдесят сім/ грн. 13
коп., а також витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827 /одна тисяча вісімсот
двадцять сім/ грн.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.05.2014 р.

Суддя
Щавинська Ю.М.