ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р.Справа № 922/1296/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аік-Еко",
м. Запоріжжя до Приватного
підприємства "Про Енерджі Інжиніринг",
м. Зміїв про стягнення коштів за
участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аік-Еко» звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Приватного підприємства «Про Енерджі
Інжирінг» про стягнення 110772,00 грн.
Судові витрати позивач просить суд
покласти на відповідача. Позовні
вимоги обґрунтовує неналежним
виконанням відповідачем умов договору
№ ППО/11/1612 від 10.01.2012 року щодо оплати
товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04 квітня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 23 квітня 2014
року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.04.2014 року
розгляд справи було відкладено на
20.05.2014 року.

Представник позивача у судове
засідання 20.05.2014 року не з'явився, але
надіслав телеграму вх. 16429 від 19.05.2014 в
якій просить суд розглянути справу без
участі представника позивача.

Представник відповідача у судове
засідання 20.05.2014 року не з'явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позовну заяву не надав, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23 квітня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Суд визнав за можливе розглянути
справу за наявнимі в ній документами на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 20.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, судом
встановлено наступне.

10.01.2012 року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Аік-Еко» (позивач) та
приватним підприємством «Про Енерджі
Інжирінінг» (відповідач) було укладено
договір постачання № ППО/11/1612, у
відповідності до умов якого позивач
зобов'язується поставити циклофільтр
типу R3660-10 (обладнання), а відповідач
зобов'язується сплатити позивачу
вартість обладнання, за ціною,
визначеною цим договором у розділі 2;
провести прийомку обладнання від
позивача у відповідності до умов
розділу 4(а.с. 15).

Відповідно до пункту 2.1 договору
вартість товару складає 1070000,00 грн.

Пунктом 2.2 договору сторони узгодили
порядок розрахунків:

- попередня оплата 50% від суми договору -
на розрахунковий рахунок позивача у
строк до 10.01.2012 року по 17.01.2012 року;

- 40% - на розрахунковий рахунок позивача
протягом 3 банківських днів з моменту
письмового повідомлення про
готовність обладнання до
відвантаження;

- 10% - протягом 5 календарних днів після
проведення пуско-налагоджувальних
робіт, але не пізніше 150 календарних
днів з моменту постачання.

Відповідно до пункту 3.1 договору термін
поставки складає 12-14 тижнів з моменту
отримання 50% попередньої оплати
позивачем.

Специфікацією № 1 до договору сторони
визначили найменування обладнання,
одиницю виміру, кількість та вартість.

Як вбачається з умов, укладеного між
сторонами договору, за своєю правовою
природою є договором поставки.

На виконання умов зазначеного договору
відповідачем було проведено часткову
оплату за поставку обладнання в сумі
963000,00 грн., що підтверджується
виписками з банку № 26 від 13.01.2012 року на
суму 535000,00 грн., № 332 від 26.04.2012 року на
суму 50000,00 грн. та № 355 від 11.05.2012 року на
суму 378000,00 грн. (а.с.25).

Позивачем у свою чергу було
поставлено відповідачу обладнання на
загальну суму 1070000,00 грн. що
підтверджується видатковою накладною
№ 19 від 30.08.2012 року на суму 1070000,00 грн., в
якій зазначена підстава договір №
ППО/11/1612 від 10.01.2012 року. Вищезазначена
накладна підписана обома сторонами та
скріплена печатками(а.с.24).

За вимогами частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712
Цивільного кодексу України, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю -
продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач в порушення пункту
2.2. договору свої зобов'язання належним
чином не виконав, а саме не провів
повної оплати обладнання в строки
передбачені договором, а здійснив лише
часткове погашення - в сумі 963000,00 грн., у
зв'язку із чим у відповідача утворився
борг перед позивачем в сумі 107000,00 грн.
(основна заборгованість), що стало
причиною для звернення останнього до
суду.

Згідно зі статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В силу вимог статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу
України, статті 173 Господарського
кодексу України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом статті 193 Господарського
кодексу України та статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами статті 193 Господарського
кодексу України та статті 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи те, що
сума заборгованності відповідача
підтверджується зібраними у справі
матеріалами, то за відсутності доказів
сплати відповідачем заборгованості за
товар, позовні вимоги про стягнення
коштів у сумі 107000,00 грн., судом
визнаються обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 3772,00 грн. 3%
річних за період з 28.01.2013 року по 01.04.2014
року , суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт
прострочення відповідачем виконання
основного грошового зобов'язання,
вимоги про стягнення з нього 3% річних
за період 28.01.2013 року по 01.04.2014 року в
сумі 3772,00 грн. заявлені позивачем
обґрунтовано, доведені матеріалами
справи, вірно нараховані та підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
осподарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача у розмірі
2215,45 грн.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства
«Про Енерджи Інжиніринг» (63404,
Харківська область, Зміївський район,
м. Зміїв, вул. 152 Стрілкової дивізії, буд.
20, р/р 901 в ПАТ «Енергобанк» м. Київ,
МФО 300272, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аік-Еко» (69001, м.
Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25-А, р/р
5100 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ) 107000,00 грн. суми основного
боргу, 3772,00 грн. суми 3% річних та 2215,45
грн. вират зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26.05.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова