ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.14р. Справа № 904/3026/14За позовом
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню і газифікації
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" в особі його
структурного підрозділу
Новомосковського управління з
експлуатації газового господарства, м.
Новомосковськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "НОВОМОСКОВСЬКИЙ
КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД", с.Мирне,
Новомосковський район
Дніпропетровської області

про стягнення 141 156,79 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Рудницька Ю.О.,
представник за довіреністю № 641 від
24.03.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню і газифікації
"ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" в особі його
структурного підрозділу
Новомосковського управління з
експлуатації газового господарства
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"НОВОМОСКОВСЬКИЙ КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД"
(далі-відповідач) про стягнення 141 156,79
грн.

Ухвалою господарського суд від 06.05.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду та
призначено розгляд справи на 03.06.14р.

29.05.14р. до суду від позивача надійшли
витребувані судом документи.

03.06.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
докази направлення на адресу
відповідача копію ухвали від 06.05.14р.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відзив на позов на інші
витребувані документи до суду не надав.
Жодних пояснень щодо причини неявки
або інших клопотань до господарського
суду не надходило. В матеріалах справи
знаходиться конверт з ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.05.14р. про порушення
провадження у справі, який направлявся
на адресу відповідача та був
повернутий поштою з відміткою "за
вказаною адресою адресат не
знаходиться".

В матеріалах справи є витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відповідно
якого адреса відповідача співпадає з
адресою зазначеною у позовній заяві, і
на яку судом та позивачем направлялась
поштова кореспонденція з
повідомленням про день, час та місце
розгляду справи.

Повноважний представник позивача
наполягав на розгляді справи по суті в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами, оскільки
судом та позивачем були вчинені всі
необхідні дії щодо належного
повідомлення відповідача про день, час
та місце розгляду справи.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, господарський
суд вважає, що відповідач про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, оскільки судом було
належним чином виконано вимоги ч.1 ст.64
та ст. 87 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути справу в
даному судовому засіданні без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.06.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст.
85Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.12р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 2012/ТН-НР-101003 на
постачання природного газу за
врегульованими тарифами для потреб
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання
(далі-Договір), відповідно до умов якого
п. 1.1. якого, позивач протягом 2013 року
здійснює відповідачу постачання
природного газу (далі - газ) в обсягах і
порядку, передбачених Договором для
забезпечення потреб відповідача, а
відповідач оплачує позивачу вартість
газу і наданих послуг у розмірах,
строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

В п. 2.1. Договору зазначено про те,
що договірні обсяги постачання газу
відповідачу наводяться в додатку 2 до
Договору.

Згідно з п. 4.1. Договору,
розрахунки за реалізований
відповідачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються національною
комісією, яка здійснює державне
регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до п. 4.2. Договору, ціна
за 1000,00 куб.м природного газу без
урахування ПДВ, збору до затвердженого
тарифу на природний газ у вигляді
цільової надбавки, тарифів на його
транспортування, розподіл і
постачання, становить 3 509,00 грн., крім
того ПДВ 20% - 701,80 грн.:

- збір у вигляді цільової надбавки
у розмірі 2% за 1000,00 куб.м природного
газу складає 70,18грн., крім того ПДВ 20% -
14,036 грн.;

- тариф на постачання природного
газу за 1000,00 куб.м становить 70,50 грн.,
крім того ПДВ 20% - 14,10 грн.;

- тариф на транспортування
природного газу за 1000,00 куб.м становить
305,60 грн., крім того ПДВ 20% - 61,12 грн.

Всього за 1000,00 куб.м природного
газ, з урахування збору до
затвердженого тарифу на природний газ
у вигляді цільової надбавки, тарифів на
його транспортування, розподіл і
постачання -

3 955,28 грн. , крім того ПДВ 20% - 791,056 грн.,
разом за 1000 куб.м - 4 746,336 грн.

Як зазначено у п. 4.5.2. Договору,
загальна сума вартості Договору
складається з місячних сум вартості
договірних обсягів постачання газу
відповідачу.

Пунктом 4.7. Договору передбачено,
що оплата вартості послуг з постачання
газу за Договором здійснюється
відповідачем виключно грошовими
коштами, що перераховуються на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання позивача.

За невиконання або неналежне
виконання своїх зобов'язань за
Договором сторони несуть
відповідальність згідно з Договором та
чинним законодавством України (п. 6.1.
Договору).

У разі порушення відповідачем
строків оплати, передбачених розділом 4
Договору, із відповідача стягується
пеня в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу (п. 6.2.2
Договору).

В п. 10.1. Договору зазначено про те,
що цей Договір набуває чинності з дати
підписання та відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК
України, поширює свою дію на відносини,
що склалися між сторонами з 01.01.13р. та
діє до 31.12.13р., а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

01.07.13р. між сторонами було
укладено Додаткову угоду № 1 до
Договору, відповідно до умов якої
сторони внесли зміни до ціни
природного газу.

Як зазначає позивач, на виконання
умов вищезазначеного Договору
останній поставив відповідачу
природний газ за період з червні по
вересень включно 2013р. на загальну суму
228812,66грн., з них відповідачем було
оплачено лише 96 914,69 грн. Таким чином,
позивач зазначає про те, що відповідач
має заборгованість за поставлений
природний газ у розмірі 131 897,97 грн.

Позивач звертає увагу суду, що
об'єми поставки, вартість та
заборгованість підтверджується зі
сторони відповідача підписаними без
будь-яких зауважень Актами
прийому-передачі та Актом звірки
взаєморозрахунків (а.с.20-24).

З метою досудового врегулювання
спору, позивачем було направлено на
адресу відповідача претензію з вих. №
10/6-2538 від 05.11.13р. про сплату
заборгованості по Договору за
поставлений природний газ у розмірі 131
897,97 грн. Зазначену претензію
відповідач отримав 07.11.13р., що
підтверджує повідомлення про вручення
поштового відправлення(а.с.26-28).

Як зазначає позивач, вимоги були
залишені відповідачем без відповіді та
задоволення, у зв'язку з чим останній
був вимушений звернутися з позовом до
суду.

За неналежне виконання
відповідачем своїх обов'язків по
Договору, позивачем на підставі п.6.2.2.
Договору була нарахована пеня у
розмірі 6 434,18 грн.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625ЦК
України були нараховані інфляційні
витрати у розмірі 1033,86 грн. та 3% річних у
розмірі 1 790,78 грн.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений
природний газ у розмірі 131 897,97 грн., пеню
у розмірі 6 434,18 грн., інфляційні витрати
у розмірі 1 033,86 грн., 3% річних у розмірі 1
790,78 грн., всього 141 156,79 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач не
скористався наданим йому правом на
судовий захист, наведених позивачем
обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст.173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарювання відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Частиною1 статті 901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору та встановлені судом
обставини справи, господарський
приходить до висновку про те, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості за поставлений
природний газ у розмірі 131 897,97 грн.
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки дана сума є
обґрунтованою та доведеною.

Крім того, господарський суд бере до
уваги той факт, що відповідач визнав
себе зобов'язаною особою по відношенню
до позивача, оскільки до дій які
свідчать про визнання боргу можуть
відноситися часткове погашення самим
боржником суми основного боргу та
підписання звірки взаєморозрахунків
без будь-яких зауважень.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір не передбачено законом
або договором.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, що у
разі порушення відповідачем строків
оплати, передбачених розділом 4
Договору, із відповідача стягується
пеня в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Позивачем на підставі п.6.2.2. Договору
була нарахована пеня у розмірі 6 434,18
грн., розрахунок якої судом перевірений
та визнаний таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону,
позивачем були нараховані інфляційні
витрати у розмірі 1033,86 коп., а також 3%
річних у розмірі 1 790,78 грн., розрахунки
яких судом також був перевірений та
визнаний таким, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Судові витрати по справі покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського
кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75,
82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "НОВОМОСКОВСЬКИЙ
КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД" (51262,
Дніпропетровська область,
Новомосковський район, с. Мирне, вул.
Жовтнева, буд. 29, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню і
газифікації "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" в
особі його структурного підрозділу
Новомосковського управління з
експлуатації газового господарства
(51200, м. Новомосковськ, вул. Стадіонна,
буд. 30, )

- заборгованість за поставлений
природний газ у розмірі 131 897,97 грн. (сто
тридцять одну тисячі вісімсот
дев'яносто сім грн. 97 коп.) на рахунок із
спеціальним режимом використання
№1257 у Дніпропетровському
обласному управлінні ПАТ "Ощадбанк
України", МФО 305482, , ІПН
26, свідоцтво платника ПДВ 100295661;

- пеню у розмірі 6 434,18 грн. (шість тисяч
чотириста тридцять чотири грн. 18 коп.),
інфляційні витрати у розмірі 1 033,86 грн.
(одна тисяча тридцять три грн. 86 коп.), 3
% річних у розмірі 1790,78 грн. (одна
тисяча сімсот дев'яносто грн. 78 коп.),
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 2823,14 грн. (дві тисячі вісімсот
двадцять три грн. 14 коп.) на р/р 7000 у
ПАТ КБ "Надра" у м. Києві, МФО 380764, .

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко

Повне рішення складено 03.06.14р.