КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2014 р. Справа№ 910/1663/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Кондес Л.О.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Зарівна Т.Т., дов. від
12.05.2014 №06-13/адм.,

від відповідача Климчук Н.Ю., дов. від
12.05.2014 №23,

розглянувши апеляційну скаргу
Київського комунального об'єднання
зеленого будівництва та експлуатації
зелених насаджень міста "Київзеленбуд"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014

(дата підписання - 25.03.2014)

у справі №910/1663/14 (суддя Дупляк О.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Київпроект"

до Київського комунального об'єднання
зеленого будівництва та експлуатації
зелених насаджень міста "Київзеленбуд"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 позов Публічного
акціонерного товариства "Київпроект"
(далі - позивач) до Київського
комунального об'єднання зеленого
будівництва та експлуатації зелених
насаджень міста "Київзеленбуд" (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 51000,00 грн основного боргу, 18089,70
грн інфляційних втрат, 8157,21 грн 3% річних
та 1544,94 грн судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 скасувати, постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог. Апеляційна скарга
мотивована тим, що позивачем пропущено
строк позовної давності, який не
переривався, а тому позов задоволенню
не підлягає. Крім того, відповідач
списав кредиторську заборгованість
перед позивачем в сумі 307565,82 грн в
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Розпорядженням в.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
28.04.2014 для розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Рябуха В.І., судді
Кондес Л.О., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.04.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 04.06.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 28.04.2014) позивачу - 30.04.2014 та
відповідачу - 29.04.2014, долучені до
матеріалів справи.

28.05.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду позивач надав
відзив на апеляційну скаргу.

29.05.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
доповнення до апеляційної скарги.

У судовому засіданні 04.06.2014 представник
відповідача, підтримав доводи
апеляційної скарги, просив рішення
Господарського суду міста Києва від
20.03.2014 скасувати, постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Представник позивача заперечив доводи
апеляційної скарги, просив залишити її
без задоволення, а оскаржуване рішення
- без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У статті 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 846 ЦК України встановлено,
що строки виконання роботи або її
окремих етапів встановлюються у
договорі підряду.

У частині 1 ст. 887 ЦК України зазначено,
що за договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт
підрядник зобов'язується розробити
за завданням замовника проектну або
іншу технічну документацію та (або)
виконати пошукові роботи, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

За договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт замовник
зобов'язується передати підрядникові
завдання на проектування, а також інші
вихідні дані, необхідні для складання
проектно-кошторисної документації (ст.
888 ЦК України).

28.08.2006 між позивачем (виконавець) та
відповідачем (замовник) укладено
договір №270522 на виконання
проектно-вишукувальної документації
(далі - договір), відповідно до якого за
результатом відкритих торгів згідно
акцепту лист від 29.03.2006 № Т-9 в порядку
та на умовах, визначених Законом
України від 20.05.1999 № 687-ХІV "Про
архітектурну діяльність", іншим чинним
законодавством України та даним
договором, відповідно до умов цього
договору та завданням на проектування
позивач зобов'язався виконати
проектно-вишукувальні роботи (ПВР):
розробка концепції та проекту
створення науково-інформаційного
комплексу ООН у місті Києві на
території Наводницького парку.

Відповідно до п. 1.2 договору джерело
фінансування: бюджетні кошти.

Згідно п. 2.1 договору вартість ПВР
згідно з протоколом погодження
договірної ціни, який є невід'ємною
частиною даного договору, становить
470540,40 грн, у тому числі:
проектно-вишукувальна документація
392117,00 грн, податок на додану вартість
78423,40 грн.

У пунктах 2.5, 2.6, 2.8 договору зазначено,
що оплата проектно-вишукувальних робіт
проводиться відповідачем у строки
відповідно до календарного плану
робіт, який є невід'ємною частиною
даного договору, з авансовим платежем у
розмірі 30% вартості контракту (етапу
робіт), в сумі 141120,00 грн, у тому числі:
проектно-вишукувальна документація
117600,00 грн, податок на додану вартість
23520,00 грн.

Аванс перераховується позивачу не
пізніше 5-ти днів після підписання
договору сторонами. Після завершення
роботи (етапу) та передачі готової
документації відповідачу в повному
обсязі, останній не пізніше 5-ти днів з
дня підписання акта здачі-приймання
робіт сторонами виконує остаточний
розрахунок з позивачем по договору
(етапу).

Розрахунки проводяться у
безготівковому вигляді за формою
платіжного доручення.

Після закінчення виконання робіт
(етапу) позивач передає відповідачу
документацію за накладною та акт
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт (п.4.5
договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін, підписи яких
скріплено печатками товариства та
об'єднання.

Додатковими угодами від 03.12.2007 №1 та від
26.05.2008 №2 сторони змінили умови щодо
терміну виконання документації та
робіт, та строку дії договору.

Частина 4 статті 882 ЦК України
передбачає, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформлюється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Позивачем виконано роботи згідно
договору, що підтверджується актами
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт з
посиланням на договір №270522:

від 30.10.2006 №1 на суму 100000,00 грн,

від 01.12.2006 №2 на суму 150000,00 грн,

від 20.12.2006 №3 на суму 34500,00 грн,

від 30.11.2007 №4 на суму 90000,00 грн,

від 25.09.2008 №5 на суму 51000,00 грн.

Акти здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт
підписані відповідачем без зауважень
та заперечень.

Відповідачем частково оплачено
виконані позивачем роботи.
Неоплаченими залишаються роботи за
актом здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт від 25.09.2008
№5 на суму 51000,00 грн.

06.01.2011 позивач звернувся до відповідача
з вимогою №06-4/адм., в якій просив
оплатити суму заборгованості, в тому
числі і 51000,00 грн за
"Науково-інформаційний комплекс ООН в
Наводницькому парку (договір №270522 - акт
за вересень 2008 р.)".

У відповідь на вимогу відповідач
надіслав позивачу лист від 03.02.011
№148-02/01-0241, в якому повідомив, що
заборгованість може бути погашена
після подання концепції на розгляд
президії архітектурно-містобудівної
ради Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища, розроблення
стадії "Проект" з подальшим розглядом
на засіданні
архітектурно-містобудівної ради,
отримання листа-погодження
архітектурно-містобудівної ради,
подання документації на розгляд
Київдержекспертизи, зняття зауважень
та отримання позитивного висновку
Київдержекспертизи.

В зв'язку з відмовою відповідача
здійснити погашення кредиторської
заборгованості в сумі 51000,00 грн, позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення такої заборгованості.

Місцевим господарським судом за
результатами розгляду справи
задоволено позовну вимогу про
стягнення 51000,00 грн основного боргу, з
чим погоджується суд апеляційної
інстанції з огляду на те, що акт
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт від 25.09.2008
№5 на суму 51000,00 грн підписано
представником відповідача без
зауважень та заперечень, а п.2.6 договору
пов'язує виникнення обов'язку оплати з
моментом підписання акта
здачі-приймання робіт, а не з
погодженням документації з
відповідними органами контролю.

Позивач також наводить розрахунок та
просить стягнути з відповідача 18089,70
грн інфляційних втрат за період з
жовтня 2008 року по січень 2014, 8177,11 грн 3%
річних за період з 01.10.2008 по 28.01.2014 та
46410,00 грн пені за період з 01.10.2008 по
31.03.2009.

В статті 610 ЦК України зазначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.1,3
ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.5.5 договору у випадку
несвоєчасної оплати робіт (етапу)
згідно даного договору замовник
сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5%
вартості робіт (етапу) за кожен день
прострочки, але не більше суми
заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем подано заяву про
застосування строків позовної
давності в тому числі і до вимоги про
стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

В частині 2 ст.258 ЦК України встановлена
позовна давність в один рік до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами ч.ч. 3,4,5 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові. Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захистові.

Позивачем не наведено поважних причин
пропуску строку позовної давності щодо
вимоги про стягнення 46410,00 грн пені,
тому судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено у задоволенні
даної вимоги.

У відповідності до ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дана стаття визначає загальні правила
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора
вимагати стягнення боргу, враховуючи
індекс інфляції та відсотки річних, є
способом захисту майнових прав та
інтересів кредитора, сутність яких
складається з відшкодування
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів, а також
отримання компенсації (плати) від
боржника за користування ним грошовими
коштами, які належать до сплати
кредитору.

Суд першої інстанції здійснив
перерахунок заявлених сум інфляційних
втрат та 3% річних та вимогу про
стягнення 18089,70 грн інфляційних втрат
задовольнив повністю, а вимогу про
стягнення 3% річних - частково, в сумі
8157,21 грн.

Перевіривши розрахунки позивача та
місцевого господарського суду, колегія
суддів погоджується з рішенням суду
першої інстанції про часткове
задоволенням вимог позивача про
стягнення інфляційних втрат та 3%
річних.

Стосовно перебігу строку позовної
давності колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Оскільки роботи позивачем за актом
здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт №5 на
суму 51000,00 грн виконано 25.09.2008, то,
враховуючи п.2.6 договору, про своє
порушене право позивач знав 30.09.2008.
Отже, строк позовної давності починає
свій перебіг з 01.10.2008 та закінчується
01.10.2011, з чим погоджується відповідач в
апеляційній скарзі.

Однак, відповідно до ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

У листі від 03.02.2011 №148-02/01-0241 відповідач
зазначив, що кредиторська
заборгованість може бути погашена за
певних умов, що розцінюється судом
апеляційної інстанції як визнання
відповідачем існування боргу перед
позивачем.

Як наслідок відбулось переривання
строку позовної давності, оскільки
даний лист було надіслано позивачу в
межах 3-х річного строку позовної
давності - до 01.10.2011.

Акт звіряння розрахунків станом на
01.12.2012 не є первинним документом, а лише
відображає господарські операції між
сторонами, тому його підписання у 2012
році не може вважатись визнанням
відповідачем кредиторської
заборгованості поза межами строку
позовної давності.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів не приймає до уваги твердження
відповідача про пропуск позивачем
строку позовної давності щодо
стягнення заборгованості.

Крім того, згідно протоколу від 11.01.2014
засідання комісії КО "Київзеленбуд" з
питань списання безнадійної
дебіторської та простроченої
кредиторської заборгованості, на
підставі службової записки юридичного
управління від 10.01.2014 №Ю-1/1, комісією
було вирішено списати кредиторську
заборгованість перед ПАТ "Київпроект" в
тому числі на суму 51000,00 грн та віднести
ці кошти до складу доходів КО
"Київзеленбуд". Доказів повідомлення
позивача про здійснення списання
кредиторської заборгованості
відповідачем не надано.

Однак, факт списання простроченої
кредиторської заборгованості в сумі
51000,00 грн не звільняє відповідача від
виконання обов'язку щодо оплати
виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 20.03.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського
комунального об'єднання зеленого
будівництва та експлуатації зелених
насаджень міста "Київзеленбуд"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
20.03.2014 у справі №910/1663/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/1663/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Л.О. Кондес

Л.М. Ропій