ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
Рішення

21.05.2014 р.
Справа № 907/319/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Галпак", м. Жидачів
Львівської області

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю „Індустрія
деревообробки", м. Перечин

про стягнення 9 450 грн. 57 коп., в тому
числі 7 000 грн. заборгованості за
поставлений товар, 1 273 грн. 71 коп. пені,
900 грн. штрафу та 276 грн. 86 коп. три
проценти річних (з врахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача - не з'явився

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою
відповідальністю „Галпак", м. Жидачів
Львівської області заявлено позов до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю „Індустрія
деревообробки", м. Перечин про
стягнення 12 393 грн. 20 коп., в тому
числі 9 000 грн. заборгованості за
поставлений товар, 2 070 грн. 56
коп. пені, 900 грн. - 10% штрафу та 422 грн. 64
коп. три проценти річних. 07.05.2014 року
представник позивача на адресу суду
надіслала заяву - факсограму про
зменшення розміру позовних вимог в
порядку ст. 22 ГПК України, в якій
просить суд стягнути з відповідача 9 450
грн. 57 коп., в тому числі 7 000 грн.
заборгованості за поставлений товар, 1
273 грн. 71 коп. пені, 900 грн. штрафу та 276
грн. 86 коп. три проценти річних, у
зв'язку з частковим погашенням
відповідачем заборгованості та
перерахунком штрафних санкцій згідно
договору.

Позивач просить суд задоволити позов в
повному обсязі, з врахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог,
обґрунтовуючи позовні вимоги доданими
до матеріалів справи документальними
доказами, зокрема стверджує, що
відповідач своєчасно не виконав умови
договору поставки № 04-12 від 16.12.2011 року,
а саме не оплатив своєчасно повну
вартість поставленого йому товару в
розмірі 7 000 грн. Крім того, за порушення
строків оплати поставленого товару,
відповідачу нараховано пеню в розмірі 1
273 грн. 71 коп., 900 грн. штрафу (п. 5.2.
договору) та 276 грн. 86 коп. три проценти
річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України).

Відповідач явку уповноваженого
представника у судові засідання 07.05.2014
року та 21.05.2014 року не забезпечив,
витребувані ухвалою суду від 07.05.2014
року письмові пояснення по суті заяви
про зменшення розміру позовних вимог
не подав, про причини неявки суд не
повідомив. 24.04.2014 року надіслав на
адресу суду лист № 91 від 22.04.2014 року, в
якому вказує, що через важке фінансове
становище в змозі погасити
заборгованість лише згідно графіку,
зазначеному в листі, однак
документальних доказів в
підтвердження свого фінансового
становища суду не надав.

У відповідності до приписів ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України та п. 3.9.2. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 (із змінами і
доповненнями) у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
із сторін, справа може бути розглянута
без їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню, а тому відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України та ст. 6 Конвенція про захист
прав людини та основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі сторін за наявними у
справі матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення
спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи,

суд встановив:

16 грудня 2011 року між сторонами спору
був укладений договір поставки
№ 04-12. Згідно умов даного Договору
продавець (позивач) взяв на себе
зобов'язання відповідно до умов
договору передати у власність покупця
(відповідача), а покупець (відповідач)
взяв на себе зобов'язання прийняти та
оплатити гофрокартон та вироби з нього
(надалі - Товар) в асортименті,
кількості і у терміни, обговорені
сторонами (п. 1.1. договору). Найменування
товару, його кількісні та якісні
показники, ціна товару за одиницю та по
позиціях, а також загальна вартість
товару, поставка якого буде
здійснюватися у відповідності до
договору, вказуються у специфікаціях
та/або видаткових накладних продавця
(позивача), у такому випадку видаткова
накладна виконує роль специфікації (п.
1.2. договору).

Розділом 3 договору сторони
передбачили, що оплата товару
здійснюється покупцем (відповідачем)
за кожну поставлену партію товару
протягом 30 - ти календарних днів з
моменту передачі (поставки) продавцем
(позивачем) такої партії товару покупцю
(відповідачу), на підставі виставленого
продавцем (позивачем) рахунку шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок продавця (позивача). Під
партією товару сторони розуміють
товар, вказаний у кожній окремій
видатковій накладній (п. 3.1. договору).

Відповідно до розділу 4 договору
встановлено, що поставка товару за
договором здійснюється на умовах - СРТ
(Україна, Закарпатська область,
м. Перечин, провулок
Червоноармійський, 6), відповідно до
ІНКОТЕРМС Офіційних правил тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати у редакції 2010 року
протягом 14 - ти календарних днів з
моменту узгодження замовлення.
Передача товару покупцеві
(відповідачу) оформляється шляхом
підписання акту приймання-передачі
товару або видаткової накладної або
товарно-транспортної чи залізничної
накладної. Моментом передачі (поставки)
товару вважається момент підписання
відповідних документів в місці
поставки (п. 4.3. договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України майново -
господарськими визнаються цивільно -
правові зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності
та регулюються Цивільним кодексом
України з врахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Таким чином, на день розгляду спору в
суді, обставини спору оцінюються судом
з огляду на правила Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу
України.

Статтею 265 Господарського кодексу
України передбачено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Крім того, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в

інших цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму (
ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю -
продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі - продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк.

На виконання умов вищезазначеного
договору позивач здійснив відповідачу
поставку товару на загальну суму 21 842
грн. 40 коп. Факт поставки позивачем
товару підтверджується видатковою
накладною № 25018 від 25.01.2013 року, яка
міститься у матеріалах справи,
підписана сторонами і скріплена їх
печатками. Однак, покупець (відповідач)
провів лише часткову оплату за
отриманий товар, що підтверджується
банківськими виписками, які містяться
в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року №
996-ХІУ з наступними змінами та
доповненнями підтвердження здійснення
господарської операції відбувається
на підставі первинних документів, які
містять у собі відомості про
господарську операцію.

У зв'язку з частковим погашенням
заборгованості за поставлений товар,
за відповідачем, згідно даних позивача,
рахується заборгованість у розмірі 7 000
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач неналежно виконав взяті на
себе зобов'язання, не оплатив повну
вартість поставленого товару, в зв'язку
з чим за ним рахується заборгованість в
розмірі 7 000 грн. Позовні вимоги в
частині стягнення суми заборгованості
за поставлений товар в розмірі 7 000
доведені доданими до матеріалів справи
документальними доказами,
відповідачем не спростовані.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено вільне укладення договору
сторонами, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
зазначено, що договори укладені між
сторонами по справі, як цивільно -
правові правочини є правомірними на
час розгляду справи, оскільки їх
недійсність прямо не встановлено
законом, та вони не визнані судом
недійсними, тому зобов'язання за цими
договорами мають виконуватися
належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України від
16.01.2003 року № 436 - IV, ст. 526
Цивільного кодексу України від
16.01.2003 року № 435 -IV, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства. Порушене право позивача
підлягає захисту шляхом стягнення на
його користь 7 000 грн. заборгованості за
поставлений товар.

Позивач звернувся з вимогою про
стягнення з відповідача пені у розмірі
1 273 грн. 71 коп. та штрафу в розмірі
900 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. ст. 230 - 232 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. У разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що у
разі прострочення покупцем
(відповідачем) строків оплати товару
покупець (відповідач) зобов'язаний
сплатити продавцеві (позивачу) пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від простроченої суми за кожен день
прострочення платежу. У разі
прострочення платежу більше десяти
календарних днів - штраф у розмірі 10%
від суми заборгованості.

Таким чином, позивачем за несвоєчасне
виконання відповідачем грошового
зобов'язання нарахована пеня, яка
визначена з врахуванням обмеження її
розміру подвійною обліковою
ставкою НБУ відповідно до Закону
України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22 листопада 1996 року N
543/96-ВР та ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, складає 1 273
грн. 71 коп., підлягає стягненню з
відповідача. Також за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання
нарахований штраф в розмірі 900 грн.,
підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
врахуванням індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
проценти річних з простроченої суми.
Сума трьох процентів річних складає 276
грн. 86 коп., підлягають стягненню з
відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
поставлений товар, пені, штрафу та
трьох процентів річних, документально
доведеними, обґрунтованими та
відповідачем не спростованими. Таким
чином, позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, викладених позивачем, не
надав.

Судові витрати підлягають віднесенню
на відповідача у відповідності до
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України у розмірі 1 827 грн. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст. ст. 204, 526, 549, ч. 2 ст. 625, ст.
ст. 627, 629, 655, ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 712
Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 175,
ст. ст. 193, 230 - 232, 265 Господарського
кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Індустрія
деревообробки", м. Перечин, провулок
Червоноармійський, будинок № 6 (код
ЄДРЮОФОП 33142018) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю „Галпак",
Львівська область, м. Жидачів, вул.
Друкарська, 2 (код ЄДРЮОФОП 31892604) суму 9
450 (Дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят
гривень) грн. 57 коп., в тому числі 7 000 (Сім
тисяч гривень) грн. заборгованості за
поставлений товар, 1 273 (Одна тисяча
двісті сімдесят три гривень) грн. 71 коп.
пені, 900 (Дев'ятсот гривень) грн. штрафу
та 276 (Двісті сімдесят шість гривень)
грн. 86 коп. три проценти річних, а також
суму 1 827 (Одна тисяча вісімсот двадцять
сім гривень) грн. на відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.05.2014 року

Суддя
Пригара Л.І.