ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2014
Справа № 905/2356/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Уханьової О.О., при
секретарі судового засідання
(помічнику судді) Рагуліної Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом - Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" м. Київ

до відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк

"Промекономбанк" м.
Донецьк

про стягнення 1067966,34грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - Рець А.В. - довіреність №8
від 27.01.2014р.,

від відповідача - не явились.

СУТЬ СПРАВИ:

02.04.2014р. ДП "Інформаційно-ресурсний
центр" м. Київ направило до
господарського суду позов про
стягнення з ПАТ "КБ "Промекономбанк" м.
Донецьк 1067966,34грн., з яких: 1000000,00грн. -
сума депозитного вкладу, 32986,31грн. -
проценти згідно договору, 21706,86грн. -
пеня, 8263,89грн. - інфляційні втрати,
5009,28грн. - 3% річних.

В підтвердження позовних вимог до
позовної заяви додано копії договору
про депозитний рахунок №2712/1 від
27.12.2013р., листів ПАТ "КБ "Промекономбанк"
№и2401/8кю від 24.01.2014р., ДП
"Інформаційно-ресурсний центр" №114 від
29.01.2014р. та №795 від 20.03.2014р., листа
Управління НБУ в Донецькій області
№07-121/2240 від 12.03.2014р., виписки по
особовим рахункам позивача за період з
01.01.2014р. по 22.01.2014р.

23.04.2014р. до канцелярії господарського
суду від відповідача надійшла заява, в
якій останній просить відкласти
розгляд справи, у зв'язку з
неможливістю його представника бути
присутнім у судовому засіданні,
призначеному на 23.04.2014р., проте,
належних доказів, підтверджуючих цей
факт не надано. Таким чином, вказане
клопотання суд визнає необґрунтованим,
оскільки відповідачем у справі є ПАТ
"КБ "Промекономбанк", а не конкретний
представник. Крім того, Господарським
процесуальним кодексом України
передбачено право сторони на ведення
справи через представника, що дозволяє
направити в судове засідання іншу
уповноважену особу.

Також в судовому засіданні 23.04.2014р.
представником позивача з супровідним
листом надано оригінал платіжного
доручення №1547 від 30.12.2013р. на суму
1000000,00грн.

Відповідач не скористався своїм
законним правом на участь в судовому
засіданні, додаткових документів до
матеріалів справи не надав.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у постанові пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1
ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що ухвали
господарського суду направлялись
відповідачу за належною адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців згідно витягу серії
АД №072468 станом на 15.04.2014р., він
вважається належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті
без явки представників відповідача на
підставі ст.75 ГПК України за наявними в
матеріалах справи документами,
оскільки вони є достатніми для
вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з
відповідача 1067966,34грн., з яких: 1000000,00грн.
- сума депозитного вкладу, 32986,31грн. -
проценти згідно договору, 21706,86грн. -
пеня, 8263,89грн. - інфляційні втрати,
5009,28грн. - 3% річних.

Підставою звернення є неналежне
виконання відповідачем умов договору
про депозитний рахунок №2712/1 від
27.12.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що
27.12.2013р. ПАТ "КБ "Промекономбанк" (далі -
банк) та ДП "Інформаційно-ресурсний
центр" (далі - клієнт) підписали договір
№2712/1 (далі - договір), який за своєю
правовою природою є договором
банківського рахунку (депозиту)
відповідно до положень статей 1058-1061
Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1.1 цього договору
клієнт перераховує банку вільні
грошові кошти, (далі - депозит) в сумі
1000000,00грн. на депозитний рахунок на
умовах, передбачених цим договором. За
користування депозитом банк виплачує
клієнту доход із розрахунку 14% річних
(п.1.2. договору). Строк розміщення коштів
на депозитному рахунку встановлюється
з моменту надходження коштів на
рахунок по 30 січня 2014р. включно (п.1.3.
договору).

Згідно умов договору клієнт має право
вимагати від банку повернення
депозиту, починаючи з наступного дня,
після закінчення терміну розміщення
коштів, передбаченого пунктом 3.1.
даного договору, який встановлюється з
моменту надходження коштів на рахунок,
зазначений у п.2.1.1. договору (депозитний
рахунок клієнта №4374 в ПАТ "КБ
"Промекономбанк") по 30 січня 2014р.
включно. Разом з тим, клієнт має право
на дострокове повернення депозиту, у
порядку, визначеному цим договором та
нормами чинного законодавства, в т.ч.
ст.1058-1061 Цивільного кодексу України.
При цьому, банк зобов'язується
повернути клієнту депозит, розміщений
на інших умовах повернення,
встановлених цим договором та
відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу
України, не пізніше трьох банківських
днів після закінчення терміну його
розміщення, передбаченого п.3.1. даного
договору на поточний рахунок клієнта
№2633, відкритий в АТ "СБЕРБАНК
РОСІЇ", код ЄДРПОУ банку 25959784 (п.п.2.2.3.,
2.3.4. договору).

Повернення депозиту або його частини,
виплата нарахованих відсотків з
депозитного рахунка клієнта
здійснюється винятково на рахунок
№2633 відкритий в АТ "СБЕРБАНК
РОСІЇ", код ЄДРПОУ банку 25959784 (п.3.3.
договору).

Відповідно п.2.3.2. банк зобов'язався
виплачувати клієнту відсотки, згідно
п.п.1.2.,3.4-3.6. даного договору. Розрахунок
відсотків за депозитом здійснюється за
весь період розміщення коштів,
починаючи з дня, наступного за днем
надходження коштів на депозитний
рахунок. Нарахування відсотків за
депозитом припиняється по закінченню
терміну розміщення депозиту,
передбаченого п.3.1. цього договору, а в
разі дострокового повернення депозиту
- в день, що передує даті дострокового
розірвання депозиту (п.п.3.4.,3.5.
договору). Відсотки за користування
депозитом виплачуються клієнтові
щомісяця, кожного 2-го числа місяця,
наступного за звітним. Невиплачені
відсотки, що залишилися, підлягають
виплаті одночасно із сумою внеску
після закінчення терміну розміщення
депозиту, передбаченого п.3.1. договору
(п.3.6. договору).

Якщо день виконання банком зобов'язань
припадає на неробочий день, виплата
здійснюється в перший наступний за ним
робочий день. При цьому, відсотки
сплачуються за період, зазначений у
пункті 3.1. даного договору, з
урахуванням умов пунктів 2.4.1., 3.9.-3.11.
даного договору (п.3.12. договору).

Договір набирає чинності з моменту
надходження коштів на рахунок,
вказаний у п.2.1.1. цього договору та діє
до закінчення строку, зазначеного в
п.3.1. цього договору, або до строку,
зазначеного в п.3.7. та п.3.8. цього
договору (п.4.11. договору).

Дослідивши цей договір, господарський
суд вважає його укладеним та
обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст.193 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного
Кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Матеріалами справи доведений факт
виконання клієнтом належним чином умов
договору щодо перерахування банку
грошових коштів в сумі 1000000,00грн., що
підтверджено наданим позивачем до
матеріалів справи оригіналом
платіжного доручення №1547 від 30.12.2013р.
та відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору. Між сторонами зобов'язання
виникли з договору про депозитний
рахунок №2712/1 від 27.12.2013р.

Згідно ст.2 Закону України "Про банки та
банківську діяльність" вклад (депозит) -
це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно підпункту 7.1.1. п.7.1. ст.7 Закону
України „Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" вкладний
(депозитний) рахунок - рахунок, що
відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
коштів, що передаються клієнтом банку в
управління на встановлений строк та
під визначений процент (дохід)
відповідно до умов договору.
Особливості режимів функціонування
вкладних (депозитних), поточних та
кореспондентських рахунків
визначаються нормативно-правовими
актами Національного банку України та
договорами, що укладаються клієнтами
та обслуговуючими їх банками. (пп.7.1.4.
п.7.1. ст.7 цього Закону).

Правовідносини, що виникають під час
відкриття банками, їх відокремленими
структурними підрозділами, які
здійснюють банківську діяльність від
імені банку, поточних і вкладних
(депозитних) рахунків у національній та
іноземних валютах суб'єктам
господарювання, фізичним особам,
іноземним представництвам,
нерезидентам-інвесторам, виборчим
блокам політичних партій регулюються
Інструкцією про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземних валютах,
затвердженою Постановою Правління
Національного банку України від 12
листопада 2003року №492, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 17 грудня
2003 р. за №1172/8493 (далі - Інструкція).

За п.1.5. Інструкції умови відкриття
рахунку та особливості його
функціонування передбачаються в
договорі, що укладається між банком і
його клієнтом, і не повинні суперечити
вимогам цієї Інструкції.

Банки відкривають своїм клієнтам за
договором банківського рахунку
поточні рахунки, за договором
банківського вкладу - вкладні
(депозитні) рахунки. Вкладний
(депозитний) рахунок - рахунок, що
відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
грошей, що передаються клієнтом в
управління на встановлений строк або
без зазначення такого строку під
визначений процент (дохід) і підлягають
поверненню клієнту відповідно до
законодавства України та умов договору
(п.1.8 Інструкції).

Згідно ст.1060 Цивільного кодексу
України договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Як вже зазначалось вище, банк
зобов'язується повернути клієнту
депозит, розміщений на інших умовах
повернення, встановлених цим договором
та відповідно до ст.1060 Цивільного
кодексу України, не пізніше трьох
банківських днів після закінчення
терміну його розміщення, передбаченого
п.3.1. даного договору на поточний
рахунок клієнта №2633, відкритий в
АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", код ЄДРПОУ банку
25959784.

З матеріалів справи вбачається, що
24.01.2014р. відповідачем на адресу
позивача було надіслано лист, в якому
повідомлено про неможливість
повернення депозитних коштів по
закінченню дії депозитного договору, у
зв'язку з рішенням Управління
Національного банку України в
Донецькій області від 17.01.2014р. про
зупинення здійснення окремих видів
здійснюваних операцій з надання
банківських послуг строком на три
місяці до 18.04.2014р., на підставі чого ПАТ
"КБ "Промекономбанк" просив розглянути
питання щодо пролонгації депозитного
договору строком на три місяці. Тоді,
29.01.2014р. позивач звернувся до ПАТ "КБ
"Промекономбанк" листом №114, в якому
наполягав на безумовному виконанні
умов договору та поверненні тимчасово
вільних коштів в сумі 1000000,00грн., які
розміщені на депозитному рахунку, із
нарахованими відсотками у встановлені
строки, тобто 31.01.2014р. Згідно листа
Управління Національного банку
України в Донецькій області №07-121/2240
від 12.03.2014р. (копія якого також наявна в
матеріалах справи) вбачається, що
останнім не прийнято жодного рішення
щодо застосування заходів впливу, які
забороняють чи омежують операції банку
з виплати депозитів та нарахованих
відсотків юридичним та фізичним
особам. Внаслідок викладених обставин,
позивач 20.03.2014р. знов звернувся до ПАТ
"КБ "Промекономбанк" листом №795 з
проханням безумовного виконання умов
договору та повернення тимчасово
вільних коштів, розміщених на
депозитному рахунку, із нарахованими
процентами.

Всупереч приписам закону та умовам
договору, останній лист позивача ПАТ
"КБ "Промекономбанк" розглянуто не було,
а депозитні кошти в повному обсязі на
рахунок позивача не перераховані, у
зв'язку з чим суд робить висновок, що
зобов'язання за договором відповідачем
належним чином не виконані.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що вимоги позивача в
частині стягнення суми депозитного
вкладу у розмірі 1000000,00грн. є
обґрунтованими, належним чином
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення
з відповідача процентів по депозиту у
розмірі 32986,31грн., які нараховані за
період з 31.12.2013р. по 30.03.2014р. (з
урахуванням часткової виплати
відповідачем 03.01.2014р. в сумі 1534,24грн.).

Господарський суд, перевіривши
розрахунок позивача, прийшов до
висновку, що 14% річних, які передбачені
умовами договору, підлягають стягненню
за період з 31.12.2013р. по 30.01.2014р. у розмірі
11890,41грн., а проценти за період з 31.01.2014р.
по 30.03.2014р. підлягають перерахуванню
відповідно розміру облікової ставки
Національного банку України з огляду
на наступне:

Згідно положень ч. 1 ст. 1061 ЦК України
банк виплачує вкладникові проценти на
суму вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, банк зобов'язаний
виплачувати проценти у розмірі
облікової ставки Національного банку
України.

Сторонами в договорі погоджено, що
нарахування відсотків за депозитом
припиняється по закінченню терміну
розміщення депозиту, передбаченого
п.3.1. цього договору, тобто по 30 січня
2014р. включно (п.3.5. договору). Договір
набирає чинності з моменту надходження
коштів на рахунок, вказаний у п.2.1.1.
цього договору та діє до закінчення
строку, зазначеного в п.3.1. цього
договору, тобто по 30 січня 2014р. включно
(п.4.11. договору).

Таким чином, при здійсненні розрахунку
річних за вищезазначений період
підлягають застосуванню положення п. 2
ч. 1 ст. 1061 ЦК України, яким встановлено,
що якщо договором не встановлений
розмір процентів, банк зобов'язаний
виплачувати проценти у розмірі
облікової ставки Національного банку
України. Отже, сума процентів за період
з 31.01.2014р. по 30.03.2014р. відповідно розміру
облікової ставки Національного банку
України складає 10506,85грн.

Враховуючи вищевикладене та факт
часткової виплати процентів
відповідачем на суму 1534,24грн., вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
процентів по депозиту підлягає
задоволенню в частині 20863,02грн.
(11890,41грн. (14% річних за період з 31.12.2013р.
по 30.01.2014р.) + 10506,85грн. (сума процентів за
період з 31.01.2014р. по 30.03.2014р. відповідно
розміру облікової ставки
Національного банку України) = 22397,26грн.
за вирахуванням 1534,24грн.).

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
21706,86грн. за період з 31.01.2014р. по 30.03.2014р.,
яка нарахована з посиланням на ч. 3 ст. 549
ЦК України, господарський суд зазначає
наступне:

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись, в тому числі
неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1-3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

За приписами ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Проте, умовами договору не передбачена
відповідальність банку за невиконання
зобов'язань щодо повернення коштів у
вигляді пені, у зв'язку з чим,
господарський суд відмовляє у
задоволенні цієї вимоги.

Щодо вимоги позивача про стягнення
суми 3% річних за період з 31.01.2014р. по
30.03.2014р. у розмірі 5009,28грн. та
інфляційних втрат у розмірі 8263,89грн.,
господарський суд зазначає:

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки грошові кошти є родовими
речами, неможливість виконання такого
зобов'язання (наприклад, внаслідок
відсутності у боржника грошей), не
звільняє його від відповідальності.
Тобто в будь-якому випадку боржник
зобов'язаний буде відшкодувати
кредиторові завдані збитки, сплатити
неустойку та нести інші наслідки.

Приписи ст.625 ЦК України передбачають
можливість стягувати за прострочення
виконання грошового зобов'язання
проценти річних, розмір яких
визначається сторонами в договорі.
Проте, якщо сторони в договорі не
передбачили сплату процентів річних та
їх розмір, підлягають сплаті три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення. Між тим,
вимагати сплати суми боргу з
врахуванням індексу інфляції є правом
кредитора, яке він може реалізувати, а
може від нього відмовитися. Якщо
кредитор приймає рішення вимагати
сплати суми боргу з врахуванням
індексу інфляції, він має враховувати
індекс інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якійсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція), а отже сума боргу
в цьому періоді зменшується. В даному
випадку клієнт скористався цим правом.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок трьох процентів річних,
господарський суд приходить до
висновку, що його розмір повинен бути
розрахований з утвореної
заборгованості у сумі 1000000,00грн. ні з
31.01.2014р., а саме з 05.02.2014р. (наступний
день, після закінчення терміну
поверннення коштів згідно умов п. 2.3.4
договору) по 30.03.2014р., внаслідок чого
вони складають 4438,36грн. Водночас,
розмір 3% річних, які розраховані
позивачем відповідно до неповернених
вчасно процентів за депозитом за
встановлений судом період з 05.02.2014р. по
30.03.2014р. складають 45,96грн. Що стосується
вимоги про стягнення інфляційних
втрат, то за лютий 2014р. по депозиту вони
складають 6000,00грн. при індексу інфляції
- 100,6, а не 100,8, що застосований позивачем
при розрахунку, а по відсоткам - 62,14грн.
Тобто, вимоги позивача про стягнення 3%
річних та інфляційних втрат також
підлягають задоволенню частково.

Враховуючи, що вимоги позивача
задоволені частково, судовий збір
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог, відповідно
до ст. 49 ГПК України.

На підставі ст.ст.525-526,625,629,1058,1060,1061,1070
Цивільного кодексу України, ст.ст.67,174,193
Господарського кодексу України,
Законами України "Про банки та
банківську діяльність", „Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
ст.ст.33,43,49,75,82,82-1,83,84,85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" м. Київ
до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Промекономбанк" м.
Донецьк про стягнення 1067966,34грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Промекономбанк" (83062, м. Донецьк, пр-т
Ленінський, 4, ) на
користь Державного підприємства
"Інформаційно-ресурсний центр" (04050, м.
Київ, вул. Мельникова, 81, літ. «А», ) суму депозитного вкладу у
розмірі 1000000,00грн., проценти на депозит
у розмірі 20863,02грн., 3% річних по депозиту
у розмірі 4438,36грн., 3% річних по
процентам депозиту у розмірі 45,96грн.,
інфляційні втрати по тілу депозиту у
розмірі 6000,00грн., інфляційні втрати по
процентам депозиту у розмірі 62,14грн.,
20628,19грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний
28.04.2014р.

Рішення господарського суду може бути
оскаржено до Донецького апеляційного
господарського суду через місцевий
господарський суд у десятиденний
термін з дня підписання повного тексту
рішення.

Суддя
О.О.
Уханьова