ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.
Справа № 923/563/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Гридасова Ю.В. при
секретарі Зуденко Є.С., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства
"Білгород-Дністровський морський
торговельний порт", м.
Білгород-Дністровський Одеської
області,

до Приватного підприємства
"Таврія-крансервіс", м. Херсон,

про стягнення 73 319 грн. 00 коп.,

за участю представників:

позивача - Кресюн А.В., представник, дов.
№ 43 від 25.03.14 р.

відповідача - не прибув.

Позивач звернувся до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою у якій просить стягнути з
відповідача заборгованість (збитки) за
Договором підряду від 11 травня 2010 року
№141-ХД в сумі 73 319,00 грн. В обґрунтування
позовних вимог позивач також
посилається на положення ст. ст. 193, 224, 225
Господарського кодексу України, ст. ст.
526 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в ході судового
засідання підтримав вимоги, викладені
у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату
і місце проведення засідання
господарського суду належним чином,
відповідно до ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України, не
скористався своїм правом на участь у
вирішенні спору, про причини неявки
господарський суд не повідомив. Відзив
на позовну заяву до дня засідання суду
не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.05.14 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
по справі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні матеріали
справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

11 травня 2010 року між Державним
підприємством «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» (надалі за
текстом рішення - Замовник, Позивач) та
Приватним підприємством
«Таврія-крансервіс» (надалі за текстом
рішення - Підрядник, Відповідач)
укладено договір підряду № 141-ХД
(надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Підрядник
зобов'язується на свій ризик виконати
роботи (капітальний ремонт портального
крану «Ганц» інв. № 0116) за технічним
завданням Замовника з використанням
своїх матеріалів та устаткування, а
Замовник зобов'язується прийняти і
оплатити виконані роботи.

Згідно умов п. 5.1 Договору Підрядник
зобов'язується якісно провести
доручену роботу відповідно до
технічної документації і технічного
завдання з дотриманням норм і правил.

В липні 2010 року Підрядником виконані
роботи з капітального ремонту
портального крану «Ганц» інв. № 0116, що
підтверджується Актом приймання
виконаних робіт.

За період з 01.07.2010 року по 01.11.2013 року
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
проведену планову ревізією
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» (Акт від 13.01.14 №
840-16/01 на а. с. 35-36).

Перевіркою Акту виконаних робіт ф. №
КБ-2в на загальну суму 294 016,80 грн. та
твердих кошторисів встановлено, що в
порушення пунктів 3.3.1, 3.3.3.2. 1.3.4.2, 1.4.2 ДБН
Д. 1.1-1-2000 та у порушення п. 1.5 Технічної
частини Збірника 04, на ремонт
піднімально-транспортного обладнання
Підрядником, як на стадії укладання
договірної ціни, так і на стадії
взаєморозрахунків по Акту виконаних
робіт встановлено завищення вартості
виконаних робіт на суму 73 319,00 грн.

Підрядником, як на стадії складання
договірної ціни в локальному
кошторисі, так і на стадії
взаєморозрахунків за виконані роботи в
Актах виконаних робіт ф. № КБ-2в до
вартості виконаних робіт безпідставно
включено одиничну розцінку Е46-50-4
«Установлення монтажних пристосовань
і такелажної оснастки для виконання
робіт», тоді як вказана робота вже
врахована у складі робіт застосованих
в актах одиничних розцінок ПУ4-2008,
ПУ4-1012, ПУ4-2016. Згідно з Актом ф. № КБ-2в за
липень 2010 року на суму 294016,80грн. (пункт
50) вартість включених робіт з
встановлення монтажних пристосувань і
такелажної оснастки (прямі витрати)
складає 33 804,00 грн. та нормативні
трудовитрати робочих-будівельників
складають 2709 людино/годин.

Одинична розцінка Е46-50-4 відноситься до
Збірника 46 ДБН Д.2.2-46-99 «Роботи при
реконструкції будівель і споруд».

З метою досудового врегулювання даного
питання Державним підприємством
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» на адресу
Підрядника було надіслано претензію
вих. № 399 від 04.03.2014 року про
заборгованість за Договором, що
підтверджується Реєстром на відправку
кореспонденції ДП
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» за 05 березня 2014 року
та фіскальним чеком № 2380 від 05.03.3024
року. Відповіді на претензію Підрядник
не надав, заборгованість не сплатив.

Як стверджує позивач у позовній заяві,
загальна заборгованість Приватного
підприємства «Таврія-крансервіс»
перед ДП «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» за
Договором від 11.05.2010 р. № 141-ХД складає 73
319,00 грн.

Відповідно до умов п. 8.1 Договору у разі
порушення зобов'язань, які виникають з
Договору, винна Сторона несе
відповідальність, передбачену
Договором і чинним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За наявності між сторонами укладеного
Договору з твердим кошторисом та
оформленого сторонами акту виконаних
підрядних робіт, позивачем не
обґрунтовано обов'язок відповідача,
який не є державним підприємством,
виконувати приписи Акту від 13.01.14 №
840-16/01 ревізії фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт», складеного
Білгород-Дністровською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією.

Ч. 1 ст. 224 ГК України передбачено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються додаткові витрати
(вартість додаткових робіт, додатково
витрачених матеріалів тощо), понесені
стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною.

Належним і допустимим доказом
фактичного понесення збитків
позивачем має бути платіжне доручення
або прибутковий касовий ордер на
оплату виконаних відповідачем за
Договором робіт на суму, що перевищує
їх фактичну вартість.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно статті 38 того ж Кодекса сторона
або прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його
наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей
доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей
доказ.

У разі задоволення клопотання суд
своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Господарський суд може витребувати
докази також до подання позову як
запобіжний захід у порядку,
встановленому статтями 431-4310 цього
Кодексу.

Господарський суд може уповноважити на
одержання таких доказів
заінтересовану сторону.

Стаття 38 із змінами, внесеними згідно
із Законом № 850-IV від 22.05.2003; в редакції
Закону № 2453-VI від 07.07.2010

Аналіз зазначених статей ГПК України
свідчить про відсутність у
господарського суду права на
витребування доказів у справі за
власною ініціативою (без клопотання
учасника судового процесу).

Неподання позивачем належних та
допустимих доказів понесення ним
фактичних збитків, внаслідок порушення
зобов'язань за Договором відповідачем,
є підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм
матеріального права, керуючись ст. ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

(Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом).

Повне рішення складено "26" травня
2014 р.

Суддя
Ю.В. Гридасов