КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа№ 910/242/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Разіної Т.І.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання
Атарщікової А.М.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія"

на рішення господарського суду м. Києва
від 19.03.2014

у справі № 910/242/14 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія"

про стягнення компенсації за порушення
авторського права в розмірі 85 260
грн.

За участю представників сторін:

від відповідача (апелянта):
Буділовський М.М. довіреність б/н від
07,08.01.2014;

від позивача: Сушко В.С. довіреність б/н
від 01.01.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
від 19.03.2014 по справі №910/242/14 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь"
(надалі по тексту позивач, ТОВ "Маша и
Медведь") до товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія" (надалі
по тексту відповідач, апелянт, ТОВ
"Українська іноваційно-фінансова
компанія") про стягнення компенсації
за порушення авторського права в
розмірі 85 260 грн. позовні вимоги
задоволено, стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська іноваційно-фінансова
компанія» на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь" компенсацію за порушення
авторського права в розмірі 85 260 грн. та
судовий збір у сумі 1 827 грн.

Обґрунтовуючи рішення господарський
послався на той факт, що відповідач без
належних на то підстав використовує
персонаж «Маша» з мультиплікаційного
серіалу "Маша и Медведь". При цьому
оспорюваним рішенням стягнуто з
відповідача на користь позивача
компенсацію за порушення авторського
права в розмірі 85 260 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, стягнути з позивача витрати
по сплаті державного мита за звернення
з даною апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та прийняття рішення при неповному
з'ясуванні всіх обставин справи.
Апелянт вважає, що наказ № 04/12 від 12.12.2013
по ТОВ «Маша и Медведь» на підставі
якого позивач здійснив розрахунок
компенсації і яким керувався суд при
прийнятті рішення є внутрішнім
документом позивача і не може
застосовуватися до даних
правовідносин. На думку апелянта
порушення права відповідачем є
нетривалим, робота дитячої кімнати
враховуючи витрати на утримання
приміщень, персонал, податки та витрати
на обладнання є неприбутковою, а також
приймаючи до уваги мізерність обсягів
порушення та добровільне усунення
порушення відповідачем позовні вимоги
ТОВ «Маша и Медведь» є безпідставними.

Ухвалою суду від 22.04.2014 апеляційну
скаргу прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 20.05.2014.

В судовому засіданні 20.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Господарським судом м. Києва
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що у період з 11.11.2013
по 04.12.2013 в ТРЦ "Метрополіс", який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Маршала Малиновського, 12 та належить
ТОВ "Українська іноваційно-фінансова
компанія" оприлюднена реклама Дитячої
кімнати, яка знаходиться в зазначеному
торговельному центрі. В структурі
вказаної реклами без дозволу
правовласника використовується об'єкт
авторського права "Маша и Медведь", а
саме персонаж "Маша" з аудіовізуального
твору - мультиплікаційного серіалу
"Маша и Медведь". Зазначений факт
порушення підтверджується
фотографіями фасаду ТРЦ "Метрополіс".

Згідно з матеріалів справи позивач
направив відповідачу повідомлення №
11/11-13 від 11.11.2013 в якому зазначив, що
відповідач здійснює порушення прав
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь" та
вимагав припинити порушення та
компенсувати понесені незаконною
діяльністю відповідача збитки.
Відповідач листом № 284/01 від 04.12.2013
підтвердив, що розмістив рекламу
дитячої кімнати з об'єктами
авторського права товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь", але даний малюнок було
виготовлено дизайнером відповідача.

Господарський суд м. Києва в своєму
рішенні дійшов висновку, що дії
відповідача, а саме використання
персонажу "Маша" з аудіовізуального
твору - мультиплікаційного серіалу
"Маша и Медведь" в рекламі дитячої
кімнати в ТРЦ "Метрополіс", яка була
використана на рекламоносії є
порушенням авторського (виключного)
права позивача, так як ТОВ "Маша и
Медведь" не не давав згоди на вчинення
зазначеної дії відповідачу. ТОВ
"Українська іноваційно-фінансова
компанія", в свою чергу, не спростовано
факту порушення виключних прав
позивача.

Колегія суддів погоджується з даним
твердження місцевого господарського
суду зважаючи на наступне.

У пункті 28 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" зазначено, що з огляду на
приписи статті 33 Господарського
процесуального кодексу України щодо
обов'язку доказування і подання
доказів господарському суду у
вирішенні питання про те, якій стороні
належить доводити обставини, що мають
значення для справи про захист
авторського права чи суміжних прав,
слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність
йому авторського права та/або суміжних
прав чи права на їх захист, а також факт
використання об'єктів даних прав
відповідачем, а в разі заявлення вимог
про відшкодування шкоди - розмір шкоди
і причинно-наслідковий зв'язок між
завданою шкодою та діями відповідача. У
випадках коли права автора засвідчено
свідоцтвом, виданим в установленому
порядку уповноваженим органом, власник
майнових прав інтелектуальної
власності на твір, які було передано на
зазначений у свідоцтві твір,
звільняється від доведення належності
йому відповідних прав; у таких випадках
обов'язок доведення належності цих
прав іншій особі, ніж та, що зазначена у
свідоцтві, покладається на
відповідача;

2) відповідач має довести додержання
ним вимог Цивільного кодексу України і
Закону України "Про авторське право і
суміжні права" при використанні ним
твору та/або об'єкту суміжних прав; в
іншому разі фізична або юридична особа
визнається порушником авторського
права та/або суміжних прав, і для неї
настають наслідки, передбачені цими
законодавчими актами. Крім того,
відповідач повинен спростувати
визначену цивільним законодавством
презумпцію винного заподіяння шкоди
(статті 614, 1166 Цивільного кодексу
України).

У прийнятті судового рішення зі спору,
пов'язаного з порушенням авторського
права та/або суміжних прав, не є
достатнім загальне посилання суду на
використання твору та/або об'єкта
суміжних прав позивачем: мають бути
з'ясовані конкретні форма і спосіб
використання кожного об'єкта такого
права.

Статтею 435 Цивільного кодексу України
передбачено, що первинним суб'єктом
авторського права є автор твору. За
відсутності доказів іншого автором
твору вважається фізична особа,
зазначена звичайним способом як автор
на оригіналі або примірнику твору
(презумпція авторства). Суб'єктами
авторського права є також інші фізичні
та юридичні особи, які набули прав на
твори відповідно до договору або
закону.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України "Про авторське право і
суміжні права" майнові права автора (чи
іншої особи, яка має авторське право)
можуть бути передані (відчужені) іншій
особі згідно з положеннями Закону,
після чого ця особа стає суб'єктом
авторського права.

За приписами частини першої статті 31
Закону України "Про авторське право і
суміжні права" автор (чи інша особа, яка
має авторське право) може передати свої
майнові права, зазначені у статті 15
цього Закону, будь-якій іншій особі
повністю чи частково. Передача
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) оформляється
авторським договором. Майнові права, що
передаються за авторським договором,
мають бути у ньому визначені. Майнові
права, не зазначені в авторському
договорі як відчужувані, вважаються
такими, що не передані.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Маша и Медведь" є юридичною особою за
законодавством Російської Федерації,
місцезнаходженням якої є м. Москва і
якій присвоєно основний державний
реєстраційний номер 536, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб від
18.12.2013 № 7961808_УД.

Матеріалами справи встановлено, що
виключні права на персонажі
аудіовізуального твору належать
позивачу на підставі Ліцензійного
договору № ЛД-1/2010 від 08.06.2010, який
укладено між ним та ОСОБА_4

За визначенням, наведеним у статті 1
Закону України "Про авторське право і
суміжні права" аудіовізуальний твір -
це твір, що фіксується на певному
матеріальному носії (кіноплівці,
магнітній плівці чи магнітному диску,
компакт-диску тощо) у вигляді серії
послідовних кадрів (зображень) чи
аналогових або дискретних сигналів,
які відображають (закодовують) рухомі
зображення (як із звуковим супроводом,
так і без нього), і сприйняття якого є
можливим виключно за допомогою того чи
іншого виду екрана (кіноекрана,
телевізійного екрана тощо), на якому
рухомі зображення візуально
відображаються за допомогою певних
технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Статтею 9 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" передбачено, що
частина твору, яка може
використовуватись самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього закону.

Колегією суддів встановлено, що
персонажі аудіовізуального твору -
мультиплікаційного серіалу "Маша и
Медведь" "Маша" і "Медведь" є частинами
аудіовізуального твору, які можуть
використовуватися самостійно, а тому
розглядаються судом як твори.

Статтею 443 Цивільного кодексу України
встановлено, що використання твору
здійснюється лише за згодою автора,
крім випадків правомірного
використання твору без такої згоди,
встановлених цим Кодексом та іншим
законом.

Відповідно до статті 440 Цивільного
кодексу України та частини третьої
статті 15 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" майновими
правами інтелектуальної власності на
твір є: право на використання твору;
виключне право дозволяти використання
твору; право перешкоджати
неправомірному використанню твору, в
тому числі забороняти таке
використання; інші майнові права
інтелектуальної власності,
встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права" передбачено, що використання
твору будь-якою особою допускається
виключно на основі авторського
договору, за винятком випадків
правомірного використання,
передбачених статтями 21 - 25 цього
Закону.

Пунктом 41 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" передбачено, що
використанням твору в силу статті 441 ЦК
України вважається, серед іншого, його
публічне використання різними
способами, як-от публічний показ,
публічне виконання - як у реальному
часі ("наживо"), так і з допомогою
технічних засобів, публічне сповіщення
(радіо, телебачення), а також публічна
демонстрація аудіовізуального твору
(зі звуковим супроводом чи без такого) у
місці, відкритому для публічного
відвідування, або в іншому місці
(приміщенні), де присутні особи, які не
належать до кола однієї сім'ї чи
близьких знайомих цієї сім'ї, -
незалежно від того, чи сприймається
твір публікою безпосередньо у місці
його публічної демонстрації
(публічного показу), чи в іншому місці
одночасно з такою демонстрацією
(показом). Відповідальність за публічне
виконання твору (в тому числі при його
виконанні в реальному часі - "наживо")
несе фізична чи юридична особа, яка
бере на себе ініціативу і
відповідальність за проведення
відповідного заходу.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що матеріалами
справи підтверджено факт
неправомірного використання ТОВ
"Українська іноваційно-фінансова
компанія" об'єктів авторського права
(персонажу «Маша» з мультиплікаційного
серіалу "Маша и Медведь"), виключні
майнові авторські права на які
належать ТОВ "Маша и Медведь".

Звертаючись з відповідним позовом до
господарського суду позивач просив
стягнути з відповідача компенсацію в
розмірі 85 260 грн. Обґрунтовуючи саме
такий розмір компенсації позивач
посилався на Наказ № 04/12 від 12.12.2013 року,
відповідно до якого дії відповідача є
видом порушення першої категорії, а
саме шляхом відтворення - виготовлення
одного або більше примірників твору,
відеограми, фонограми в будь-якій
матеріальній формі, а також їх запис
для тимчасового чи постійного
зберігання в електронній (в тому числі
цифровій), оптичній або іншій формі, яку
може зчитувати комп'ютер. В тому числі,
використання персонажів у рекламі чи
іншому анонсуванні такої інформації
для широкої громадськості. У тому числі
у вигляді бігбордів, плакатів, вивісок,
розтяжок, постерів, малюнків. Позивачем
застосовано встановлену Наказом
ставку в розмірі 35 мінімальних
заробітних плат.

В зв'язку з тим, що відповідач отримавши
повідомлення позивача № 11/11-13 від
11.11.2013 не захотів добровільно виплатити
компенсацію за порушення прав
позивача, про що зазначив у листі № 284/01
від 04.12.2013. ТОВ "Маша и Медведь" розцінив
дану відповідь як небажання
поновлювати порушені права власника
персонажу "Маша", шляхом добровільної
виплати компенсації. Згідно ч. 2 Наказу
розмір компенсації має нести в собі
присічну функцію, тому у разі відмови
добровільної виплати компенсації
застосовується до порушника
коефіцієнт "2" до основної ставки, тобто
позивач вбачає за необхідне присудити
до стягнення з відповідача суми
компенсації за порушення авторського
права позивача, що складає 70
мінімальних заробітних плат.

Оскаржуваним рішенням стягнуто з ТОВ
"Українська іноваційно-фінансова
компанія" на користь ТОВ "Маша и
Медведь" компенсацію за порушення
авторського права в розмірі 85 260,00 грн.
Суд першої інстанції визнав доведеним
позивачем, що дійсним наміром
відповідача було отримання прибутку
незаконним шляхом, а саме через
порушення виключних прав позивача.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія" є
власником ТЦ "Метрополіс", щодня даний
торговий центр відвідує велика
кількість людей, крім того невідома
кількість людей проходить в близькій
відстані до ТЦ "Метрополіс", які були
свідками даної реклами дитячої
кімнати, тобто обсяг порушення
відповідачем прав позивача є
довготриваючим та значним.

Колегія суддів не погоджується з
визначеною сумою компенсації зважаючи
на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права" при порушеннях будь-якою особою,
зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого порушником внаслідок
порушення ним авторського права, або
виплату компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про
авторське право і суміжні права"
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у встановлених
пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах
визначити розмір компенсації,
враховуючи обсяг порушення та (або)
наміри відповідача.

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" наведено, що у визначенні
розміру такої компенсації
господарським судам необхідно
виходити з конкретних обставин справи
і загальних засад цивільного
законодавства, встановлених статтею 3
ЦК України, зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5
"Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав"
зазначено, що розмір компенсації
визначається судом у межах заявлених
вимог у залежності від характеру
порушення, ступеню вини відповідача та
інших обставин. Зокрема, враховується:
тривалість порушення та його обсяг
(одно- або багаторазове використання
об'єкта авторського права);
передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні.

Так, приписи Цивільного кодексу
України та Закону України "Про
авторське право і суміжні права" не
ставлять розмір компенсації у
залежність від кількості використаних
об'єктів або їх складових частин (не
містять приписів стосовно залежності
розміру компенсації), а лише
встановлюють право стягнення
компенсації, виходячи з самого факту
вчинення порушення авторського права.
Інші обставини (стосовно
систематичності вчинення порушень, їх
(його) обсягу, кількості неправомірно
використаних об'єктів тощо), в свою
чергу, повинні враховуватися судом у
визначенні суми компенсації в кожному
конкретному випадку, виходячи з меж,
встановлених згаданою статтею 52 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права" (від 10 до 50 000 мінімальних
заробітних плат).

Аналогічна позиція Вищого
господарського суду України викладена,
зокрема, в оглядовому листі № 01-06/417/2012
від 04.04.2012 р.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
установлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1 218
гривень.

Таким чином, беручи до уваги зазначену
позицію Вищого господарського суду
України та обставини порушення
відповідачем виключних майнових
авторських прав, з огляду на
спрямованість застосовуваних судом
компенсаційних заходів на захист
порушеного права, з урахуванням
загальних засад цивільного
законодавства - справедливості,
добросовісності, розумності, суд
вважає обґрунтованим стягнення
компенсації у розмірі 12 180,00 грн., тобто
у розмірі 10 мінімальних заробітних
плат за вищевказане порушення.

За приписами статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати зі справи слід покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська іноваційно-фінансова
компанія" задовольнити частково, а
рішення господарського суду м. Києва
від 19.03.2014 року по справі № 910/242/14 -
скасувати та прийняти нове рішення,
яким:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія"
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія" (04212, м.
Київ, вул. Маршала Малиновського, буд.
12А, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь" (129085,
м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9, будова
3, ІПН/КПП /771701001 в ІФПС № 17 СВАО р/р
в ПАТ Банк "ОТКРЫТИЕ", м.
Москва БІК 044585297, к/р )
компенсацію за порушення авторського
права в розмірі 12 180,00 грн. та судовий
збір за подання позовної заяви у сумі
261,08 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь" (129085,
м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9, будова
3, ІПН/КПП /771701001 в ІФПС № 17 СВАО р/р
в ПАТ Банк "ОТКРЫТИЕ", м.
Москва БІК 044585297, к/р ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
іноваційно-фінансова компанія" (04212, м.
Київ, вул. Маршала Малиновського, буд.
12А, ) судовий збір за
подання апеляційної скарги в сумі 782,96
грн.

Видачу наказів доручити
господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 910/242/14 повернути до
господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
Т.І. Разіна

С.В. Сотніков