ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р.Справа № 922/1236/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання
Ямщикової М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз", м. Харків до
Державної установи "Харківський
обласний лабораторний центр
держсанепідслужби України", м. Харків
про стягнення 82026,35 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Василенко Г.В., довіреність №
3926 від 26.12.2013 р.;

відповідача - Горбатенко І.М.,
довіреність № 1.5/3870 від 02.07.2013 р.;

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Харківгаз", м. Харків,
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
про стягнення з Державної установи
"Харківський обласний лабораторний
центр держсанепідслужби України", м.
Харків, 7567,17 грн. основного боргу, 262,26
грн. пені, 60,52 грн. 3% річних, 136,39 грн.
інфляційних витрат та 1827 грн. судового
збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що відповідач в порушення умов
договору № 15-Т-БГ-32-2013 від 24.09.2013 р.
неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо повної та своєчасної
оплати послуг з постачання газу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04 квітня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 14 квітня 2014
року.

14 квітня 2014 року представник позивача
надав письмові пояснення, в яких
зазначив, що сторони пунктом 5 договору
№ 15-Т-БГ-32-2013 від 24.09.2013 р. передбачили,
що остаточний розрахунок здійснюється
не пізніше 10 числа, місяця наступного
за розрахунковим, тобто з 11 числа
наступного місяця в разі невиконання
своїх зобов"язань позивачем відповідно
до вимог чинного законодавства
нараховуються штрафні санкції,
інфляційні витрати та 3% річних.

14 квітня 2014 року представник
відповідача надав відзив на позовну
заяву, в якому визнавав позовні вимоги
частково в частині основного боргу у
розмірі 7567,17 грн., щодо стягнення 262,26
грн. пені, 60,52 грн. 3% річних, 136,39 грн.
інфляційних витрат заперечував,
оскільки вважає, що в його діях
відсутні порушення правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов"язання, та ним
було вжиті всі заходи щодо належного
виконання зобов"язання, а несплата
фінансового зобов"язання виникла
внаслідок випадку.

В судовому засіданні 14 квітня 2014 року
було оголошено перерву до 14 травня 2014
року.

06 травня 2014 року представник позивача
надав докази часткової оплати
відповідачем, які долучені судом до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 14 травня 2014 року
було оголошено перерву до 20 травня 2014
року.

20 травня 2014 року представник позивача у
судовому засіданні підтримував
позовні вимоги та просив суд стягнути з
відповідача 7567,17 грн. основного боргу,
262,26 грн. пені, 60,52 грн. 3% річних, 136,39 грн.
інфляційних витрат та 1827 грн. судового
збору.

Представник відповідача визнавав
позовні вимоги частково в сумі 7567,17 грн.
основного боргу, щодо стягнення 262,26
грн. пені, 60,52 грн. 3% річних, 136,39 грн.
інфляційних витрат заперечував.

Розглянувши матеріали
справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх
підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

24 вересня 20013 року між Публічним
акціонерним товариством "Харківгаз", м.
Харків, (позивач) та Державною
установою "Харківський обласний
лабораторний центр держсанепідслужби
України", м. Харків, (відповідач) був
укладений договір № 15 Т-БГ-32-2013/667, у
відповідності до умов якого позивач
зобов"язується надати відповідачу
послугу з транспортування природного
газу газорозподільними мережами до
межі балансової належності об"єктів
відповідача або його споживачів
відповідно до актів розмежування
балансової належності газопроводів та
експлуатаційної відповідальності
сторін, а відповідач зобов"язався
оплатити вартість послуги з
транспортування газу ГРМ у розмірах,
строках та у порядку, передбаченому
умовами договору. Пунктом 3.6 договору
передбачено, що обсяг
протранспортованого газу ГРМ
підтверджується підписаним актом
наданих послуг з транспортування газу
ГРМ, що оформлюється на підставі даних
комерційних вузлів обліку, визначених
у додатку № 2 "Пункти призначення з
переліком комерційних вузлів обліку
природного газу та газоспоживного
обладнання" до цього договору. Пунктом
5.5 договору передбачено, що оплата
вартості послуг за транспортування
газу ГРМ здійснюється відповідачем на
умовах оплати обсягу газу протягом
місяця транспортування. У випадку
недоплати за фактично
протранспортований газ ГРМ за
розрахунковий період, відповідач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Також до договору № 15 Т-БГ-32-2013 від
24.09.2013 р. сторони уклали додатки.

На виконання умов вказаного договору
та додатків до нього позивач здійснив
транспортування природного газу
відповідачу у жовтні - грудні 2013 р. на
загальну суму 36873,08 грн., що
підтверджується актами від 30.11.2013 р.,
від 31.10.2013 р., від 18.12.2013 р., від 31.12.2013 р.,
які підписані обома сторонами та
скріплені печатками.

Як вже було вище зазначено, сторони
узгодили кінцевий строк оплати - не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Відповідач за природний газ
розрахувався частково.

Внаслідок неналежного виконання
прийнятих на себе зобов"язань щодо
повної та своєчасної оплати, у
відповідача виникла заборгованість у
сумі 7567,17 грн. (сума основного боргу), що
і стало підставою позивачу для
звернення до господарського суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

В розумінні ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем умов діючого
законодавства та договору, те, що
позовні вимоги обґрунтовані,
правомірні, доведені матеріалами
справи та визнані відповідачем, суд
задовольняє позовні вимоги у розмірі
7567,17 грн. (сума основного боргу).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох відсотків річних за
весь час прострочення.

Зважаючи на вищевикладене, позовні
вимоги позивача в частині стягнення 3%
річних в сумі 60,52 грн. за період з 05.12.2013
р. по 11.03.2014 р. та інфляційних витрат в
сумі 136,39 грн. за період з грудня 2013 р. по
лютий 2014 р. підтверджується
матеріалами справи та відповідають
діючому законодавству (розрахунок
перевірено судом та є вірним), у зв'язку
з чим підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст.193,198 ГК
України, кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов"язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов"язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 7.2 договору передбачена
відповідальність сторін, а саме за
несвоєчасну оплату за спожитий газ у
строки, зазначені у розділі 4 цього
договору, відповідач повинен сплатити
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, за кожний день
прострочення платежу.

Позовна вимога про стягнення з
відповідача пені у сумі 262,26 грн. за
період з 05.12.2013 р. по 11.03.2014 р., яка
нарахована позивачем за прострочення
виконання грошового зобов"язання у
відповідності до умов, передбачених
вищевказаним договором, відповідає
вимогам діючого законодавства,
розрахунок пені перевірено судом та є
вірним, тому дана вимога підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

на підставі ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2
ст. 625 , ст. 629 ЦК України, керуючись ст.ст.
32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної установи
"Харківський обласний лабораторний
центр держсанепідслужби України" (61070,
м. Харків, територія Помірки, код 38493324)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Харківміськгаз" (61109, м.
Харків, вул. Безлюдівська, 1, п/р №
4001 в ПАТ "КБ""Надра" м. Київ, МФО
380764, код 03359500) 7567,17 грн. основного боргу,
262,26 грн. пені, 60,52 грн. 3% річних, 136,39 грн.
інфляційних витрат та 1827 грн. судового
збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.05.2014 р.

Суддя О.В. Смірнова