КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р. Справа№ 910/2040/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Кропивної Л.В.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Тарасенко Р.В.
(довіреність №28 від 09.01.2014 р.)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз»

на рішення господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 року

у справі №910/2040/14 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «БУД-СЕРВІС-ПЛЮС»

до Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз»

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «БУД-СЕРВІС-ПЛЮС»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» про стягнення 15840,63 грн.
основної заборгованості та витрат
пов'язаних зі сплатою послуг адвоката в
сумі 3654,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 02.04.2014 р. позов задоволено. Стягнуто
з відповідача на користь позивача 15840,00
грн. боргу, 3654,00 грн. витрат на послуги
адвоката та 1827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення щодо
стягнення суми основного боргу,
судового збору та адвокатських витрат
і прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що прийнято з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Представник відповідача в судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
скаргу задовольнити, рішення
скасувати, в позові відмовити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а строки розгляду
апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК
України, колегія суддів, вважає
можливим здійснити перевірку рішення
суду першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представника позивача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від
28.04.2014 р. явка сторін у судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника
позивача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами без участі представника
позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

04.01.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «БУД-СЕРВІС-ПЛЮС»
(продавець) та Дочірньою компанією
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
(правонаступником якої є Публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз»)
(покупець) було укладено договір № 08-01,
за умовами якого продавець
зобов'язується передавати, а покупець
приймати та оплачувати товар на умовах
договору.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного
договору, покупець проводить оплату
товару згідно з виставленим продавцем
рахунком по факту отримання продукції,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок продавця.

Факт поставки товару позивачем
вудповідачу на загальну суму 16105,80 грн.
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними № 92б від
19.07.2011 року на суму 975,75 грн., №93б від
19.07.2011 року на суму 3444,20 грн., №94б від
19.07.2011 року на суму 865,00 грн., №9б від
03.08.2011 року на суму 1579,35 грн., №74б від
19.08.2011 року на суму 3600,00 грн., №75б від
19.08.2011 року на суму 5064,25 грн., №88б від
21.10.2011 року на суму 577,25 грн. та актом
звіряння розрахунків станом на 01.01.2013
року, який підписаний уповноваженими
представниками обох сторін та які
містяться у матеріалах справи.

Відповідач за отриманий товар
розрахувався лише частково, у розмірі
265,17 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за договором з поставки
товару відповідачу, а відповідач не
виконав належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати отриманого
товару у передбачений договором строк
та має перед позивачем заборгованість
у сумі 15840,63 грн.

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем не надано доказів сплати
заборгованості у розмірі 15840,63 грн.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що позовні вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за договором
купівлі-продажу № 08-01 від 04.01.2011 року у
розмірі 15840,63 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача 3654,00 грн. витрат на
послуги адвоката, на підтвердження
понесення яких надав суду належні
докази, а саме: договір № 1/2014 про
надання правової допомоги від 04.02.2014
року, укладений між адвокатом ОСОБА_3
та позивачем, а також копію платіжного
доручення № 830 від 05.02.2014 року на суму
3654,00 грн.

При вирішенні питання про розмір суми,
яка підлягає відшкодуванню стороні за
послуги адвоката, має бути врахована як
ціна позову, яку вказав позивач у
позовній заяві, так і критерії
об'єктивного визначення розміру суми
послуг адвоката.

Згідно ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
при встановленні розміру гонорару
враховуються складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Пунктом 6.3 роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» від 21 лютого 2013 року №
7 визначено, що розподіл сум інших, крім
судового збору, судових витрат
здійснюється за загальними правилами
частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при
задоволенні позову вони покладаються
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, а при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. За тими ж правилами
здійснюється й розподіл сум цих витрат
у розгляді господарським судом
апеляційних і касаційних скарг.
Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи. Так, у визначенні розумно
необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема:
встановлені нормативно-правовими
актами норми видатків на службові
відрядження (якщо їх установлено);
вартість економних транспортних
послуг; час, який міг би витратити на
підготовку матеріалів кваліфікований
фахівець; вартість оплати відповідних
послуг адвокатів, яка склалася в країні
або в регіоні; наявні відомості органів
статистики або інших органів про ціни
на ринку юридичних послуг; тривалість
розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність
витрат на оплату послуг адвоката,
повинна подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищезазначене, беручи до
уваги ціну позову, колегія суддів
приходить до висновку, що розумно
необхідним розміром суми, яка підлягає
відшкодуванню відповідачем позивачу
складає 10% від суми позову та становить
1584,00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача щодо витрат на
оплату послуг адвоката, викладені ним в
апеляційній скарзі, заслуговують на
увагу, а тому остання підлягає
частковому задоволенню.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на порушення норм
матеріального та процесуального права,
слід вважати такими, що не заслуговують
на увагу. Крім того, доводи апеляційної
скарги по суті позовних вимог не
спростовують висновку місцевого
господарського суду та не
підтверджуються наявними матеріалами
справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
02.04.2014 р. у даній справі підлягає зміні в
частині витрат на оплату послуг
адвоката.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста
Києва від 02.04.2014 р. у справі №910/2040/14
змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «БУД-СЕРВІС-ПЛЮС» до
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» про стягнення 15840,00 грн.
боргу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ,
Кловський узвіз, буд. 9/1; код 30019801) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «БУД-СЕРВІС-ПЛЮС»
(31000, Хмельницька обл., Красилівський
район, м. Красилів, пров. Ціолковського,
буд. 6; ) 15840 (п'ятнадцять
тисяч вісімсот сорок) грн. 63 коп. боргу,
1584 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят
чотири) грн. 00 коп. витрат на послуги
адвоката та 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

В частині вимог про стягнення витрат на
оплату адвоката в розмірі 2070,00 грн. -
відмовити.

Видачу наказів на виконання даної
постанови доручити господарському
суду міста Києва.

Справу №910/2040/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Л.В. Кропивна