ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Справа № 910/22049/13

Колегія суддів Вищого господарського
суду України у складі:

Головуючого судді
Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Студенця В.І.,

розглянувши касаційну скаргу
Приватного науково-виробничого
підприємства "Синапс"на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р.у
справі № 910/22049/13 господарського суду
міста Києва

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Мегаполіс"

до третя особа проПриватного
науково-виробничого підприємства
"Синапс" Публічне акціонерне
товариство "Шахтоуправління
"Покровське" стягнення 1 016 978,17 грн.за
участю представників:

ТОВ "Мегаполіс" - не з'явилися;

ПНВП "Синапс" - Воробєй Є.В., Концевой
Р.С.;

ПАТ "Шахтоуправління
"Покровське" - не з'явилися;

в с т а
н о в и л а :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мегаполіс"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом та просило суд
стягнути з відповідача - Приватного
науково-виробничого підприємства
"Синапс" 1 016 978,17 грн.
заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання за умовами договору
підряду № 022-08 від 24.04.2008 р. в
частині повної та своєчасної оплати
виконаних робіт (т.1 а.с.7-12).

Відповідач у справі - ПНВП "Синапс"
просив провадження у справі припинити
на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України,
посилаючись на наявність рішення з
того ж предмету спору, з тих же підстав,
між тими ж сторонами (т.2 а.с.69-71).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.01.2014 р. провадження у справі
припинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК
України (т.5 а.с.46-49).

Припиняючи провадження у даній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішенням господарського суду міста
Києва від 21.09.2009 р. у справі № 7/515
вирішено спір між тими ж сторонами про
той же предмет і з тих же підстав.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р. ухвалу
господарського суду міста Києва від
17.01.2014 р. скасовано, а матеріали справи
направлено на розгляд до
господарського суду міста Києва (т.5
а.с.87-91).

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції, апеляційна інстанція
виходила з того, що провадження у
справі припинено судом першої
інстанції безпідставно, оскільки
підстави позову у даній справі та
справі № 7/515
господарського суду міста Києва не є
тотожними.

Не погоджуючись з постановою
апеляційної інстанції, ПНВП "Синапс"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою та
просить її скасувати, залишивши в силі
ухвалу господарського суду міста Києва
від 17.01.2014 р. (т.5 а.с.111-115).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оспорюваного судового акта, знаходить
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Отже, господарський суд зобов'язаний
припинити провадження у справі на
підставі зазначеної норми за
наявності, зокрема, рішення
господарського суду, прийнятого у
справі:

- між тими ж сторонами;

- про той же предмет;

- з тих же підстав.

Таким чином, наявність всіх
вищевказаних ознак тотожності спорів у
справах тягне за собою припинення
провадження у справі.

Звертаючись з позовом про стягнення
заборгованості за договором підряду №
022-08 від 24.04.2008 р., позивач зазначав, що
неодноразово після прийняття рішення у
справі № 7/515 направляв на адресу
відповідача вимогу про оплату
заборгованості, що утворилась. На думку
позивача, факт отримання відповідачем
зазначених вимог є новою підставою
позову.

Припиняючи провадження у даній справі,
суд першої інстанції виходив з того, що
21.09.2009 р. господарський суд міста Києва
прийняв рішення у справі № 7/515, яким
відмовив у задоволенні позову ТОВ
"Мегаполіс" до ПНВП "Синапс" про
стягнення 1 106 239,27 грн. При цьому,
предмет та підстави позову у такій
справі та даній справі тотожні.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції, апеляційна інстанція
виходила з того, що вказана норма була
застосована судом першої інстанції
невірно. Приймаючи постанову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що спори у вказаній справі та даній не є
тотожними, а саме мають різні підстави.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції є правильним, з огляду на
наступне.

Підставою позову є обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги і
докази, що стверджують позов, зокрема
факти матеріально-правового характеру,
що визначаються нормами матеріального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, їх виникнення, зміну,
припинення.

Предметом позову в даній справі є
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості в розмірі 1 016
978,17 грн., яка виникла внаслідок
невиконання відповідачем грошового
зобов'язання з оплати виконаних
позивачем за договором будівельних
робіт.

Відповідно до абз. 4 п. 3.12. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" під
предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Зміна предмета позову на підставі абз.5
п.3.12. згаданої постанови означає зміну
вимоги, з якою позивач звернувся до
відповідача, а зміна підстав позову - це
зміна обставин, на яких ґрунтується
вимога позивача.

З наявної в матеріалах справи копії
рішення господарського суду міста
Києва від 21.09.2009 р. у справі № 7/515,
залишеного без змін постановами
Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2009 р. та
Вищого господарського суду України від
25.08.2010 р. вбачається, що цим рішенням
суду вирішено спір між ТОВ "Мегаполіс"
та ПНВП "Синапс" про стягнення коштів у
розмірі 1 106 239,27 грн., з яких 1 016 978,17 грн. -
сума основного боргу, стягнення якої є
предметом позовних вимог у даній
справі.

Разом з тим, в тексті позовної заяви від
11.11.2013 р. позивач зазначає, що
обставинами, які мають істотне
значення для правильного вирішення
спору та які підлягають встановленню
під час розгляду даної справи є
обставини наявності оплати виконаних
робіт третьою особою відповідачу або
відсутності такої оплати.

Позивач в письмових поясненнях від
17.01.2014 р. посилається на настання
відкладальної обставини, а саме,
одержання відповідачем грошових
коштів від інвестора з підтвердженням
цього наданими відповідачем
банківськими виписками. Проте, за
твердженнями позивача, загальної суми
сплачених інвестором грошових коштів
за виконані роботи з наданих
банківських виписок встановити
неможливо, оскільки їх надано за період
з 11.02.2010 р. по 18.11.2013 р., тому позивач
вважав за необхідне встановити
обставини оплати відповідачу
виконаних робіт третьою особою.

За таких обставин, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р.
необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія
суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 р. у
справі № 910/22049/13 господарського суду
міста Києва залишити без змін, а
касаційну скаргу Приватного
науково-виробничого підприємства
"Синапс" - без задоволення.

Головуючий суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Студенець В.І.