КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р. Справа№ 910/24278/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі:
Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Дитинчук В.М. ( за
довіреністю)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Євротехнології"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.02.2014р.

у справі № 910/24278/13 (суддя: Балац С.В.)

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євротехнології Груп"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Євротехнології"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Товариство з
обмеженою відповідальністю «Аванта
Плюс»

про стягнення 293 970,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до ТОВ "ІБК
Євротехнології" , в якій просив
стягнути заборгованість у розмірі 293970
грн. 71 коп.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 року у справі №910/24278/13
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі: стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю "ІБК
"ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ" на користь товариства
з обмеженою відповідальністю
"ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ ГРУП" заборгованість в
сумі 293.970,71 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої
інстанції зазначив на те, що 04.11.2013 року
ТОВ «Аванта плюс» на підставі договору
про відступлення права вимоги,
відступило свої права вимоги на
стягнення заборгованості з
відповідача в розмірі 293 970,71 грн.
Відповідач про даний договір був
належним чином повідомлений, проте
зобов'язання про погашення
заборгованості не виконав. Отже,
позовні вимоги, про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості у розмірі 293 970,71 грн. є
обґрунтованими та підлягає
задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "ІБК Євротехнології"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва у
справі №910/416/14 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у розмірі 215 409,19 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що судом першої
інстанції не було взято до уваги , що
станом на 30.06.2013 рік між первісним
кредитором та відповідачем було
проведено звірку взаємних розрахунків,
якою визначена заборгованість
відповідача у розмірі 215 409,19 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.03.2014 року
було прийнято до розгляду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК Євротехнології"
та призначено розгляд справи на 15.04.2014
р., у складі колегії суддів, головуючий
суддя Руденко М.А., суддів Пономаренко
Є.Ю., Шапран В.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду 15.04.2014, в зв'язку з
участю судді Шапран В.В. у розгляді
інших справи, здійснити розгляд справи,
у складі колегії суддів, головуючий
суддя Руденко М.А., судді Дідиченко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

15.04.2014 року у судовому засіданні було
оголошено перерву до 13.05.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 року
залучено в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аванта Плюс»,
розгляд справи було відкладено до
27.05.2014 року.

26.05.2014 року через відділ
документального забезпечення суду від
представника третьої особи ТОВ «Аванта
Плюс» надійшли письмові пояснення по
справі, в яких останній просив залишити
апеляційну скаргу ТОВ «ІБК
«ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ» без задоволення, а
рішення господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 року без змін. Також,
представник третьої особи просив,
розглянути справу у відсутності
повноважного представника третьої
особи.

27.05.2014 року представник відповідача не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, як свідчать матеріали
справи, про час та місце розгляду
справи всі представники були
повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду від 13.08.2008 р. №
01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року
„Про деякі питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України").

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представника
відповідача, за наявними у справі
доказами.

В судовому засіданні 27.05.2014 року
представник позивача вказав , що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
між товариством з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ
ГРУП", як новим кредитором, (далі -
позивач) та товариством з обмеженою
відповідальністю "АВАНТА ПЛЮС" (далі -
первісний кредитор) укладено договір
про відступлення права вимоги від 04
листопада 2013 року № 041113/1 (далі -
Договір) (а.с.14).

За умовами Договору первісний кредитор
відступає, а позивач набуває право
вимоги до товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ"
(далі - відповідач) виконання ним
грошового зобов'язання за переданий
останньому товар згідно видаткових
накладних, які містяться в матеріалах
справи (а.с.21-37 ), які підписані з боку
відповідача і скріплені відбитками
його печатки.

Договором передбачено, що сума
грошового зобов'язання відповідача,
право вимоги на яку відступається
позивачеві за Договором, складає 293 970,71
грн.

Звертаючись з позовом до суду першої
інстанції товариство з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ
ГРУП" зазначило, що 07.11.2013 року
сторонами Договору надіслано
відповідачу лист від 04.11.2013 (а.с.14), яким
повідомлено про укладення договору №
0411131 про відступлення права вимоги від
04.11.2013 року, проте останній зобов'язання
не виконав, заборгованість в розмірі 293
970 грн. не сплатив.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що відповідачем обов'язку зі
сплати товару, отриманого останнім від
первісного кредитора за видатковими
накладними, які містяться в матеріалах
справи (а.с.21-37), не виконано та стягнув
заборгованість в розмірі 293 970,71 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України передбачено, що кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного
кодексу України правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 514 ЦК України).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як видно з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
факт поставки первісним кредитором
товарів за видатковими накладними та
отримання їх відповідачем свідчить про
виникнення між останніми договірних
правовідносин з поставки товару,
укладеного первісним кредитором та
відповідачем у спрощений спосіб,
відтак, в силу ст. 712 Цивільного кодексу
України, істотними умовами договору
поставки є предмет (товар) та ціна, які
узгоджені сторонами спору у названих
вище видаткових накладних.

Згідно ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Враховуючи вищевикладені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
матеріалах справи відсутні будь які
докази, які б свідчили факту погашення
відповідачем перед позивачем
заборгованості в сумі 293 970,71 грн. На
вимогу колегії суддів первинні
документи , а саме платіжні доручення,
які б могли свідчити про часткове
погашення заборгованості на період
проведення акту звірки на 01.07.2013 року
представник відповідача не надав.

Доводи відповідача про те, що станом на
30.06.2013 рік між первісним кредитором та
відповідачем було проведено звірку
взаємних розрахунків, якою визначена
заборгованість відповідача у розмірі
215 409,19 грн., колегія суддів вважає
необґрунтованими та недоведеними, з
наступних підстав, оскільки з
зазначеного акту не видно за якими
видатковими накладними виникла дана
заборгованість.

Окрім того, як видно з письмових
пояснень ТОВ « Аванта Плюс» первинного
кредитора вищевказаний акт звірки був
складений стосовно заборгованості за
іншими видатковими накладними, за
якими потрібно було погодити строки
позовної давності, в тому числі №219 изм.
від 31.07.08 року, право вимоги за якими
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ
ГРУП» не надавалось за Договором №041113/1
від 04.11.2013 року про відступлення права
вимоги.

Також, колегія суддів зазначає, що в
порушення вимог ст. 101 ГПК України
представник відповідача необгрунтував
неможливість подання доказу, а саме
акту звірки від 01.07.2013 року до суду
першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, про
час та місце розгляду справи в суді
першої інстанції, всі представники
сторін були належним чином
повідомлені, а отже відповідач не був
позбавлений можливості відповідно до
ст. 22 ГПК України, надати додаткові
документи для спростування позовних
вимог.

Крім того, апелянтом, до суду першої
інстанції було подано відзив на
позовну заяву, в якому останній жодним
чином не зазначив про існування акту
звірки взаєморозрахунків, на який
посилається скаржник в апеляційній
скарзі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими, та непідтверджені
належними та допустимим доказами у
справі, суд першої інстанції вірно
дійшов висновку, що факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і в той же
час відповідачем не спростований, отже
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 293
970,71 грн. правомірно були задоволенні в
повному обсязі.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем до позовної заяви
було додано заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, що належать
відповідачу та знаходяться на його
банківському рахунку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач у своїй заяві про вжиття
заходів до забезпечення позову, на
підтвердження припущень, щодо
існування загрози невиконання чи
утруднення виконання рішення суду у
разі задоволення позову, жодного
належного доказу не надав, таким чином
судом першої інстанції правомірно
було відмовлено в задоволенні заяви
про накладення арешту на грошові кошти
відповідача.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку місцевого
господарського суду з огляду на
вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі,
апеляційний суд робить висновок, що суд
першої інстанції дав належну оцінку
доказам по справі та виніс законне
обґрунтоване рішення, яке відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що скаржник не довів
обґрунтованість своєї апеляційної
скарги, докази на підтвердження своїх
вимог суду не надав, апеляційний суд
погоджується із рішенням
господарського суду міста Києва від
12.02.2014 року у справі № 910/24278/13, підстав
для його скасування або зміни не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІБК
Євротехнології" на рішення
господарського суду міста Києва від
12.02.2014 року у справі № 910/24278/13 залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 року у справі № 910/24278/13
залишити без змін.

Матеріали справи № 910/24278/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко