ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 р.
Справа № 914/1050/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Козак І.Б.,

при секретарі Фартушку Н.Б.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:
Приватного акціонерного товариства
«Страхової компанії «ПЗУ Україна», м.
Київ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «Акціонерної
страхової компанії «Скарбниця», м.
Львів,

про: стягнення 10 322 грн. 51 коп. та
стягнення судових витрат.

За участю представників:

Від позивача: Мазур А.В. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені статтею 22 ГПК
України, зокрема, підстави відводу
судді відповідно до статті 20 ГПК
України. Заяв та клопотань про відвід
судді не подано. Представник позивача
не наполягає на фіксації судового
процесу технічними засобами.

Суть спору: розглядається справа за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхової компанії «ПЗУ
Україна» до Приватного акціонерного
товариства «Акціонерної страхової
компанії «Скарбниця» про стягнення 10 322
грн. 51 коп. та стягнення судових витрат.

Ухвалою господарського суду від 31.03.2014
року порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 29.04.2014
року, про що сторони були належним
чином повідомлені під розписку:
позивач - 03.04.2014 року рекомендованою
поштою №79 0 та 04.04.2014 року
рекомендованою поштою №04 4,
відповідач - 03.04.2014 року рекомендованою
поштою №79 8 (оригінали
повідомлень про вручення поштових
відправлень в матеріалах справи).

Судове засідання 29.04.2014 року відкладено
на 27.05.2014 року з підстав, викладених у
відповідній ухвалі суду у справі.

Представник позивача в судове
засідання 27.05.2014 року з'явився, подав
для огляду в судовому засіданні
оригінали документів, які
витребовувалися господарським судом
(копії - у справі), позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча був належно
повідомлений про час та місце розгляду
справи в порядку, передбаченому
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом ДСАУ від 20.02.2013
року №28.

Враховуючи повторну неявку
повноважного представника відповідача
та неподання ним відзиву на позовну
заяву справа розглядається в порядку
статті 75 ГПК України, - за наявними в ній
матеріалами.

В ході розгляду справи ВСТАНОВЛЕНО.

Позивач: Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» є юридичною особою, йому
присвоєно , знаходиться
за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд.
40, що підтверджується долученими до
матеріалів справи Випискою з ЄДРЮО та
ФОП серії АЕ №878895 та Довідкою
Головного управління статистики у м.
Києві з ЄДРЮО та ФОП серії АА №757457
(докази в матеріалах справи).

Відповідач: Приватне акціонерне
товариство - Акціонерна страхова
компанія «Скарбниця» є юридичною
особою, йому присвоєно ,
знаходиться за адресою: 79005, Львівська
область, м. Львів, вул. Саксаганського,
буд. 5 (докази в матеріалах справи).

05.10.2012 року між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №АЕ.002255, за
умовами якого, позивач на строк з 06.10.2012
року по 05.10.2013 року застрахував майнові
свої інтереси ОСОБА_2, пов'язані із
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем марки Ford Focus C-Max, 2006 року
випуску, кузов НОМЕР_3, державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

27.03.2013 року о 13:00 год. на автомобільній
дорозі Т-14-18 Нижанковичі - Самбір -
Дрогобич - Стрий 97 км. + 350 м. трапилась
дорожньо-транспортна пригода,
учасниками якої були застрахований за
Договором добровільного страхування
наземних транспортних засобів від
05.10.2012 року №АЕ.002255 транспортний засіб -
автомобіль марки Ford Focus C-Max, 2006 року
випуску, кузов НОМЕР_3, ДРНЗ НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіль марки
«Volkswagen LT28», державний реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_3, чия цивільно-правова
відповідальність при керуванні
вказаним автомобілем була
застрахована в ПрАТ АСК «Скарбниця» за
Договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, поліс АВ/3041684.

Внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
застрахований транспортний засіб -
автомобіль марки Ford Focus C-Max ДРНЗ НОМЕР_1,
отримав механічні пошкодження. Вказане
підтверджується Довідкою ВДАІ
Дрогобицького району ГУМВС України в
Львівській області №9177152 (належним
чином завірена копія довідки в
матеріалах справи).

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 22.02.2013 року у справі
№462/1079/13-п громадянина ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
124 КУпАП і накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді 340
грн. 00 коп.

Постанова Залізничного районного суду
м. Львова від 22.02.2013 року у справі
№462/1079/13-п набрала законної сили та, у
відповідності до статті 124 Конституції
України, є обов'язковою до виконання на
всій території України.

Відповідно до статті 35 ГПК України,
рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору.

Пунктом 38 Інформаційного листа Вищого
Господарського Суду України від 12.03.2009
року №01-08/163 «Про деякі питання,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів України у
другому півріччі 2008 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України»
встановлено, що за змістом і
направленістю положень статті 35 ГПК
рішення суду з адміністративної
справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору, - з
тих же підстав, що й рішення суду з
цивільної справи (частина четверта
статті 35 ГПК).

Заявою від 27.03.2013 року №UA0020
громадянин ОСОБА_2 звернувся до
позивача із повідомленням про подію, що
має ознаки страхового випадку і
вимогою про виплату страхового
відшкодування за договором від 05.10.2012
року №АЕ.002255 (належним чином завірена
копія заяви в матеріалах справи).

Звітом про оцінку вартості збитків,
спричинених пошкодженням
транспортного засобу від 05.04.2014 року
№PZU-2C, який складено оцінювачем
ОСОБА_4, встановлено вартість
матеріальної шкоди, завданої власнику
транспортного засобу - автомобіля
марки Ford Focus C-Max, ДРНЗ НОМЕР_1 в розмірі 16
529 грн. 62 коп. (належним чином завірена
копія дослідження долучена до
матеріалів справи).

Ремонтною калькуляцією встановлено
вартість відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу в
розмірі 22 428 грн. 10 коп. (належним чином
завірена копія ремонтної калькуляції
долучена до матеріалів справи).

Страховим актом позивача від 12.04.2013
року №UA020/L01/01
дорожньо-транспортна пригода, що
трапилась 27.03.2013 року о 13:00 год. на
автомобільній дорозі Т-14-18 Нижанковичі
- Самбір - Дрогобич - Стрий 97 км. + 350 м. за
участю застрахованого транспортного
засобу - автомобіля марки Ford Focus C-Max,
ДРНЗ НОМЕР_1, визнана страховим
випадком, а збитки, яких зазнав
страхувальник за договором від 05.10.2012
року №АЕ.002255 у зв'язку із згаданою ДТП,
підлягають до відшкодування
страховиком в розмірі 10 322 грн. 51 коп.
(належним чином завірена копія
розрахунку і страхового акту в
матеріалах справи).

Доказів визнання незаконним чи
скасування Страхового акту позивача
від 12.04.2013 року №UA020/L01/01 станом на
момент розгляду справи в судовому
засіданні сторонами суду не заявлено
та не подано.

Платіжним дорученням від 22.04.2013 року
№11963 на суму 10 322 грн. 51 коп. позивач
сплатив страхове відшкодування у
повному обсязі на користь ОСОБА_2
(належним чином завірена копія
платіжного доручення в матеріалах
справи).

Вимогою в порядку суброгації від 26.07.2013
року вих. №4955-31 позивач звернувся до
відповідача із вимогою про
відшкодування матеріальної шкоди, яка
завдана внаслідок настання 27.03.2013 року
о 13:00 год. на автомобільній дорозі Т-14-18
Нижанковичі - Самбір - Дрогобич - Стрий 97
км. + 350 м. страхового випадку за
договором від 05.10.2012 року №АЕ.002255 в
порядку суброгації в розмірі 10 322 грн. 51
коп. Відповідачем вказану вимогу
отримано 05.08.2013 року (належним чином
завірена копія вимоги, доказів її
надсилання на адресу відповідача та
отримання ним в матеріалах справи).

Таким чином, позивач просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 10 322 грн. 51 коп. відшкодування
матеріальної шкоди в порядку
суброгації.

Відповідно до приписів частини першої
та пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

У відповідності до статті 355 ГК України
об'єкти страхування, види обов'язкового
страхування, а також загальні умови
здійснення страхування, вимоги до
договорів страхування та порядок
здійснення державного нагляду за
страховою діяльністю визначаються ЦК
України, цим кодексом, законом про
страхування, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до статті 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно пункту 2 частини першої статті 4
Закону України «Про страхування»
предметом страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням майном
(майнове страхування).

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про страхування» страхова сума - це
грошова сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат, переходить
право вимоги, яке страхувальник має до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Аналогічне положення міститься в
статті 993 Цивільного кодексу України,
яка встановлює, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Частиною першою статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України від 27.03.1992 року №6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» з винної особи за регресною
вимогою стягується сума майнових
витрат, понесених на виконання
зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а
якщо законом встановлено межі
відшкодування або межі
відповідальності винної особи, то з неї
витрати стягуються в цих межах.

Частиною першою статті 1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

У відповідності до статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 216 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до право порушників
господарських санкцій на підставах і в
по рядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Таким чином, позивач, сплативши
громадянину ОСОБА_2 суму страхового
відшкодування в розмірі 10 322 грн. 51 коп.,
набув права вимоги до відповідача,
оскільки особою, винною у настанні
27.03.2013 року о 13:00 год. на автомобільній
дорозі Т-14-18 Нижанковичі - Самбір -
Дрогобич - Стрий 97 км. + 350 м. за участю
застрахованого за договором від 05.10.2012
року №АЕ.002255 транспортного засобу -
автомобіля марки Ford Focus C-Max, державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1
визнано громадянина ОСОБА_3, чия
цивільно-правова відповідальність як
водія транспортного засобу марки
«Volkswagen LT28», державний реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2 була застрахована
відповідачем у справі за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, поліс АВ/3041684.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, у
випадку, якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, оглянувши та дослідивши
матеріали справи і подані докази,
оцінив їх в сукупності та прийшов до
висновку, що позов документально та
нормативно обґрунтований,
відповідачем не спростований, підлягає
до задоволення повністю.

Судові витрати: сплачений позивачем
платіжним дорученням від 25.02.2014 року
№686 судовий збір в розмірі 1 827 грн. 00
коп. відповідно до статті 49 ГПК України
покласти на сторони пропорційно до
задоволених вимог та стягнути їх з
відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 20, 22, 32 - 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82 -
85, 116, 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника: Приватного
акціонерного товариства - Акціонерної
страхової компанії «Скарбниця» (79005,
Львівська область, м. Львів, вул.
Саксаганського, буд. 5; )
на користь стягувача: Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул.
Артема, буд. 40; ) 10 322 грн.
51 коп. відшкодування вартості
сплаченого страхового відшкодування
та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

27.05.2014 року прийнято, підписано та
проголошено вступну і резолютивну
частини рішення. Описову та
мотивувальну частину рішення
оформлено відповідно до статті 84 ГПК
України 30.05.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку
ст. ст. 91 - 93 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя
Козак І.Б.