номер провадження справи 15/21/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2014
Справа № 908/789/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_2

про стягнення коштів та збитків

Суддя
Горохов І.С.

представники:

від позивача: ОСОБА_5, представник
довіреність ВРН №584301 від 06.10.2011р.,

від відповідача: ОСОБА_4, пенсійне
посвідчення НОМЕР_3 від 01.08.2013р.

в минулому судовому засіданні ОСОБА_6
представник довіреність ВТТ №083793 від
03.01.2014р.

Суть спору:

Розглянуто позовну заяву Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про стягнення коштів
та збитків.

Ухвалою господарського суду від
11.03.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 25.03.2014р.
Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 12.05.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі договору оренди нерухомого
майна позивачу передано у строкове
платне користування частину
нерухомого майна - нежитлове
приміщення. Відповідно до пп. 4.2.1
Договору, позивачем було внесено
гарантійний платіж, в розмірі який
зараховується в рахунок орендної плати
за останній місяць оренди. Шляхом
дострокового звільнення об'єкту
оренди, утворилася переплата з
орендної плати в розмірі 1 700, 00 грн. Крім
того, 14.11.2013р. відповідачем було
припинено постачання електроенергії
до орендованого приміщення, чим
паралізовано роботу підприємства
позивача та завдано збитки у вигляді
зіпсованої продукції у розмірі 857,90 грн.
Відповідачем не було дотримано умов
договору, в зв'язку з чим позивач
просить стягнути з відповідача
переплату з орендної плати, як
безпідставно отримані грошові кошти у
розмірі 1700,00 грн. та 857,90 грн. збитків
пов'язаних з порушенням відповідачем
договірних зобов'язань, а саме
ненаданням електроенергії до
орендованого приміщення та судовий
збір.

Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши, що лист від 22.10.2013р. про
дострокове звільнення об'єкта оренди
на який посилається позивач, не
отримував, підпис та печатку було
поставлено бухгалтером, яка на той час
була звільнена з посади, на
підтвердження чого надав відповідну
заяву. Просить в задоволенні позову
відмовити.

Представник позивача проти наданої
відповідачем заяви заперечив,
зазначивши, що ОСОБА_4 самостійно
поставив підпис та печатку на листі від
22.10.2013р.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, суд встановив
наступне.

21.06.2012р. між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 (відповідач у
справі) підписано договір оренди
нежитлового приміщення, за умовами
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв в строкове платне користування
частину нежитлового приміщення,
загальною площею 278,6 кв. м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3. На
підставі договору купівлі - продажу від
31.08.2006р. орендоване приміщення належить
відповідачу.

Сторони узгодили розмір орендної
плати, що відповідно до п. 4.1 договору
склала 3000,00 грн. за весь об'єкт оренди, в
тому числі плата за користування
земельною ділянкою та відповідно до пп.
4.2.1 Договору, орендар протягом 5
банківських днів з дати підписання
акту приймання - передачі сплачує
гарантійний платіж в розмірі який
зараховується в рахунок орендної плати
за останній місяць оренди.

Додатковою угодою від 15.05.2013р. до
договору оренди було внесено зміни та
збільшено загальну площу орендованого
приміщення до 287,2 кв. м. Орендна плата
з 15.05.2013р. склала 3500,00 грн. на
місяць.

Додатковою угодою від 29.10.2013р. до
договору оренди було внесено зміни
щодо зменшення загальної площу
орендованого приміщення до 269 кв. м.
Орендна плата з 29.10.2013р.
склала 3000,00 грн. на місяць.

Актами приймання - передачі від 21.06.2012р,
30.04.2013р, 29.10.2013р. об'єкт нерухомості
передано в користування відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Частинами 1, 2, 6 ст. 283 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.
У користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

У відповідності до частин 1 та 3 ст. 760
Цивільного кодексу України, предметом
договору найму може бути річ, яка
визначена індивідуальними ознаками і
яка зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ). Особливості найму
окремих видів майна встановлюються цим
Кодексом та іншим законом.

Договір №б/н від 21.06.2012р. укладено на
строк до 21.05.2015р. Договір може бути
розірвано за домовленістю сторін, яка
оформлюється додатковою угодою до
цього договору. У випадку дострокового
припинення договору відповідно до п. 8.2
Договору, орендар зобов'язується з
моменту розірвання договору повернути
об'єкт оренди орендодавцю за актом
приймання - передачі (згідно розділу 3
цього договору).

Листом від 22.10.2013р. позивач в порядку п.
8.6 договору повідомив відповідача про
дострокове звільнення об'єкту оренди.
Даний лист отримано відповідачем того
ж дня, про що свідчить підпис та печатка
про отримання.

Листом № 11 від 06.11.2013р. відповідач
повідомив, що оскільки позивачем було
внесено гарантійний платіж за останній
місяць оренди нежитлового приміщення
по 30.11.2013р. включно, необхідно
провести оплату комунальних послуг
відповідно до договору за
листопад місяць 2013 року.

Згідно із п. 3.3 Договору, об'єкт оренди
повинен бути переданий в орендне
користування орендодавцем та
прийнятий орендарем протягом 3 днів з
дати підписання Договору, що
підтверджується відповідним актом
приймання передачі, а у випадку
повернення орендарем об'єкта оренди з
орендного користування - з дати
припинення строку оренди за актом
приймання-передачі.

Об'єкт оренди вважається переданим -
прийнятим в користування чи повернутим
з користування, відповідно до п. 3.4
Договору, з моменту підписання акту
приймання/передачі. Датою
передання/приймання об'єкта оренди є
дата підписання акта приймання -
передачі.

Згідно із п. 3.5 Договору, за відсутністю
такого акту сторони не мають права
посилання на інші докази часу
приймання/передачі об'єкта оренди

Листом № 8/11 від 08.11.2013р. позивач
повідомив відповідача про звільнення
та передачу об'єкта оренди 21.11.2013р. з
проханням прибути для підписання акту
приймання - передачі. 12.12.2013р. вказаний
лист повернувся з відміткою поштового
відділення: "за збігом строку
зберігання".

Телеграмою від 18.11.2013р. було повторно
повідомлено відповідача про
звільнення об'єкту оренди, однак згідно
повідомлення від 19.11.2013р. адресат за
повідомленням не з'явився.

21.11.2013р. позивачем складено акт
приймання - передачі об'єкта оренди, акт
про відмову у прийнятті нежилого
приміщення за адресою: АДРЕСА_3, та
разом з комплектом ключів, згідно
поштового опису, направлено
відповідачу.

21.11.2013р. засобами телеграфного зв'язку
повторно повідомлено відповідача про
направлення ключів від приміщення по
АДРЕСА_3, поштовою посилкою. Згідно
поштових повідомлень від 21.11.2013р.,
22.11.2013р. адресат за
телеграмою не з'явився.

Відповідно до пп. 5.1.8 Договору строк
припинення дії договору оренди
становить 30 календарних днів з
моменту повідомлення відповідача про
дострокове звільнення об'єкта оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу
України повернення наймачем предмета
договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється.

Відповідно до пп. 1 п. 1, п. 2 Наказу "Про
затвердження Нормативів і нормативних
строків пересилання поштових
відправлень" нормативні строки
пересилання рекомендованої письмової
кореспонденції операторами поштового
зв'язку місцевого пересилання складає 3
дні з моменту подання поштового
відправлення до пересилання в об'єкті
поштового зв'язку до моменту
останнього виймання.

Оскільки акт прийому - передачі до
договору оренди нежилого приміщення
від 21.11.2013р. позивачем було направлено
рекомендованим листом, а відповідачем
поштове відправлення не отримано, з
огляду на поштовий перебіг, суд вважає
договір оренди нежитлового приміщення
№б/н від 21.06.2012р. достроково розірваним
з 24.11.2013р.

Відповідно до п. 8.6 Договору,
орендодавець згоден на дострокове
розірвання цього договору за
ініціативи орендаря, якщо він письмово
попередить орендодавця за
30 календарних днів до дати розірвання.

Згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні.

З урахуванням того, що правові підстави
для отримання 1 700,00 грн. були припинені
(відпали), у зв'язку із розірванням
сторонами 24.11.2013р. договору, суд вважає,
що ст. 1212 ЦК України підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи факт розірвання 24.11.2013р.
договору №б/н від 21.06.2012р. судом
здійснено розрахунок переплати
орендної плати позивачем за листопад
місяць 2013 року за період з 24.11.2013р. по
30.11.2013р. (за 6 днів) від розміру орендної
плати за день. Розмір орендної плати за
один день розраховано наступним чином 3
000,00 грн. (розмір орендної плати за
місяць) поділено на 30 днів (кількість
днів в листопаді 2013року), що становить
100 грн. за день. Таким чином розмір
переплаченої орендної плати за
вищевказаний період (6 днів) становить
600 грн.

За викладених обставин суд не вбачає
підстав для задоволення позову в
частині стягнення з відповідача
переплати з орендної плати, як
безпідставно отриманих коштів в
розмірі 1 100,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 857,90 грн. збитків. Вимога
обґрунтована тим, що в продовольчому
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходився
за адресою: АДРЕСА_3, 14.11.2013р. було
відсутнє електропостачання, в
результаті обстеження приміщення
комісією, виявлено значну кількість
продуктів, які швидку псуються та
потребують спеціальних умов
зберігання у холодильних камерах, що
підтверджується Актом №1 від 14.11.2013р.
про відсутність електропостачання в
нежилому приміщенні від 14.11.2013р.

Листом від 15.11.2013р. позивач повідомив
ФОП ОСОБА_4 про відсутність
електроенергії 14.11.2013р. в приміщенні
орендованого об'єкту та відповідно
умов договору просив негайно усунути
причини знеструмлення об'єкта оренди
та пояснити причини відсутності
електроенергії.

Відповідно до п. 6.2.2 договору,
орендодавець зобов'язується
компенсувати орендарю збиток, який
виник внаслідок пошкодження або
знищення майна орендаря, яке
знаходиться в об'єкті оренди, якщо
орендодавець винен в нанесенні
збитків.

Листом № 55/49-11189 від 03.12.2013р. Відкрите
акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" повідомив, що
будинок АДРЕСА_3 отримує живлення
кабелем від ТП-648 Рб-2. 14.11.2013р.
Правобережний РВЕМ ЗМЕМ роботи по
відключенню не виконував, пошкоджень,
аварій на лінії не було.

Голова ЖБК 166 "Автомобіліст - 4" Дубовик
В.А. повідомив, що нежиле приміщення
першого поверху та підвал буд. АДРЕСА_3,
перебуває у приватній власності ФОП
ОСОБА_4 та не перебуває на балансі ЖБК 166
"Автомобіліст - 4".

Департамент житлово-комунального
господарства МКП "Основаніє" листом
від 15.11.2013р. повідомив, що частина
будинку де знаходиться магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_3) на балансі МКП
"Основаніє" не перебуває. За
договірними відносинами з ВАТ
"Запоріжжяобленерго" по передачі
електроенергії абонентам по дому
Лахтинська, 13 ФОП ОСОБА_2 не значиться,
відключень електроенергії в період
часу з 14.11.2013р. по 30.11.2013р. не було.

Згідно з приписами ст. 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставі і в
порядку, передбаченому цим Кодексом,
іншими законами та договором.
Господарськими санкціями, виходячи зі
змісту ст. 217 ГК України, визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки. У сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій, як
відшкодування збитків, штрафні
санкції, оперативно - господарські та
адміністративно - господарські
санкції.

Статтями 224, 225 ГК України закріплено,
що учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. До складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, крім іншого,
включаються також витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Аналізуючи вищевикладене, суд
зазначає, що відшкодування збитків (в
контексті нормативного обґрунтування
заявлених вимог) є видом
відповідальності за правопорушення
при здійсненні господарської
діяльності. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Як і будь-яка інша юридична
відповідальність,
господарсько-правова відповідальність
ґрунтується на певних правових
підставах. Це нормативні підстави,
тобто сукупність норм права про
відповідальність суб'єктів
господарських відносин. По-друге, це
правосуб'єктність правопорушника,
тобто сторонами правовідносин щодо
застосування відповідальності у
спорі, що розглядається у рамках
господарського процесу, можуть бути
підприємства, установи, організації
тощо.

Третя підстава -це протиправні дії або
бездіяльність особи (осіб), що
порушують права і законні інтереси
потерпілої особи. Зазначена підстава
складається з чотирьох елементів, які
називаються умовами господарсько -
правової відповідальності. До них
відносяться:

наявність факту порушення, тобто
порушення норми закону, внаслідок чого
завдаються збитки або інша майнова
шкода правам та інтересам потерпілого
(позивача у справі);

протиправність поведінки
правопорушника;

причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника і завданими
потерпілому збитками;

вина правопорушника.

Виходячи з норм цивільного
законодавства, позивач має довести
наявність збитків, їх розмір,
протиправність поведінки
правопорушника та причинний зв'язок
між протиправними діями відповідача та
завданими позивачу збитками.

Сукупність (склад) чотирьох названих
умов утворює юридично-фактичні
підстави господарсько-правової
відповідальності.

Для застосування майнової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків потрібна
наявність усіх чотирьох умов.

Протиправною є поведінка, яка не
відповідає вимогам закону або
договору.

У відповідності до ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з нормами ст. 614 ЦК України
відповідальність за порушення
зобов'язань покладається на особу при
наявності вини (умислу або
необережності).

Притягнення до цивільно-правової
відповідальності можливе лише при
наявності передбачених законом умов.
Їх сукупність утворює склад цивільного
правопорушення, який є підставою
цивільно-правової відповідальності.
Склад цивільного правопорушення,
визначений законом для настання
відповідальності у формі
відшкодування збитків, утворюють
наступні елементи: суб'єкт, об'єкт,
об'єктивна та суб'єктивна сторони.
Суб'єктом є боржник; об'єктом
-правовідносини по зобов'язаннях;
об'єктивною стороною - наявність
збитків у майновій сфері кредитора,
протиправна поведінка у вигляді
невиконання або неналежного виконання
боржником свого зобов'язання,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою боржника і збитками;
суб'єктивну сторону цивільного
правопорушення складає вина, яка
представляє собою психічне відношення
особи до своєї протиправної поведінки
і її наслідків.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Статтею 36
цього Кодексу визначено: письмовими
доказами є документи i матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Письмові докази подаються
в оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

Позивачем документально не доведено
повного складу цивільного
правопорушення, як-то: протиправна
поведінка відповідача, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника.

З наданих позивачем акту №1 від 14.11.2013р.
про відсутність електропостачання
в нежилому приміщенні, листа ВАТ
"Запоріжжяобленерго" № 55/49-11189 від
03.12.2013р., листа голови ЖБК 166
"Автомобіліст - 4", листа Департаменту
Житлово-комунального господарства МКП
"Основаніє" не вбачається, що саме діями
відповідача було завдано збитків
позивачу у вигляді зіпсованої
продукції на суму 857,90 грн.

Враховуючи вище наведені норми чинного
законодавства України та обставини
справи, суд вважає, що позивачем не
доведено, правомірність заявлення до
стягнення з відповідача збитків в
розмірі 857,90 грн. і в цій частині позов
задоволенню не підлягає.

25.01.2014 р. позивачем на адресу
відповідача направлено претензію № 24/01
від 24.01.2014р., якою ФОП ОСОБА_2 вимагав у
семиденний строк з моменту отримання
даної претензії повернути переплату з
оренди у розмірі 1 700,00 грн.
та відшкодування збитків у вигляді
зіпсованого товару у розмірі 857,90 грн.
на загальну суму 2 557,90 грн.

28.02.2014р. лист було повернуто з відміткою
поштового зв'язку "за закінченням
строку зберігання".

На зазначену претензію відповідач не
відповів. Доказів повернення
переплаченої суми позивачу, станом на
момент розгляду спору, відповідач не
надав.

Заперечення відповідача на позов щодо
нарахування коштів за комунальні
послуги з суми орендної плати за
місяць є безпідставним, оскільки
відповідно до п. 4.3 Договору, до
орендної плати включається
відшкодування вартості спожитих
орендарем експлуатаційних та
комунальних послуг.

За викладених обставин, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 про стягнення
переплати з орендної плати, як
безпідставно отримані грошові кошти у
розмірі 1700,00 грн. та 857,90 грн. збитків
пов'язаних з порушенням договірних
зобов'язань задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
платника податків НОМЕР_2) переплату з
орендної плати, як безпідставно
отримані кошти за договором № б/н від
21.06.2012р. в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.
та 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 55
коп. судового збору. Видати наказ.

В задоволені позову в частині
стягнення переплати з орендної плати,
як безпідставно отримані кошти за
договором № б/н від 21.06.2012р. в розмірі
1100,00 грн. та збитків пов'язаних з
порушенням договірних зобов'язань в
розмірі 857,90 грн. відмовити.

Суддя
І.С. Горохов

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 13.05.2014р.