ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року Справа №
904/767/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Сизько І.А.
(доповідач)

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової
І.Л.,

при секретарі судового засідання:
Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Когун П.А. представник,
довіреність № б/н від 28.01.2014р.;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.03.2014р. по справі №904/767/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
"Спецмонтажтеплострой", м.
Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у
розмірі 967 983, 33 грн.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю
"Спецмонтажтеплострой" (далі ТОВ
"Спецмонтажтеплострой") звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до публічного
акціонерного товариства "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" (далі ПАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод") про стягнення 944 680, 40 грн.
основного боргу, 15 944, 11 грн. пені та 7 358,
82 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014р.
по справі №904/767/14 (суддя Мельниченко
І.Ф.) позов задоволено частково:
стягнуто з ПАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" на користь ТОВ
"Спецмонтажтеплострой" 944 680, 40 грн.
основного боргу, 15 766, 61 грн. пені, 7 267, 90
грн. 3% річних та 19 359, 67 грн. витрат по
сплаті судового збору. В решті позовних
вимог відмовлено.

Рішення господарського суду
мотивоване неналежним виконанням
відповідачем грошових зобов'язань за
договором підряду №560130808 від 20.03.2013р.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014р.
по справі №904/767/14 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву ПАТ
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" про розстрочку
виконання рішення суду строком на
шість місяців.

В апеляційній скарзі скаржник
посилається на те, що господарським
судом не повно з'ясовані всі обставини
справи та порушено норми
процесуального права; відповідач був
позбавлений права приймати участь при
розгляді справи №904/767/14 по суті, давати
пояснення, звернутися до суду з заявою
про розстрочку виконання рішення суду,
оскільки 21.03.2014р. отримав ухвалу
господарського суду по справі №904/767/14
про призначення справи до розгляду на
18.03.2014р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання ПАТ
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" повідомлене
належним чином (а.с.116, 128-130).

21.05.2014р. на адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання від ПАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" про відкладення судового
засідання у зв'язку з перебуванням
представника підприємства у відпустці.

Клопотання задоволенню не підлягає,
оскільки заява свідчить про факт
належного повідомлення скаржника про
час та місце судового засідання;
відповідач не є фізичною
особою-підприємцем, а є підприємством з
певною штатною чисельністю
працівників, тому не позбавлений права
уповноважити на участь в судовому
засіданні іншого працівника
підприємства; відповідно ст.77
Господарського процесуального кодексу
України відкладення розгляду справи є
правом, а не обов'язком суду.

В п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 зазначено, що господарський
суд з урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами 1 - 5 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (ст. 32 -
ст. 34 Господарського процесуального
кодексу України), причому відсутність
коштів для оплати послуг представника
не може свідчити про поважність
причини його відсутності в судовому
засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

20.03.2013р. між ТОВ "Спецмонтажтеплострой"
(підрядник) та ПАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" (замовник) укладений договір
підряду №560130808, за умовами якого
підрядний приймає на себе виконання
робіт по поточному ремонту
устаткування електромостових кранів
ЦНГС (стан 5-12, стан 140), КПЦ, у об'ємі
згідно кошторисної документації, що
додається, а замовник зобов'язується
прийняти та сплатити виконанні роботи
відповідно до узгоджених договірних
цін, які є невід'ємною частиною
договору. Інвентарні номери
устаткування вказані в додатку №1, що є
невід'ємною частиною договору (п. 1.1.
договору).

Додатковою угодою №1 від 30.05.2013р. до
договору підряду №560130808 від 20.03.2013р.
сторони доповнили п. 1.1. договору в
наступній редакції: "Підрядник приймає
на себе виконання додаткового об'єму
робіт по поточному ремонту
устаткування електромостових кранів
ЦНГС, КПЦ, у об'ємі згідно кошторисної
документації, що додається, а замовник
зобов'язується прийняти і сплатити
виконані роботи відповідно до
узгоджених договірних цін, які є
невід'ємною частиною договору".

В п. п. 2, 3 додаткової угоди №1 до
договору підряду №560130808 від 20.03.2013р.
сторони визначили, що сума договору (п.
2.1) збільшується на 389 246, 40 грн. і складає
2 389 246, 40 грн., в тому числі ПДВ 398 207, 73
грн.; термін виконання додаткового
об'єму робіт: червень-грудень 2013р.

За п. 3.2. договору, приймання виконаних
робіт здійснюється шляхом підписання
акта здачі-приймання виконаних робіт
КБ-2в уповноваженими представниками
сторін.

В п. 4.1 договору встановлено, що
розрахунки за договором здійснюються
шляхом перерахування замовником на
розрахунковий рахунок підрядника
вартості виконаних робіт на протязі 75-
ти календарних днів після надходження
підписаного сторонами акта
здачі-приймання виконаних робіт, за
наявності рахунку і податкової
накладної.

Договір набирає чинності з моменту
фактичного підписання його
повноважними представниками сторін і
діє до 31 січня 2014р. Закінчення терміну
дії договору не звільняє сторони від
виконання зобов'язань, що залишилися
невиконаними (п. 8.1 договору).

На виконання умов договору позивачем
виконано роботи на загальну суму 962 199, 60
грн., про що свідчать підписані
сторонами акти здачі-приймання
виконаних робіт: №60 від 27.06.2013р.; №62 від
27.06.2013р.; №63 від 27.06.2013р.; №73 від 30.07.2013р.;
№74 від 30.07.2013р.; №75 від 30.07.2013р.; №76 від
30.07.2013р.; №85 від 30.08.2013р.; №86 від 30.08.2013р.;
№88 від 30.08.2013р.; №96 від 30.09.2013р.; №99 від
30.09.2013р.; №100 від 30.09.2013р.; №101 від 30.09.2013р.

Відповідачем здійснено оплату на суму
17 519, 20 грн., про що свідчать заліки
зустрічних однорідних вимог, здійснені
сторонами 31.08.2013р., 30.09.2013р. та 31.12.2013р.

Докази оплати заборгованості в сумі 944
680, 40 грн. суду не надані, в матеріалах
справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

В п. 5.2. договору сторони погодили, що за
порушення термінів оплати виконаних
робіт замовник сплачує підряднику пеню
у розмірі облікової ставки НБУ за кожен
день прострочення від несвоєчасно
сплаченої суми.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошових зобов'язань, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотка
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині стягнення 944 680, 40
грн. основного боргу, 15 766, 61 грн. пені та
7 276, 90 грн. 3% річних з урахуванням умов
договору щодо здійснення розрахунків
за виконані роботи за загальний період
з 13.09.2013р. по 03.02.2014р., що розраховано по
кожному акту здачі-приймання виконаних
робіт окремо.

Господарським судом при прийнятті
рішення допущено арифметичні помилки в
частині розрахунку розміру 3% річних та
суми судового збору, що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарський суд першої інстанції
станом на 18.03.2014р. не мав доказів
повідомлення відповідача належним
чином про дату, час та місце проведення
судового засідання.

Відповідно до ухвали господарського
суду від 04.03.2014р. про відкладення
розгляду справи у зв'язку з неявкою в
судове засідання представника
відповідача, справу призначено до
розгляду в судовому засіданні на
18.03.2014р. В судове засідання 18.03.2014р.
представник відповідача не з'явився.

Зазначивши в рішенні суду від 18.03.2014р.
про повідомлення відповідача належним
чином про час та місце судового
розгляду справи, господарський суд не
послався на відповідні докази
(повідомлення про вручення поштового
відправлення, тощо), зазначивши про
надіслання позивачем відповідачу
ухвали господарського суду про
відкладення розгляду справи на 18.03.2014р.

Тоді як відповідач не був належним
чином повідомлений судом про час та
місце проведення судового засідання,
оскільки рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення
свідчить про отримання відповідачем
21.03.2014р. ухвали господарського суду про
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні на 18.03.2014р. о 12 год. 30
хв. (а.с.95).

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду, у томі числі і тоді,
коли суд першої інстанції повно
з'ясував обставини справи і дав їм
правильну юридичну оцінку. У такому
випадку апеляційний суд скасовує
рішення місцевого господарського суду
повністю і згідно з п. 2 ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України приймає нове рішення.

Відповідачем подана заява про
розстрочку виконання рішення суду
строком на шість місяців в зв'язку з
тяжким матеріальним становищем, в якій
відповідач посилається на баланс
підприємства станом на 31.12.2013р.,
відповідно якого за фінансовими
показниками 12-ти місяців 2013 року ПАТ
"Інтерпайп Нижньодніпровський
трубопрокатний завод" сума
дебіторської заборгованості
підприємства перевищує суму
кредиторської заборгованості; на
відсутність можливості негайно
сплатити заборгованість, оскільки
основним видом діяльності
підприємства є виробництво труб, а
відмова в наданні безмитної квоти на
поставку труб в країни Митного союзу
(переважно в Росію) негативно вплинула
на фінансовий стан підприємства; на
зупинення діяльності підприємства
відповідача, а також невиплату
заробітної плати працівникам
підприємства, несплату податків та
інших обов'язкових платежів в разі
стягнення суми заборгованості в
повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

За змістом ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України,
підставою для розстрочки виконання
судового рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події, тощо.

Законодавець пов'язує розстрочку
виконання судового рішення у судовому
порядку з об'єктивними, непереборними,
іншими словами - виключними
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення.

Наведені відповідачем підстави для
розстрочки виконання судового рішення,
зокрема, тяжке фінансове становище та
нерентабельність господарської
діяльності, не є тими виключними
обставинами, які дають підстави для
розстрочки виконання судового рішення,
оскільки важке фінансове становище
відповідача утворилось внаслідок його
власної господарської діяльності, а не
в силу якихось об'єктивних, незалежних
від відповідача обставин. Сторони по
справі знаходяться в рівнозначних
економічних умовах.

На даний час ПАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод" веде господарську діяльність,
відомості щодо відсутності коштів на
банківських рахунках і майна, на яке
можливо було б звернути стягнення, суду
не надані.

Відсутність можливості погасити борг
одноразово та відсутність станом на
конкретний день обігових коштів,
достатніх для виконання рішення
господарського суду, не є тою виключною
обставиною, яка може бути підставою для
розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи наявні матеріали справи, а
також заперечення позивача, колегія
суддів дійшла висновку про відсутність
підстав для розстрочки виконання
рішення суду, оскільки відповідно до
ст. 121 Господарського процесуального
кодексу України розстрочка виконання
рішення суду можлива лише у виняткових
випадках за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", м. Дніпропетровськ задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014р.
по справі №904/767/14 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", м. Дніпропетровськ на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Спецмонтажтеплострой",
м.Дніпропетровськ 944 680, 40 грн.
основного боргу, 15 766, 61 грн. пені, 7 276, 90
грн. 3% річних та 19 354, 48 грн. витрат по
сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", м. Дніпропетровськ про
розстрочку виконання рішення по справі
№904/767/14 строком на шість місяців
відмовити.

Виконання постанови доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Припинити стягнення за наказом
господарського суду Дніпропетровської
області від 04.04.2014р. про примусове
виконання рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.2014р.
по справі №904/767/14.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через апеляційний
господарський суд.

Головуючий суддя
І.А. Сизько

Суддя
І.М. Герасименко

Суддя
І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений
26.05.2014р.)