ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.14р. Справа № 904/2788/14

За позовом Челсі Юніверсал ЛТД (Сhelsea
Universal LTD), Англія

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 395 313,00 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Богуцький І., представник
за довіреністю № б/н від 05.06.13р.; Сокол
О.Ю., представник

за договором про надання правової
допомоги № б/н від 19.05.14р.

від відповідача: ОСОБА_4, представник за
довіреністю № 873 від 14.05.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Челсі Юніверсал ЛТД (Сhelsea Universal LTD) (далі
- позивач) звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
395 313,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 28.04.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
справу призначено до розгляду в
засіданні на 22.05.14р.

19.05.14р. до суду від позивача, на
виконання вимог ухвали суду від 28.04.14р.,
надійшли витребувані судом документи.

20.05.14р. до суду від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву.

22.05.14р. у судовому засіданні повноважні
представники позивача заявлені
позовні вимоги підтримали та просили
суд задовольнити їх у повному обсязі.
Крім того, повноважний представник
позивача надав для огляду суду всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір, а для
долучення до матеріалів справи копію
договору про надання правової допомоги
від 19.05.14р.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судовому засіданні
підтвердив факт існування зазначеної
заборгованості та не заперечував проти
фактів, що викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні 22.05.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, дослідивши
подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.11р. між позивачем та
відповідачем було укладено Контракт №
3/2011 (далі - Контракт), відповідно до умов
п. 1.1. якого, позивач зобов'язується
поставити, а відповідач прийняти та
сплатити запасні частини до
екскаватора Нуundai відповідно до
специфікації, оформленої у вигляді
додатку до цього Контракту, що є
невід'ємною його частиною.

В п. 2.2. Контракту зазначено про те,
що загальна суму Контракту є 29 133,30
доларів США.

Як зазначено у п. 2.3. Контракту, всі
розрахунки по контракту здійснюються
банківським переказом доларів США у
вигляді передоплати 100% на підставі
специфікації.

Згідно з п. 4.1. Контракту, поставка
товару повинна здійснюватись в строк
не більше 14 календарних днів після
підтвердження замовлення
відповідачем, або після здійснення
попередньої оплати, морським
транспортом.

Датою поставки товару вважається
дата оформлення митної декларації
відповідача (п. 4.3. Контракту).

Пунктом 8.2. Контракту встановлено,
що строк дії контракту - з моменту його
підписання та до 31.12.11р.

30.12.11р. між сторонами було
укладено додаткову угоду № 2 до
Контракту, якою було внесено зміни до п.
2.3. та п. 8.2. Пункт 2.3. викладено у
наступній редакції: "п. 2.3. Всі
розрахунки по контракту здійснюються
банківським переказом у доларах США на
протязі 90 днів з моменту митного
оформлення товару на території
України". Пункт 8.2. викладено у
наступній редакції: "п. 8.2. Строк дії
контракту до 31.12.13р."

10.08.13р. між сторонами було
укладено додаткову угоду № 10 до
Контракту, якою було внесено зміни до п.
2.2. та викладено його у наступній
редакції: "п. 2.2. Загальна суму Контракту
є 700000,00 доларів США".

12.08.13р. між сторонами було
укладено додаткову угоду № 11 до
Контракту, якою визначено, що всі спору
розглядаються відповідно до чинного в
Україні законодавства.

Позивач зазначає про те, що
відповідно до умов Контракту,
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 49 457,40 доларів
США:

- відповідно до рахунку-фактури №
12/2013 UKR від 10.05.13р., специфікації № 12 від
10.05.13р. та митної декларації від 12.06.13р.
було поставлено підвісні двигуни до
човнів в кількості 517 одиниць загальною
вартістю 30 857,40 доларів США.

- відповідності до
рахунку-фактури № 23/2013 UKR від 12.08.13р.,
специфікації № 23 від 12.08.13р. та митної
декларації від 13.09.13р. було поставлено
електрогенератори бензинові в
кількості 800 одиниць та кермові колеса
для човнів в кількості 2000 одиниць
загальною вартістю 18 600 доларів США.

Позивач звертає увагу суду, що
останніми днями сплати вартості
поставленого товару були 10.09.13р. по
митній декларації від 12.06.13р. та 12.12.13р.
по митній декларації від 13.09.13р., однак
до теперішнього часу сума
заборгованості у розмірі 49 457,40 доларів
США є не сплаченою.

Позивач посилаючись на ч. 2 ст. 533
ЦК України зазначає про те, що якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Позивач наголошує, що Контрактом
не встановлено інший порядок
визначення курсу валюти у зобов'язанні.
Тому згідно даних, що містяться на
офіційному веб-сайті Національного
банку України, офіційний курс доларів
США до гривні, станом на 10.09.13р.
Національним банком України було
встановлено у розмірі 7,993 грн. та станом
на 12.12.13р. - у розмірі 7,993 грн., що
підтверджується роздруківками з
офіційного веб-сайту Національного
банку України. Отже, 49 457,40 доларів США
еквівалентні 395 313,00 грн.

З метою досудового врегулювання
спору, позивачем було направлено на
адресу відповідача претензію з вих. №
04/14 від 22.01.14р. про сплату
заборгованості по Контракту у розмірі
395 313 грн. Вказану претензію відповідач
отримав 22.01.14р., що підтверджує відмітка
про отримання на претензії.

Як зазначає позивач, вказана
претензія була залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

Крім того, позивач звертає увагу
суду, що відповідачем вказана сума
заборгованості по Контракту визнана у
повному обсязі, що підтверджує
підписаний та скріплений печаткою
відповідача без будь-яких зауважень
Акт звірки взаєморозрахунків станом на
01.04.14р.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товару у
розмірі 395 313,00 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Контракту на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач
підтвердив факт існування зазначеної
заборгованості та не заперечував проти
фактів, що викладені у позовній заяві.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать (ст. 174
Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу
України у разі прострочення сплати за
товар продавець має право вимагати
сплати товару.

Господарський суд бере до уваги той
факт, що відповідач визнав суму боргу
перед позивачем у повному обсязі. Таким
чином, відповідач своїми діями у
повному обсязі прийняв умови
Контракту.

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства України, умови
Контракту та обставини справи,
господарський суд приходить до
висновку, що вимоги позивача
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки вони є обґрунтованими,
доведеними та визнаними відповідачем.

Судові витрати по справі слід покласти
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625,
693 Цивільного кодексу України, ст.ст.173,
174, 193, 218, 265, 266 Господарського кодексу
України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Челсі
Юніверсал ЛТД (Сhelsea Universal LTD) (48 Квін Енн
Стріт, Лондон WIG 9 JJ, Англія (48 Queen Anne Street,
London WIG 9 JJ, England) Зареєстровано у
Об'єднаному Королівстві за
реєстраційним номером 05471397) суму
заборгованості у розмірі 395 313,00 грн.
(триста дев'яносто п'ять тисяч триста
тринадцять грн. 00 коп.), витрати по
сплаті судового збору у розмірі 7 906,26
грн. (сім тисяч дев'ятсот шість грн. 26
коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко

Повне рішення складено 23.05.14р.