РІШЕННЯ

"20" травня 2014 р.Справа № 921/193/14-г/5

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Тернопільської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
№2 Тернопільсікої міської ради
Тернопільської області вул.Новий Світ,
11, м.Тернопіль,

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 АДРЕСА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Державна фінансова
інспекція в Тернопільській області
вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46021

За участю представників від:

Позивача: Юрик Любомир Олександрович -
гол.бухгалтер (доручення №47 від
27.02.2014р.);

Відповідача: ОСОБА_4 - представник
(довіреність №б/н від 07.04.2014р.);

Третьої особи: Коваленко Ольга
Ігорівна -
гол.спеціаліст-юрисконсульт(довіреніс
ть №5 від 08.01.2014р.).

В судовому засіданні присутній
представник КП Теплових мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго":
Решетуха Антоніна Віталіївна
-нач.юр.відділу (довіреність №535/1 від
14.02.2014р.

Суть справи:

В судовому засіданні представникам
сторін, третьої особи, а також в
судовому засіданні 16.05.2014р.
представнику та КП
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
роз'яснено їх процесуальні права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 27, 30,
81-1 ГПК України.

Тернопільська загальноосвітня школа
I-III ступенів №2 Тернопільської міської
ради Тернопільської області
звернулась в господарський суд
Тернопільської області з позовом про
стягнення з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
збитків в розмірі 8743грн.98коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що в ході проведеної Державною
фінансовою інспекцією в
Тернопільській області, у період з
16.09.2013р по 25.10.2013р. планової ревізії
фінансово-господарської діяльності
Тернопільської загальноосвітньої
школи I-III ступенів №2 Тернопільської
міської ради Тернопільської області,
за період з 01.11.2007р. по 31.08.2013р., за
наслідками якої 30 жовтня 2013р. складено
Акт №17-22/264, встановлено, що відповідно
до рішень сесій Тернопільської міської
ради та укладеного із школою договору
безоплатного користування нежитлових
приміщень від 01.09.2007 №557 із додатками,
частиною приміщення школи площею 43,2 кв.
м для організації харчування учнів
безкоштовно користувався з листопада
по червень 2010 р. фізична особа -
підприємець ОСОБА_2, який відповідно до
п.3.6 Договору зобов"язався сплачувати
фактичні видатки за користування
комунальними послугами (водою,
каналізацією, газом, електроенергією)
без обумовлення відшкодування послуг
із теплопостачання, чим порушено п.1
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затв. Рішенням
сесії Тернопільської міської ради віщд
07.03.2007р. №5/7/22, п.11 Методтки розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розпділу, затв. Постановою
КМ України від 04.10.'995р. №786 із змінами.
Разом з тим позивач зазначає, що в
порушення .п. 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМ України від 28.02.2002р. №228
зі змінами, видатки на опалення
приміщення, що займає ФОП ОСОБА_2,
протягом листопада 2007 року - квітня 2010
року планувалися і затверджувалися в
кошторисах видатків школи, що призвело
до включення недостовірних даних до
проектів кошторисів (бюджетних
запитів), затвердження необгрунтованих
бюджетних асигнувань та оплати цих
видатків за рахунок коштів Школи,
внаслідок чого останній завдано
збитків на суму 8743,98грн., які просить
стягнути з відповідача в судовому
порядку.

Ухвалою суду від 06.03.2014р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 11: 00 год. 26.03.2014р. Ухвалами
суду від 26.03.2014р., від 09.04.2014р. в порядку
ст. 77 ГПК України, розгляд справи
відкладався до 09.04.2014р. до 11:00 год. та до
07.05.2014р. до 11:00 год. з викладених у
відповідних ухвалах суду підстав. А
також в судовому засіданні
оголошувалася перерва в порядку ст..77
ГПК України з 07.05.2014 року до 15:00год.
16.05.2014р. та з 16.05.2014р. до 15:00год. 20.05.2014р.

Окрім того, враховуючи, що
предметом розгляду у даній справі є
вимога позивача про стягнення з
відповідача збитків заборгованості із
відшкодування теплової енергії, яка
надавалась та рахунки за яку
виставлялись безпосередньо КП
"Тернопільмісьтеплокуменерго", судом, в
порядку ст. 30 ГПК України, зобов'язано
останнє надати письмові пояснення та
документи, що стосуються даного спору
та забезпечити в судові засідання явку
особи, обізнаної в питаннях, що
виникатимуть під час розгляду справи.

Строк вирішення спору продовжено в
передбаченому ч.3 ст. 69 ГПК України
порядку, про що судом винесено
відповідну ухвалу від 09.04.2014р..

Уповноважений представник
позивача в судових засіданнях позовні
вимоги підтримує повністю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
(лист б/н від 08.04.2014р.), та його
уповноважені представники в судових
засіданнях позовні вимоги вважають
безпідставними, та такими, що не
підлягають задоволенню. При цьому,
посилаються на вимоги ст..ст.202, 203, 628
Цивільного кодексу України та ст.. 179, 180
Господарського кодексу України, які
регулюють загальні положення про
правочин та господарський договір,
згідно яких, зокрема, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов"язковими відповідно
до актів цивільного законодавства, а
оскільки згідно п.3.6. Договору
безоплатного користування нежитлових
приміщень №557 від 01.09.2007р. сторони
дійшли згоди щодо оплати за фактичні
витрати за користування комунальними
послугами, а саме: водою, каналізацією,
газом, електроенергією - послуги з
теплопостачання в даний перелік не
включено, тому СПД ФО ОСОБА_2 не
зобов"язаний оплачувати дані послуги (з
теплопостачання), Також зазначають, що
відшкодування вартості таких послуг не
відноситься до збитків в розумінні
ч.2ст.22 ЦК України. Окрім того,
відповідач, посилаючись на ст.. 223ГК
України та ст..257 ЦК України, констатує,
що оскільки дія Договору закінчилася
30.06.2010 року, то відповідно сплив строк
позовної давності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Держфінінспекція у
Тернопільській області у своїх
поясненнях( лист №б/н від 14.03.2014р.) та її
уповноважений представник у судових
засіданнях позовні вимоги
Тернопільської загальноосвітньої
школи I-III ступенів №2 Тернопільської
міської ради підтримує та просить суд
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на те, що проведеною
плановою ревізією
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.11.2007року по 31.08.2013
року, за результатами якої складено акт
№17-22/264 від 30.10.2013р., який підписаний без
заперечень, Державною фінансовою
інспекцією в Тернопільській області
встановлено факт завдання
матеріальної шкоди(збитків) на суму
8743,98грн. Тернопільській
загальноосвітній школі I-III ступенів №2
Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_2, які полягають в тому, що Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_2, користуючись приміщенням
харчоблоку їдальні школи на підставі
договору безоплатного користування
нежитлових приміщень №557 від 01.09.2007
року, за період з листопада 2007 року по
червень 2010року не сплачував комунальні
послуги за теплопостачання в наданих
йому приміщеннях, а витрати на опалення
займаних ним приміщень планувались і
затверджувалися в кошторисах видатків
Школи, що призвело до включення
недостовірних даних до проектів
кошторисів та затвердження
необґрунтованих бюджетних асигнувань
та оплати цих видатків за рахунок
коштів школи. При цьому
Держфінінспекцією зазначено, що згідно
п. 3.6 Договору №557 від 01.09.2007 року ФОП
ОСОБА_2зобов"язується сплачувати
фактичні видатки за користування
комунальними послугами (водою,
каналізацією, газом, електроенергією)
без обумовлення відшкодування послуг
із теплопостачання., проте, як
зазначено в поясненні фінінспекції,
відповідно до ст..174 ГК України однією
із підстав виникнення господарських
зобов"язань є їх виникнення
безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність, а оскільки
згідно ст..1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" опалення
відноситься до комунальних послуг, то
відповідно підлягає оплаті.

Окрім того, третя особа без
самостійних вимог посилається на те, що
протиправність поведінки СПДФО ОСОБА_2
(відповідача) полягає у порушенні ст..174,
ч.1 та ч.2ст.180, ч.1 та ч.2 ст.193, ст..224 та
ст..225 Господарського кодексу України;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою відповідача і завданими
збитками, на її думку, полягає в тому, що
внаслідок порушених норм
законодавства, Позивачем проведено
покриття видатків відповідача за
рахунок власних коштів, як наслідок,
завдано матеріальної шкоди (збитків)
Школі на загальну суму 8743грн.98коп., а
вина відповідача полягає в тому, що ним
не вживались заходи щодо усунення
порушення - сплати комунальної послуги
за теплопостачання, при цьому третя
особа зазначає, що Відповідач "міг би і
здогадувався, що необхідно сплачувати
кошти за теплопостачання".

В додаткових поясненнях (лист від
15.05.2014 року) третя особа, окрім
зазначеного, вважає, що склад
правопорушення по якому розглядається
спір у даній справі, встановлено в
процесі розгляду адміністративної
справи Тернопільським міськрайонним
судом та Тернопільським окружним
адміністративним судом, додавши копії
постанов даних судів.

На вимогу господарського суду
(ухвала від 09.04.2014р. у даній справі) КП
"Тернопільміськтеплокомуненерго"
надало суду письмові пояснення (лист
№1568/18 від 16.05.2014р.), згідно яких
постачання теплової енергії в
приміщення ТЗОШ №2 здійснювалось на
підставі укладеного між КП
«Тернопільмісьтеплокомуненерго та
ТЗОШ №2 договору про постачання
теплової енергії в гарячій воді: №232
від 01.02.2005р., в послідуючому в який були
внесені зміни і на об'єкт площею 13 кв.м
був укладений ( між теплопостачальною
організацією і школою) окремий договір
№6232/232Б від 03.11.2008р. У вказаних
договорах в перелік об'єктів, в які
здійснювалось теплопостачання,
приміщення харчоблоку їдальні площею
43.2 м кв. не зазначено, як і не зазначено,
що якийсь конкретний об'єкт орендує СПД
ФО ОСОБА_2, а рахунки на оплату за
відпущену теплову енергію згідно
зазначених договорів виставлялись на
оплату тільки ТЗОШ №2, тому КП
"Тернопільміськтеплокомуненерго" не
має можливості надати інформацію, яка
саме кількість теплової енергії та на
яку суму була отримана СПД ФО ОСОБА_2 на
опалення приміщення харчоблоку
їдальні площею 43,2 м.кв. в період з
листопада 2007 року по червень 2010 року.

В судовому засідання 16.05.2014р. був
присутній уповноважений представник
КП «Тернопільміськтеплокомуненерго»,
яка підтвердила викладене у
вищезазначеному листі-поясненні, а
також пояснила суду, що визначення
вартості спожитої теплової енергії на
опалення приміщення харчоблоку, яким
користувався СПД ФО ОСОБА_2,
пропорційно площі займаного
приміщення від загальної вартості
теплової енергії на опалення всієї
будівлі школи, є неправильним, оскільки
нарахування здійснюється не на площу
приміщення, а виходячи із приєднаного
теплового навантаження приміщення, а
так як в приміщеннях будівлі школи
різна висота (зазначена в додатку №1 до
договору), величина приєднаного
теплового навантаження приміщень
рівної площі але різної висоти є
різною, то і відповідно нарахування за
спожиту теплову енергію проведене,
виходячи із приєднаного теплового
наватаження приміщення буде іншим, ніж
визначене із загальної суми
пропорційно займаній площі.

За відсутності відповідного
клопотання представників сторін та
третьої особи технічна фіксація
судового процесу не здійснювалася.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судових засіданнях
обґрунтування своїх вимог позивачем,
заперечення на них відповідача, а також
пояснення третьої особи та
представника КП
"Тернопільмісьтеплокомуненерго", судом
встановлено наступне:

01 вересня 2007 року "Орендодавець"
виконавчий комітет Тернопільської
міської ради, а Тернопільська
загальноосвітня школа 1-111 ступенів №2
як уповноважений орган по укладанню
договорів безоплатного користування
(надалі - Школа), з однієї сторони, та
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_2, (далі -
Користувач), уклали Договір про
безоплатне користування нежитлових
приміщень №557, за умовами якого Школа
на підставі рішення дванадцятої сесії
Тернопільської міської ради п'ятого
скликання №5/12/10 від 31.08.2007року здала, а
Користувач 01.09.2007року прийняв в
безоплатне користування приміщення
харчоблоку їдальні за адресою:
м.Тернопіль, вул.Новий Світ, 11 площею 98,5
кв.м, що знаходиться на балансі
управління освіти і науки міської ради
під організацію харчування учнів (п.1.1
Договору). 01.09.2007р. Договір погоджено
управлінням освіти та науки.

В подальшому Додатком до договору від
01 жовтня 2007 року, вносились змін до п.1.1.
договору безоплатного користування, та
замість "площею 98.2 кв.м." слід читати
"площею 43.2 кв.м.", а також п.2 даного
Додатку сторони визначили, що цей
Додаток вступає в дію з 01 жовтня 2007 року

П.1.3 Договору сторони передбачили, що
приміщення передаються Користувачу з
комунікаціями і інвентарем, які
конструктивно з'єднані з приміщенням,
згідно акту передачі-прийняття та
даних інвентарної справи.

Вступ Користувача в приміщення настає
одночасно із підписанням сторонами
договору та акту прийому-передачі в
користування приміщення. По закінченню
терміну договору безоплатного
користування, якщо договір не
продовжений, Користувач зобов'язаний в
10-ти денний термін повернути в
користування Школі приміщення з
проведенням санітарної побілки,
збереженими всіма конструктивними
елементами і оснащенням, без якого це
приміщення не може бути надане іншому
Користувачу для негайного
використання (п.п.2.1,2.3 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору Користувач
зобов'язався: сплачувати фактичні
витрати за користування комунальними
послугами (водою, каналізацією, газом,
електроенергією ); несплата
комунальних послуг (вода,газ,
електроенергія) протягом одного місяця
з дня закінчення терміну сплати
платежів є підставою для дострокового
розірвання договору безоплатного
користування. Оплата за комунальні
послуги оплачується Користувачем з
дати підписання договору та акту
передачі-прийняття приміщення.

Згідно п.п. 6.1, 6.2, 6.5 Договору, Школа
зобов'язалась: передати Користувачу в
користування приміщення згідно п.п.1.1
цього договору та акту
прийому-передачі приміщення, який
підписується одночасно з цим
договором; здійснювати капітальний
ремонт зданого в користування
приміщення за рахунок Школи; своєчасно
і в повному об'ємі перераховувати
користувачу бюджетні асигнування, які
виділяються на харчування учнів.

П.9.1 Договору сторони встановили, що
останній діє з 01 вересня 2007р. по 31
серпня 2008р.

Зміна умов або розірвання договору
можуть мати місце за погодженням
сторін. (п.9.2 Договору).

В послідуючому термін дії Договору
безоплатного користування нежитловим
приміщенням №557 від 01.09.2007р. сторонами
неодноразово продовжувався шляхом
укладення відповідних Додатків до
нього, за погодженням із управлінням
освіти та науки, зокрема, востаннє,
31.03.2010р. укладено Додаток, яким п.9.1
Договору викладено в наступній
редакції: "Договір безоплатного
користування нежитловим приміщенням
комунальної власності №557 від 01.09.2007
року продовжений на термін з 01 квітня
2010 р. до 30 червня 2010 року. Додаток
вступає в дію з 01 квітня 2010 р. і є
невід'ємною частиною договору
безоплатного користування №557".

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами,
та однією з підстав виникнення
зобов'язань.

П.1 ст. 14 ЦК України передбачено, що
цивільні обов'язки виконуються в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Проведеною Тернопільською ОДФІ
ревізією фінансово-господарської
діяльності Тернопільської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
№2 Тернопільської міської ради
Тернопільської області, за період з
01.11.2007р. по 31.08.2013р. (за результатами якої
складено Акт від 30 жовтня 2013 року
№17-22/264), зокрема, в частині дотримання
законодавства при здійсненні оплати за
комунальні послуги, встановлено, що в
порушення п.п. 20, 22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМ України від 28.02.2002 № 228,
видатки на опалення приміщення, що
фактично використовувала фізична
особа - підприємець ОСОБА_2, в період з
листопада 2007 року по квітень 2010 року
планувалися і затверджувалися в
кошторисах видатків Тернопільської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
№2, що призвело до включення
недостовірних даних до проектів
кошторисів, затвердження
необґрунтованих бюджетних асигнувань
та оплати послуг з теплопостачання
приміщення яким користувався
відповідач в період з листопада 2007 року
по квітень 2010 року за рахунок коштів
Школи, внаслідок допущеного порушення
Школі завдано матеріальної шкоди
(збитків) всього на суму 8743грн.98коп.

При цьому поведеною ревізією
встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 безкоштовно
користувався частиною приміщення
Школи площею 43,2кв.м для організації
харчування учнів відповідно до рішень
сесій Тернопільської міської ради на
підставі укладеного із школою договору
безоплатного користування нежитлових
приміщень від 01.09.2007 №557 із додатками. А
також констатовано, що відповідно до
п.3.6 договору користувач (ФОП ОСОБА_2)
зобов"язується сплачувати фактичні
видатки за користування комунальними
послугами (водою, каналізацією, газом,
електроенергією) без обумовлення
відшкодування послуг із
теплопостачання, чим порушено п.1
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затв. Рішенням
сесії Тернопільської міської ради віщд
07.03.2007р. №5/7/22, п.11 Методтки розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розпділу, затв. Постановою
КМ України від 04.10.'995р. №786 із змінами.

За наслідками проведеної ревізії 11.11.2013
року Тернопільська ОДФІ надіслала
Тернопільській загальноосвітньій
школі I-III ступенів №2 Тернопільської
міської ради лист-вимогу №19-17-19-14/1967
"Про усунення порушень законодавства
виявлених ревізією" з вимогою, зокрема,
в установленому законом (судовому)
порядку стягнути кошти в сумі
8743грн.98коп. з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 , які перерахувати до
міського бюджету.

Одночасно даним листом - вимогою
зверталась увага на те, що відповідно
до ст. 15 Закону України "Про державну -
контрольно-ревізійну службу в Україні"
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються. А згідно п. 2 постанови КМУ
"Про стан фінансово-бюджетної
дисципліни, заходи щодо посилення
боротьби з корупцією та використанням
державного майна і фінансових
ресурсів" від 29.11.2006р. № 1673 передбачена
відповідальність керівника за
невиконання вказаних вимог.

На виконання вимог від 11.11.2013р.
Тернопільської ОДФІ, позивач звернувся
до відповідача з листами №226 від
22.11.2013р. та №10 від 15.01.2014 р., в яких
повідомив, що під час ревізії
фінансово-господарської діяльності
Тернопільської загальноосвітньої
школи I-III ступенів №2 Тернопільської
міської ради Тернопільською ОДФІ
відповідно до акту ревізії від 30.10.2013
року №17-22/264 виявлено порушення, які
полягають у не відшкодуванні витрат за
теплопостачання користувачем - ФОП
ОСОБА_2 за період з листопада 2007 року по
червень 2010 року в сумі 8743грн.98коп. та
просив останнього повернути кошти для
подальшого перерахування їх в дохід
бюджету.

Дані вимоги позивача залишені
відповідачем без відповіді та
задоволення

Вказаний акт перевірки та вимоги
Тернопільської ОДФІ стали підставою
для звернення позивача з позовом у суд
про стягнення з відповідача збитків в
сумі 8743,98грн., завданих невідшкодування
послуг з теплопостачання.

При цьому слід зазначити, що постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 03.03.2014 року
у справі №819/382/14-а (копії якої до
матеріалів справи долучені позивачем
та третьою особою) задоволено
адміністративний позов Державної
фінсової інспекції у Тернопільській
області і зобов"язано Тернопільську
загальноосвітню школу I-III ступенів №2
Тернопільсікої міської ради
Тернопільської області виконати п.3
вимог від 11.11.2013 року №19-17-13-14/1967, а саме:
в установленому законом (судовому)
порядку стягнути кошти в сумі 8743,98грн. з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, які
перерахувати до міського бюджету.

Разом з цим, відповідачем не
визнається його вина в понесенні
позивачем збитків в сумі 8743.98грн.,
посилаючись при цьому на п.3.6
укладеного між ним та позивачем
Договору безоплатного користування
нежитлових приміщень №557 від 01.09.2007р..
згідно якого при укладенні даного
договору сторони дійшли згоди щодо
оплати за фактичні витрати за
користування комунальними послугами, а
саме: водою, каналізацією, газом,
електроенергією - послуги з
теплопостачання в даний перелік не
включено, тому СПД ФО ОСОБА_2 не
зобов"язаний оплачувати дані послуги (з
теплопостачання).

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
не підлягають до задоволення. При цьому
суд виходив з наступного:

предметом позову у даній справі є
вимога позивача про стягнення з
відповідача збитків в сумі 8743грн.98коп.,
які понесені ним на покриття видатків з
опалення приміщення, яким користувався
відповідач в період з листопада 2007 року
по червень 2010 року.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
у тому числі, щодо відшкодування
кредиторові або іншій особі збитків
(шкоди) є зобов'язання, які виникають з
договорів та інших правочинів або
внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Загальні положення про відшкодування
шкоди, завданої майну фізичної або
юридичної особи, унормовано у Главі 82
ЦК України.

Деліктні зобов'язання, як і інші
цивільно-правові зобов'язання,
виникають за наявності юридичних
фактів, пов'язаних із завданням шкоди,
тобто деліктом. Оскільки деліктні
зобов'язання містять відповідальність
за завдану шкоду, то підстави
виникнення деліктного зобов'язання
збігаються з підставами деліктної
відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Відповідно
до ч. 2 зазначеної статті, збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків - це міра
відповідальності за правопорушення в
сфері господарювання, тому її
застосування можливе лише за наявності
підстави відповідальності,
передбаченої законом.

Виходячи з вищевикладеного,
обов'язковою передумовою задоволення
позовних вимог щодо відшкодування
збитків є встановлення в діях
відповідача складу цивільного
правопорушення, складовими частинами
якого є: наявність збитків; причинний
зв'язок між діями відповідача та
заподіянням збитків позивачеві;
протиправність поведінки відповідача
як заподіювача збитків; вина
відповідача. Відсутність будь-якої з
зазначених ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків. (Зазначеної правової позиції
щодо наслідку відсутності будь-якої з
ознак збитків дотримується Вищий
господарський суд України, зокрема, у
своїх постановах від 25.01.2011р. № 2/125-10,
від 29.09.2010р. № 15/109-09, від 25.05.2010р. №
16/99-09-2418 і т.д.).

При цьому, на кредитора покладається
обов'язок доведення факту протиправної
поведінки, наявності збитків і їх
розміру та причинно-наслідкового
зв'язку між протиправною поведінкою й
понесеними збитками.

З матеріалів справи та пояснень
представника позивача вбачається, що
правовою підставою для зверненням з
позовом про стягнення збитків позивач
визначає Акт ревізії №17-22/264 від
30.10.2013р., яким встановлено, що за рахунок
школи покривались видатки за
комунальні послуги з теплопостачання
частини приміщення, яке
використовувалось суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_2 для організації
харчування учнів .

У відповідності до вимог ст. 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим правам фізичної особи або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної особи або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Однак,
для покладення відповідальності за
цивільне правопорушення, необхідною
умовою є вина заподіювача.

Як вже відзначалось, єдиним доказом на
підтвердження позовних вимог щодо
стягнення збитків позивач вказує на
акт ревізії фінансово-господарської
діяльності Тернопільської
загальноосвітньої школи I-III ступенів
№2 Тернопільської міської ради
Тернопільської області за період з
01.11.2007р. по 31.08.2013р., оформлений за
результатами ревізії, проведеної
Державною фінансовою інспекцією в
Тернопільській області.

Разом з тим, даним актом не встановлено
протиправність поведінки відповідача
у взаємовідносинах з позивачем. Згідно
даного акту перевірки предметом
перевірки контролюючого органу були
питання фінансово-господарської
діяльності саме позивача, а не
договірні взаємовідносини між
позивачем і відповідачем.

Правовою підставою для зайняття
Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_2 приміщень
позивача є Договір безоплатного
користування нежитлових приміщень №557
від 01.092.2007р. та додатки до нього від
01.10.2007р., 01.09.2008р., 01.09.2009р., 31.12.2009р.,
31.03.2010р. - надалі Договір.

Окрім того, правомірність зайняття
підприємцем частини приміщень школи
позивачем не оспорюється.

Як встановлено судом вище згідно вимог
п.3.6 Договору Користувач (відповідач у
справі) зобов'язався: сплачувати
фактичні витрати за користування
комунальними послугами (водою,
каналізацією, газом, електроенергією ),
тобто без обумовлення відшкодування
послуг з теплопостачання, про що також
зазначено і в Акті ревізії №17-22/264 від
30.10.2013р., складеному Державною
фінансовою інспекцією у
Тернопільській області за
результатами проведеної ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача, та про що не заперечують
уповноважені представники позивача та
третьої особи в судових засіданнях.

При цьому судом не можуть бути прийняті
до уваги посилання третьої особи на
вимоги ст.. 174 Господарського кодексу
України, згідно яких однією із підстав
виникнення господарських зобов"язань є
їх виникнення безпосередньо із закону
або іншого нормативно-правового акта,
що регулює господарську діяльність, а
так як згідно ст..1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" опалення
відноситься до комунальних послуг, то
відповідно підлягає оплаті, оскільки
ст..19 цього ж Закону ("Про
житлово-комунальні послуги")
встановлено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах, а умовами укладеного між
сторонами Договору сторонами не було
передбачено відшкодування
відповідачем витрати на оплату
комунальних послуг з теплопостачання
та не було укладено будь-яких угод на
таке відшкодування.

Не можуть бути прийняті до уваги і
посилання третьої особи на те, що склад
правопорушення по якому розглядається
спір у даній справі, встановлено в
процесі розгляду адміністративної
справи Тернопільським міськрайонним
судом - постанова від 14.11.20'3р. №607/20704/13-а
та Тернопільським окружним
адміністративним судом - постанова від
03.03.2014р. №819/382/14-а, оскільки, як слідує із
даних постанов судів (копії яких
знаходяться в матеріалах справи) ні
Тернопільським міськрайонним судом
при розгляді справи про притягнення до
адміністративної відповідальності
Юрика Л.О. - головного бухгалтера
Тернопільської ЗОШ №2. ні
Тернопільським окружним
адміністративним судом при розгляду
адміністративного позову Державної
фінансової інспекції у Тренопільскій
області до Тернопільської ЗОШ №2 про
зобов" язання виконати п.3 вимог від
11.11.2013року №19-17-13-14/1967 не досліджувалися
господарські взаємовідносини
позивача і відповідача як і не
досліджувалася вина відповідача в
нанесені позивачу збитків в сумі
8743,98грн., у першому випадку підставою
для притягнення Юрика Л.О. до
адміністративної відповідальності
стало включення недостовірних даних до
бюджетних запитів, що призвело до
затвердження необґрунтованих
бюджетних призначень або
необґрунтованих бюджетних асигнувань
та визнання Юрик Л.О своєї вини; в
другому випадку підставою для
задоволення позову стало те, що в
порушення п.20 та п.22 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затв. Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р.
№228 Тернопільською ЗОШ №2 покрито
видатки на опалення приміщення, що
займає ОСОБА_2 в сумі 8743,98грн.. дане
призвело до включення недостовірних
даних до проектів кошторисів
(бюджетних запитів), затвердження
необґрунтованих бюджетних асигнувань
та оплати цих видатків за рахунок
школи; вимоги ДФІ в Тернопільській
області від 11.11.20'13 року №19-17-13-14/1967 у
встановленому порядку не оскаржені.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позивачем не доведено факту
протиправної поведінки відповідача.

Окрім того, слід зазначити, що
позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на висновки ревізії, які
відображені у акті №17-22/264 від 30.10.2013р.,
згідно яких видатки на оплату
комунальних послуг з теплопостачання в
приміщенні, переданому ФОП ОСОБА_2
складають 8743,98грн.. При цьому
розрахунок даних видатків протягом
періоду з листопада 2007 року по червень
2010 року проведено виходячи із займаної
відповідачем площі приміщення
(пропорційно загальній площі
приміщення школи до площі, яку займав
відповідач), в той час як згідно
пояснень уповноваженого представника
КП "Тернопільміськтеплокомуненерго",
які в письмову вигляду додані до
матеріалів справи, нарахування
вартості спожитої теплової енергії
здійснюється не на площу приміщення, а
виходячи із приєднаного теплового
навантаження приміщення, а так як в
приміщеннях будівлі школи різна висота
(зазначена в додатку №1 до договору,
укладеному між школою та
теплопостачальною організацією - КП
Тернопільміськтеплокомуненерго"),
величина приєднаного теплового
навантаження приміщень рівної площі
але різної висоти є різною, то і
відповідно нарахування за спожиту
теплову енергію проведене, виходячи із
приєднаного теплового наватаження
приміщення буде іншим, ніж визначене із
загальної суми пропорційно займаній
площі.

В силу положень ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає,
що позивачем не доведено факту вини,
протиправної поведінки відповідача та
причинно-пов'язаного зв'язку із діями
відповідача та заподіяною шкодою.
Недоведеність вказаних ознак виключає
настання цивільно-правової
відповідальності відповідача у
вигляді покладення на нього обов'язку з
відшкодування збитків про стягнення
яких звернувся у суд позивач.

Відтак, позовні вимоги щодо
відшкодування збитків в сумі
8743грн.98коп. суд вважає
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись
ст..ст. 43, 49, 82, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу, протягом
десяти днів з дня підписання рішення,
через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено та підписано
27.05.2014р.

Суддя
Г.З. Андрушків