ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" травня 2014 р.
Справа № 918/500/14

Суддя Павленко Є.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом публічного акціонерного
товариства "Рівнеазот"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг"

про визнання права власності,

В засіданні приймали участь:

від позивача: Гуз С.Б. за дов. від 16
грудня 2013 року № 570-ЮВ,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство "Рівнеазот" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг" про
визнання за позивачем права власності
на транспортні засоби, передані
останньому за договором фінансового
лізингу від 1 липня 2008 року № 880.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 30 квітня 2014
року порушено провадження у справі №
918/500/14, розгляд якої було призначено на
13 травня 2014 року.

Ухвалою суду від 13 травня 2014 року
розгляд справи відкладено на 28 травня
2014 року.

До початку судового засідання 28 травня
2014 року через канцелярію суду надійшло
клопотання відповідача, в якому
останній просив суд передати справу №
918/500/14 за підсудністю до господарського
суду Хмельницької області. В
обґрунтування свого клопотання
товариство з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг" вказало,
що ухвалою вищезазначеного суду від 28
жовтня 2013 року у справі № 924/1282/13 було
порушено провадження у справі про
визнання відповідача банкрутом.
Відтак, даний спір, на думку даної
юридичної особи, підлягає розгляду тим
судом, в провадженні якого перебуває
справа про банкрутство
вищезазначеного суб'єкта
господарювання.

Слід також зазначити, що до початку
судового засідання 28 травня 2014 року
через канцелярію господарського суду
Рівненської області надійшло
клопотання позивача, до якого було
долучено витребуваний судом витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від 27
травня 2014 року щодо відповідача. З
даного документа вбачається, що 28
жовтня 2013 року господарським судом
Хмельницької області було порушено
справу про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю "Євро
Лізинг", про що до даного реєстру 1
листопада 2013 року були внесені
відповідні відомості. Крім того, до
даного клопотання публічним
акціонерним товариством "Рівнеазот"
було долучено копії судових рішень
господарського суду Хмельницької
області, зокрема ухвалу даного суду від
28 жовтня 2014 року у справі № 924/1282/13 про
порушення провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг".

Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" від 24 жовтня 2011
року № 10 підсудність визначається
колом справ у спорах, вирішення яких
віднесено до підвідомчості певного
господарського суду.

Судом встановлено, що предметом спору у
справі № 918/500/14 є визнання за позивачем
права власності на транспортні засоби,
передані останньому за договором
фінансового лізингу від 1 липня 2008 року
№ 880.

Згідно з частиною 3 статті 16
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) справи у
спорах про право власності на майно або
про витребування майна з чужого
незаконного володіння чи про усунення
перешкод у користуванні майном
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням майна.

У той же час відповідно до частин 1, 2
статті 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон) провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України. Цей Закон має пріоритет перед
іншими законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Частиною 4 статті 10 Закону встановлено,
що суд, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, вирішує усі
майнові спори з вимогами до боржника, у
тому числі спори про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Аналогічна норма міститься у пункті 7
частини 1 статті 12 ГПК України.

Частиною 9 статті 16 ГПК України
передбачено, що справи у майнових
спорах, передбачених пунктом 7 частини
першої статті 12 цього Кодексу,
розглядаються господарським судом, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство.

Частина 4 статті 10 Закону відносить до
підвідомчості господарських судів
справи зі спорів, пов'язаних з
майновими вимогами до боржника, до
яких, крім названих у зазначеній статті
Закону, слід відносити також й інші
спори з майновими вимогами до боржника,
як-от: спори про визнання права
власності, витребування майна з чужого
незаконного володіння, спори, пов'язані
з майновими вимогами учасників
(акціонерів) до боржника. Дана норма
кореспондується з положеннями пункту 7
частини 1 статті 12 ГПК України (у
редакції Закону) та застосовується
незалежно від суб'єктного складу
сторін.

Справи у відповідних спорах
відносяться до виключної підсудності
того господарського суду, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство (остання частина статті 16
ГПК України), та розглядаються, як і
справи у спорах боржника з кредиторами,
які мають поточні вимоги до боржника, у
позовному провадженні - на відміну від:
заяв про визнання недійсними
правочинів (договорів) або
спростування майнових дій боржника;
заяв щодо відшкодування збитків у
зв'язку з відмовою керуючого санацією
від правочину (договору); заяв щодо
порушення сторонами умов правочинів
(договорів), вчинених згідно з планом
санації; спорів, які виникають при
проведенні та виконанні результатів
аукціонів, у тому числі про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
майна, які розглядаються у межах
провадження у справі про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 9 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28
березня 2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)".

Відтак, оскільки судом встановлено, що
предметом спору у справі № 918/500/14 є
майно боржника, передане останньому за
договором фінансового лізингу від 1
липня 2008 року № 880, і на момент розгляду
вказаної справи щодо останнього
господарським судом Хмельницької
області порушено провадження про
банкрутство, яка на даний час не
завершена, господарський суд
Рівненської області дійшов висновку
про передачу даної справи за
підсудністю до господарського суду
Хмельницької області для розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК
України якщо справа не підсудна даному
господарському суду, матеріали справи
надсилаються господарським судом за
встановленою підсудністю не пізніше
п'яти днів з дня надходження позовної
заяви або винесення ухвали про
передачу справи.

За таких обставин справа № 918/500/14
підлягає направленню за встановленою
виключною підсудністю до
господарського суду Хмельницької
області.

Керуючись статтями 16, 17, 86
Господарського процесуального кодексу
України,

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 918/500/14 за позовом
публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро Лізинг" про
визнання права власності передати за
встановленою виключною підсудністю до
господарського суду Хмельницької
області.

Суддя

Є.В. Павленко