ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р.
Справа № 914/2883/13

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Гриців В.М.

Зварич О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" від 14.04.2014 року

на ухвалу Господарського суду
Львівської області від 07.04.2014 року

у справі № 914/2883/13

за скаргою: ТзОВ Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс", м. Червоноград, Львівська
область

на дії: Відділу державної виконавчої
служби Сокальського районного
управління юстиції, м. Сокаль

за позовом: ОСОБА_2, м. Неттеталь,
Федеративна Республіка Німеччина

до відповідача: ТзОВ Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс", м. Червоноград, Львівська
область;

про зобов'язання надати інформацію про
діяльність товариства,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 - представник

від відповідача: Фостяк О.Я. -
представник

від органу ДВС: не з'явився

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 07.04.2014 року у
справі № 914/2883/13 (суддя Мазовіта А.Б.) в
задоволенні скарги ТзОВ СП "Скомекс" на
дії Відділу державної виконавчої
служби Сокальського районного
управління юстиції - відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий
господарський суд виходив з того, що з
матеріалів справи та виконавчого
провадження вбачається, що на момент
винесення оскаржуваної постанови про
відкриття виконавчого провадження,
майно Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" знаходилось за адресою, як
вказана в наказі господарського суду
Львівської області № 914/2883/13 від 26.12.2013
року, а саме: с. Перетоки, Сокальський
район, Львівська область, а тому
користуючись правом вибору місця
виконання, встановленим ч. 1 ст. 20 Закону
України "Про виконавче провадження",
стягувач (позивач) подав виконавчий
документ до виконання у ВДВС
Сокальського РУЮ, тобто, до органу
виконавчої служби, повноваження якої
поширюються на територію, де
знаходиться майно боржника - с.
Перетоки, Сокальського району
Львівської області.

Також, місцевий господарський суд
зазначив, що відповідачем в
обґрунтування доводів скарги не
зазначено, в чому саме полягає
порушення його прав і охоронюваних
законом інтересів у зв'язку із
винесенням 22.01.2014 року постанови про
відкриття виконавчого провадження в
розумінні ст. 1 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого
господарського суду, ТзОВ СП "Скомекс"
подано апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу господарського суду
скасувати. Зокрема, в апеляційній
скарзі апелянт зазначає, що положення
ст. 20 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачають, що
виконавчі дії щодо боржника - юридичної
особи, провадяться державним
виконавцем за місцезнаходженням його
постійно діючого органу або майна.
Виконання рішення, яке зобов'язує
боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

Статтями 17, 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»,
передбачено, що відомості про юридичну
особу або фізичну особу-підприємця
включаються до Єдиного державного
реєстру шляхом внесення записів на
підставі відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України. У Єдиному державному реєстрі,
серед іншого містяться, такі відомості
щодо юридичної особи: повне
найменування юридичної особи та
скорочене у разі його наявності;
ідентифікаційний код юридичної особи;
організаційно-правова форма;
місцезнаходження юридичної особи
відомості про органи управління
юридичної особи. Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ №51 від
10.02.2014 року місцезнаходженням
Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
«Скомекс» станом на 22 січня 2014 року (на
дату відкриття виконавчого
провадження) є наступна адреса: 80100, м.
Червоноград Львівської області, вул.
Сокальська, будинок 5, офіс 7, яка і є
місцезнаходженням постійно діючого
органу та майна товариства. Таким
чином, апелянт вважає, що виконавче
провадження слід було здійснювати у м.
Червонограді, за місцезнаходженням
товариства.

Крім того, апелянт вважає, що дії ТзОВ
СУНП «Скомекс» з надання стягувачеві
засвідчених копій документів, які
стосуються діяльності товариства,
також можуть бути проведені лише за
місцезнаходженням підприємства (його
постійно діючого органу та майна),
оскільки для виготовлення копій
потрібен доступ до оригіналів
документів, копіювальної техніки, на
копіях необхідно здійснити відповідні
написи тощо.

З огляду на вищенаведене, апелянт
вважає, що системний аналіз наведених
обставин та норм законодавства
однозначно свідчить про можливість
проведення виконавчих дій з виконання
наказу господарського суду Львівської
області № 914/2883/13 від 26.12.2013 року лише у
м. Червонограді Львівської області та
лише виконавчою службою, компетенція
якої розповсюджується на цей населений
пункт, тобто дії державного виконавця з
винесення постанови від 22 січня 2014 року
ВП №41666060 про відкриття виконавчого
провадження є неправомірними.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та представник в судовому засіданні,
вимоги апелянта заперечив та просить
ухвалу господарського суду залишити
без змін. Зокрема, позивач зазначає, що
26.11.2013 року господарським судом
Львівської області видано наказ № 0041556
на виконання рішення господарського
суду Львівської області від 24.09.2013 року
у справі № 914/2883/13.

На момент винесення господарським
супом Львівської області рішення у
даній справі, майно та постійно діючий
орган ТзОВ СП «Скомекс» знаходилися за
адресою с. Перетоки. Сокальський район.
Львівська область.

11.12.2013 року до ВДВС Сокальського РУЮ
направлено заяву про прийняття
виконавчого документа до виконання та
відкриття виконавчого провадження.

10.02.2014 року на адресу позивач від ВДВС
Сокальського РУЮ отримав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 41666060 від 22.01.2014 р. про
примусове виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 26.11.2013 року.

Відтак, в даному випадку, згідно
положень ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження», місцем
проведення виконавчий дій правомірно
визначена адреса місцезнаходження
майна боржника - с. Перетоки.
Сокальського р-ну. Львівської області.

Крім цього, позивач вважає, що
починаючи з 14.11.2013 року боржник
(відповідач) в силу вимог ст. 124
Конституції України зобов'язаний був
виконати рішення господарського суду
Львівської області від 24.09.2013 р. у
справі № 914/2883/13 незалежно від того
скероване таке рішення до примусового
виконання чи ні. Як слідує з
вищенаведеного, в боржника є об'єктивна
можливість виготовляти, підписувати та
надсилати документи незалежно від
адреси його місцезнаходження, яка
значиться в Єдиному державному
реєстрі, однак останній свідомо не
виконує судове рішення в добровільному
порядку і навмисно затягує його
виконання в примусовому порядку шляхом
безпідставного оскарження дій
державного виконавця.

Крім цього, відповідач (боржник) в
господарському суді першої інстанції
не заперечив факту здійснення
господарської діяльності ТзОВ СУНП
«Скомекс» саме за адресою: с. Перетоки,
Сокальський р-н, Львівська обл. 80023, не
спростував факту належного отримання
керівництвом товариства документів
виконавчого провадження, які
надсилались саме за цією адресою, а
також не навів суду доказів
неможливості фактичного виконання
судового рішення та не обґрунтував в
чому по суті полягає порушення прав
боржника органом ДВС.

ВДВС Сокальського районного
управління юстиції в судове засідання
участь уповноваженого представника не
забезпечив, про причини неявки не
повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання.

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши доводи та
заперечення представників позивача та
відповідача, апеляційний
господарський суд вважає, що ухвалу
господарського суду слід залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення, виходячи з наступного:

Як встановлено судовою колегією,
рішенням господарського суду
Львівської області від 24.09.2013 року,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013 року, у
справі № 914/2883/13 задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 (м. Неттеталь,
Федеративна Республіка Німеччина):
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" надати ОСОБА_2 належним чином
завірені копії:

- всіх статутів Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" за період з 1994 року по 16 серпня
2013 рік включно;

- всіх протоколів та рішень загальних
зборів засновників (учасників)
Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" за період з 1994 року по 16 серпня
2013 рік включно;

- всіх протоколів, актів та висновків
ревізійної комісії Товариства з
обмеженою відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" за період з 1994 року по 16 серпня
2013 рік включно;

- всіх річних балансів та звітів про
фінансово-господарську діяльність
Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" за період з 1994 року по 16 серпня
2013 рік включно.

26.11.2013 року господарським судом
Львівської області, на виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 24.09.2013 р., видано
накази.

22.01.2014 року державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції було винесено постанову ВП
№41666060 про відкриття виконавчого
провадження щодо примусового
виконання наказу у справі №914/2883/13 від
26.11.2013 р..

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено, що судові рішення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Відповідно до ст. 4-5, ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Так, статтею 1 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Статтею 17 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, зокрема судових наказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 Закону за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 25
вищенаведеного Закону, державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.12.2013 року позивачем до Відділу ДВС
Сокальського РУЮ направлено заяву (том
ІІ, а.с. 100) про прийняття виконавчого
документа до виконання та відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Частиною 2 ст. 20 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
виконання рішення, яке зобов'язує
боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

Згідно ст. 93 ЦК України,
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Як встановлено місцевим господарським
судом, на момент винесення
господарським судом рішення у даній
справі, майно та постійно діючий орган
Товариства з обмеженою
відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" знаходилися за адресою с.
Перетоки, Сокальський район, Львівська
область, що також підтверджується
матеріалами виконавчого провадження,
на момент винесення оскаржуваної
постанови.

Нормами Закону України "Про виконавче
провадження" та Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 (із
змінами і доповненнями), не передбачено
обов'язку державного виконавця
перевіряти відомості, які зазначені у
наказі суду.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що користуючись
правом вибору місця виконання,
встановленим ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про виконавче провадження", стягувач
подав виконавчий документ до виконання
у ВДВС Сокальського РУЮ, тобто, до
органу виконавчої служби, повноваження
якої поширюються на територію, де
знаходиться майно боржника - с.
Перетоки, Сокальського району
Львівської області.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 20
Закону України "Про виконавче
провадження", у разі якщо у процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем отримано документальне
підтвердження про зміну або
встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби.

Отже, в разі встановлення державним
виконавцем зміни перебування чи
місцезнаходження боржника, останній
вправі винести постанову про
закінчення виконавчого провадження та
надіслання виконавчого документа у
виконавчу службу за новим місцем
проживання чи місцезнаходженням
боржника. Проте, колегія суддів звертає
увагу на те, що відповідач звертаючись
із заявою від 05.02.2014 року до ВДВС
Сокальського РУЮ про відкладення
виконавчих дій, не зазначає в заяві про
зміну юридичної адреси та фактичного
місцезнаходженням майна боржника, а
тому вважає, що доводи апелянта про
порушення державним виконавцем
положень Закону України "Про виконавче
провадження" при прийнятті
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження,
необґрунтованими.

Твердження апелянта про те, що станом
на 22 січня 2014 року - на дату відкриття
виконавчого провадження,
місцезнаходженням постійно діючого
органу та майна ТзОВ СП "Скомекс" є
адреса: 80100, м. Червоноград Львівської
області, вул. Сокальська, будинок 5, офіс
7, що підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АГ
№51 від 10.02.2014 року, а тому,
виконавче провадження слід було
здійснювати у м. Червонограді, колегія
суддів зазначає, що право вибору місця
виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу. А тому, позивач (стягувач)
керуючись наданим йому правом вибору
місця вчинення виконавчих дій та
виходячи з адреси товариства, вказаної
в наказі господарського суду,
звернувся з виконавчим документом саме
до ВДВС Сокальського РУЮ, повноваження
якого поширюються на місцезнаходження
боржника та його майна, що знаходилось
у с. Перетоки, Сокальського району
Львівської області.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду
Львівської області від 07.04.2014 року у
даній справі залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Скомекс" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Гриців В.М.

суддя
Зварич О.В.