номер провадження справи 34/119/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014
Справа № 908/4039/13

Господарський суд Запорізької
області у складі судді Науменка А.О.,
при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача -
Калініна-Заєць Ю.М., довіреність № 6 від
21.05.2014 р.; від відповідача - ОСОБА_2,
паспорт НОМЕР_1 від 10.06.1963 р., ОСОБА_3,
довіреність № 261 від 07.02.2014 р.

Розглянув в судовому засіданні
матеріали справи № 908/4039/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Улісс-тур» (69035, м.
Запоріжжя, вул. Сталеварів, 17, скорочено
ТОВ «Улісс-тур»);

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (69014, АДРЕСА_1,
скорочено ФОП ОСОБА_2);

про стягнення суми

Сутність спору:

ТОВ "Улісс-тур" заявлено позовні вимоги
до ФОП ОСОБА_2 про стягнення за
договором оренди № 103 від 01.01.2011 р. суми
основного боргу за користування
нежитловими приміщеннями в розмірі
81079,02 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11.12.2013 р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/4039/13,
якій присвоєно номер провадження 34/119/13,
справу до розгляду в засіданні
господарського суду призначено на
08.01.2014 р., розгляд справи відкладено на
22.01.14 р. Ухвалою господарського суду від
22.01.14 р. зупинено провадження по даній
справі № 908/4039/13 до набрання судовим
рішенням по справі № 908/158/14 законної
сили. Ухвалою від 05.05.14 р. поновлено
провадження по справі з 28.05.14 р., розгляд
справи призначено на 28.05.14 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов договору
оренди № 103 від 01.01.2011 р. орендну плату в
повному обсязі не сплатив, у зв'язку із
чим у ФОП ОСОБА_2 виникла
заборгованість у сумі 81079,02 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ
«Улісс-тур» посилається на ст.ст. 193, 222
ГК України, ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України та
ст.ст. 6, 7 ГПК України.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала заявлений позов,
просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
позовних вимог, з підстав, вказаних в
відзиві на позовну заяву, в якому
зазначає, що під час оренди, а саме, з
березня 2011 р. керівництво ТОВ
«Улісс-тур» запропонувало відповідачу
здійснювати розрахунок за оренду
приміщення за готівковий розрахунок в
касу товариства. Після цього
відповідач щомісячно вносив в касу
позивача готівкові кошти за
користування приміщенням. Готівка
сплачувалась в бухгалтерію ТОВ
«Улісс-тур», проте касовий ордер про
внесення відповідачем готівки не
видавався позивачем. Позивач постійно
посилався на відсутність в той момент
то директора підприємства, то на
відсутність в той момент печатки
товариства, або вигадував інші
обставини. Сплата готівки до каси
підприємства може бути підтверджено
журналом, який надавався бухгалтером
ТОВ «Улісс-тур», а також підписом
бухгалтера про внесену суму. Під час
користування приміщенням, позивачем
було відключено енергопостачання, що
не надавало можливості повноцінно
користуватися приміщенням за цільовим
призначенням, а тому сплата
відповідачем коштів за користування
приміщенням в певний період часу
здійснювалась частково, а в решті решт
заборгованість погашена. Сплата
відповідачем грошових коштів також
підтверджується актами звірки
взаємних розрахунків, а саме: 1) акт
звірки взаємних розрахунків від 28.02.2013
р., в якому сальдо на користь ТОВ
«Улісс-тур» складає 4000,00 грн.; 2) акт
звірки взаємних розрахунків від
30.04.2013р., в якому сальдо на користь ТОВ
«Улісс-тур» складає 6000,00 грн. Крім
цього, своїм гарантійним листом №25-04/13
від 25.04.2013р. ТОВ «Улісс-тур»
підтверджує, що станом на цю дату
заборгованість складає 6000,00 грн. Оплата
за користування приміщенням також
підтверджується рахунками-фактурами
№СФ-0648 від 12.08.2013р., №СФ-0649 від 12.08.2013р.,
№СФ-527 від 04.10.2013р., № СФ-528 від 04.10.2013р.,
де є відмітки товариства про прийняття
платежів. З аналізу вказаних
документів вбачається, що
заборгованість у відповідача перед
позивачем по договору оренди відсутня.
Окрім того, між сторонами існував спір
щодо законності договору оренди -
справа №908/158/14. Рішенням
господарського суду Запорізької
області від 12.03.2014р. у справі №908/158/14 у
задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_2
до ТОВ «Улісс-тур» про визнання
недійсним договору оренди №103 від
01.01.2011р. - було відмовлено. Підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог
стали ті обставини, що судом було
встановлено факт виконання договору
оренди №103 від 01.01.2011р. з боку обох
сторін. Зокрема, судом встановлено
відсутність заборгованість по сплаті
орендних платежів за договором оренди
№103 від 01.01.2011 р. Судом також
встановлено, що позивач за актом
приймання-передачі від 15.08.2013р.
повернув відповідачу орендовані
приміщення після закінчення орендних
правовідносин. В акті відсутні будь-які
зауваження орендодавця про існування
заборгованості орендаря по сплаті
орендних платежів. Відповідач просить
в задоволенні позову відмовити.

Представники відповідача в судовому
засіданні доводи відзиву підтримали,
просили відмовити в позові.

За заявою представників сторін,
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2011 р. ТОВ «Улісс-тур» (орендодавець)
та ФОП ОСОБА_2 (орендар) було укладено
договір оренди нерухомого майна № 103
(надалі - договір оренди).

Відповідно до розділу 1 договору
оренди, орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
(оренду) кімнати НОМЕР_2, НОМЕР_3 в
нежитловому приміщенні АДРЕСА_2, - далі
за текстом об'єкт оренди. Об'єкт оренди
передається в платне строкове
користування для розташування офісу.

У відповідності до п. 7.1 договору
оренди, даний договір набирає чинності
з 01.01.2011 р. та діє до 31.12.2011 р.

Продовження терміну дії даного
договору може здійснюватись тільки за
згодою сторін, яка оформлюється
додатковою угодою до договору. Всі
зміни та доповнення к даному договору
здійснюються тільки в письмовому
вигляді. Одностороння відмова від
виконання умов договору та внесення в
нього змін не допускається. (п.п. 7.2, 7.3, 7.4
договору).

Згідно п. 5.1 договору оренди, за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за даним договором, сторони
несуть відповідальність у
відповідності до діючого
законодавства України.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

За своєю правовою природою, правочин по
даній справі є договором оренди.

У відповідності до ст. 283 ГК України, за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ). До відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ст. 762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Статтею 286 ГК України передбачено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.

Позивачем заявлено позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості по оплаті орендної
плати в розмірі 81079,02 грн. за період: з
лютого 2011 року по липень 2013 року.

Пунктом 4.2. договору оренди
передбачено, що приміщення вважається
переданим орендодавцем та прийнятим
орендарем (або, навпаки) з моменту
підписання акта. Договір вважається
припиненним тільки після підписання
акта прийому-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до п/п 2.3.2. договору оренди,
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі вносити платежі,
встановлені договором, а по закінченню
дії договору передати об'єкт оренди
орендодавцю відповідно до акту з
урахуванням стану природного зносу на
момент прийняття об'єкта в строкове
платне використання.

Згідно п. п. 3.1, 3.2 договору оренди
передбачено, що за користування
об'єктом оренди щомісячно орендар
сплачує орендодавцю орендну плату в
сумі 2300 гривень, з ПДВ. В орендну плату
не входять витрати за комунальні
послуги (вода, електроенергія, послуги
ВРЕЖО, опалення, сигналізацію, вивіз
сміття). Оплата вказаних платежів
відшкодовується орендодавцю орендарем
на підставі виставлених рахунків.

Орендна плата за перший та останній
місяці сплачується орендарем у повному
обсязі на протязі 5 днів з моменту
підписання акту приймання-передачі
об'єкта оренди. Орендна плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за поточний місяць. Наступні
розрахунки по орендній платі згідно
договору сплачуються орендарем до 10
числа поточного місяця на підставці
договору або виставленого рахунку.
Якщо рахунки не вставлено до 10 числа,
тоді орендар зобов'язаний сплатити
орендну плату та інші платежі, вказані
у рахунках попереднього місяця. (п.п.
3.4-3.5 договору оренди).

Відповідно до ч. 3 ст.35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 12.03.2014 р. у
справі № 908/158/14 у задоволенні позовних
вимог ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Улісс-тур» про
визнання недійсним договору оренди №
103 від 01.01.2011 р. було відмовлено, але
встановлено факт відсутності
заборгованості, станом на дату
прийняття рішення, за договором оренди
№ 103 від 01.01.2011 р. Зокрема, судом
встановлено наступне:

«З аналізу матеріалів справи судом
встановлено, що обома сторонами
виконувався договір оренди нерухомого
майна №103 від 01.01.2011 р. Так, відповідач
за актом приймання-передачі передав, а
позивач прийняв приміщення, які
зазначені в п. 1.1 договору. Позивачем
здійснювалась сплата орендних
платежів у різних формах: шляхом
безготівкового перерахування коштів
на рахунок ТОВ «Улісс-тур», а також
внесення готівкових грошових коштів до
каси товариства. Згідно акту звірки
взаємних розрахунків за станом на
28.02.2013 р., який складено відповідачем,
позивач мав заборгованість по орендній
платі у розмірі 4 000,00 грн. Згідно акту
звірки взаємних розрахунків за станом
на 30.04.2013 р., який складено відповідачем,
позивач мав заборгованість по орендній
платі у розмірі 6 000,00 грн. Гарантійним
листом № 25-04/13 від 25.04.2013 р. відповідач
підтвердив, що станом на зазначену дату
заборгованість орендаря складає суму 6
000,00 грн. Існування вказаної
заборгованості по орендним платежам в
певний період часу позивач підтвердив,
пояснивши утворення такої
заборгованості внаслідок дій
відповідача, який відключив
електропостачання в орендовані
приміщення, у зв'язку з чим позивач
сплачував лише 50% орендної плати. Але
згодом позивач всю заборгованість по
орендній платі погасив, на
підтвердження чого суду надані
рахунки-фактури № СФ-0648 від 12.08.2013р., №
СФ-0649 від 12.08.2013р., № СФ-527 від 04.10.2013р., №
СФ-528 від 04.10.2013р., із відмітками ТОВ
«Улісс-тур» про прийняття платежів,
витяг з журналу ТОВ «Улісс-тур» про
приймання платежів. Отже,
заборгованість по сплаті орендних
платежів у позивача відсутня. Судом
також встановлено, що позивач за актом
приймання-передачі від 15.08.2013 р.
повернув відповідачу орендовані
приміщення після закінчення орендних
правовідносин. В акті відсутні будь-які
зауваження орендодавця про існування
заборгованості орендаря по сплаті
орендних платежів» (аркуш 5 рішення
господарського суду Запорізької
області від 12.03.2014 р. у справі № 908/158/14).

Вищевказане рішення суду першої
інстанції залишено без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 р. у
справі № 908/158/14.

При цьому суд враховує, що Донецьким
апеляційним господарським судом не
зазначалось про необґрунтованість
мотивувальної частини рішення та
визначення власної правової оцінки
обставин справи.

Згідно ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Таким чином, в силу ст.35 ГПК України,
обставини відсутності заборгованості
за договором оренди, які встановлені
при розгляді справи № 908/158/14,
звільненні від доказування при
розгляді справи № 908/4039/13.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 112, п. 4
ч. 2 ст. 112 ГПК України, господарський суд
може переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є, в тому
числі, скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 29.05.2014 р.

Суддя
А.О. Науменко