ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2014 р. Справа № 926/696/14.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВЕЗ АГРО» м.Київ До
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОЛБІСАГРО»
смт.Глибока Чернівецької області Про
стягнення заборгованості в сумі 91693,25
грн. Суддя Гушилик С.М. За участю
представників:Від позивача: Кудрявцев
О.В. - (довіреність № 1 від 05.05.2014р.)Від
відповідача: не з'явився СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «СВЕЗ АГРО» м.Київ
05.05.2014 року звернулося з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОЛБІСАГРО»
смт.Глибока Чернівецької області про
стягнення заборгованості в сумі 91693,25
грн., з яких сума основного боргу
складає 88090 грн., пеня - 1382,90 грн.,
інфляційні - 1937,98 грн., 3% річних - 282,37 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що між сторонами
було досягнуто згоди, щодо поставлення
позивачем відповідачу кормових
дріжджів. На підставі домовленості
позивач відвантажив відповідачу 44
тонни кормових дріжджів на загальну
суму 117480 грн., що підтверджено
видатковими та товарно-транспортними
накладними. В порушення умов
домовленості відповідач оплату
здійснив частково на суму 29390 грн., що
призвело до виникнення заборгованості
в сумі 88090 грн. на претензію позивача,
яка отримана відповідачем 11.03.2014 року,
останній не відреагував, що стало
підставою для нарахування позивачем
пені в сумі 1382,90 грн., збитків завданих
інфляцією в сумі 1937,98 грн. та 3% річних в
сумі 282,37 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 19.05.2014 року.

19.05.2014 року від позивача надійшло
клопотання про відшкодування витрат на
оплату послуг адвоката в сумі 3000 грн.

Ухвалою суду від 19.05.2014 року розгляд
справи було відкладено на 02.06.2014 року в
зв'язку з нез'явленням представників
сторін.

Як вбачається із витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
місцезнаходженням Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОЛБІСАГРО» є смт.Глибока Чернівецької
області вул. Алекулова, буд.26. Всі
ухвали господарського суду були
надіслані відповідачу за
вищезазначеною адресою та отримані
останнім, про що свідчить підпис на
повідомленнях про вручення поштового
відправлення.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився хоч і був належним чином
повідомлений про час, дату і місце
слухання справи, відзив на позовну
заяву не подав і причин своєї неявки
суду не повідомив.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, нез'явлення представника
відповідача в судове засідання не
перешкоджає вирішенню спору по суті,
справу може бути розглянуто без його
участі за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи було
відкладено в зв'язку з нез'явленням
відповідача, суд дійшов висновку, що
підстав для повторного відкладення
розгляду справи в зв'язку з
нез'явленням представника відповідача,
який був належним чином повідомлений
про час і місце судового засідання, суд
не вбачає, а відтак справа
розглядається по суті за матеріалами
наданими позивачем.

В судовому засіданні, яке відбулося
02.06.2014 року позивач звернувся з заявою
про зменшення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача суми пені в
розмірі 1382,90 грн.

Згідно з вимогами ч.4 ст.22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення у справі зменшити розмір
позовних вимог.

Враховуючи те, що подана позивачем
заява про зменшення позовних вимог
узгоджується із вимогами ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, суд дійшов висновку, що вона
підлягає задоволенню, а відтак
розглядається спір про стягнення з
відповідача суму боргу в розмірі 88090
грн., збитків завданих інфляцією в сумі
1937,98 грн. та 3% річних в сумі 282,37 грн.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «СВЕЗ
АГРО» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОЛБІСАГРО» було
досягнуто згоди щодо поставки
позивачем відповідачу кормових
дріжджів.

Відповідно до усної домовленості
позивач виставив відповідачу
рахунки-фактури № СФ-0000183 від 21.10.2013р. та
№ СФ-0000200 від 19.11.2013р. та відвантажив
двома партіями 44 тонни кормових
дріжджів на загальну суму 117480 грн., що
підтверджено видатковими накладними №
РН-0000174 від 22.10.2013р. на суму 58780 грн. та №
РН-0000189 від 19.11.2014р. на суму 58700 грн.

Відповідно до ч.1-2 ст.205 Цивільного
кодексу України правочин може
вичинятись усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Частиною 1 ст.712 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
поставки продавець (постачальник)
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

В порушення умов домовленості
відповідач товар прийняв, проте оплату
провів частково на суму 29390 грн., що
призвело до виникнення заборгованості
в сумі 88090 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обв'язку не
встановлений або визначений момент
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги.

18.02.2014 року позивач звернувся з
претензією до відповідача в якій
просив погасити заборгованість, яка
виникла внаслідок несплати за отриману
продукцію, але претензія останнім була
залишена без відповіді.

Станом на 25.04.2014 року кошти від
відповідача за отриману продукцію так
і не надійшли.

Враховуючи, що вимога про сплату боргу
була отримана відповідачем 11.03.2014 року,
що підтверджено копією повідомлення
про вручення, у останнього в цей час
виникло зобов'язання оплатити борг
саме по усній домовленості на суму 88090
грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми,
враховуючи, що зобов'язання по сплаті
боргу в сумі 88090 грн. виникло у
відповідача після отримання вимоги
(претензії) нарахування 3% річних та
інфляційних слід проводити через 7 днів
з дня отримання цієї вимоги, тобто з
18.03.2014 року, що склало: 3 % річних за
період з 18.03.2014р. по 25.04.2014р. в сумі 282,37
грн. та збитки завдані інфляцією в сумі
1937,98 грн. за період з 18.03.2014р. по 25.04.14р.

Отже, позивач вірно нарахував
відповідачу 3% річних та збитки завдані
інфляцією.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, однак відповідач
неналежним чином виконав свій
обов'язок щодо розрахунку за отриманий
товар, а тому з нього слід стягнути 88090
грн. основного боргу, 1937,98 грн. збитків
завданих інфляцією та 282,37 грн. 3% річних.

За таких обставин та враховуючи вище
викладене суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Що ж стосується питання про стягнення з
відповідача адвокатських витрат, суд
дійшов висновку що позивачу слід
відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судові витрати з
державного мита, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місяці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

В контексті цієї норми судові витрати
за участю адвоката при розгляді справи
підлягають стягненню лише в тому
випадку, якщо вони сплачені адвокату
стороною, якій ці послуги надавалися і
ця сплата підтверджується фінансовими
документами. Позивач не надав акт
виконаних робіт, касовий ордер, в
судовому засіданні адвокат приймав
участь як представник, а не як адвокат
(довіреність позивач видав фізичній
особі Кудрявцеву О.В. для
представництва інтересів), оплата по
договору про надання правової допомоги
здійснюється на підставі виставлених
рахунків-фактури шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок адвоката,
проте жодних доказів таких дій позивач
суду не надав.

Суд також вирішив, що судові витрати
слід віднести на відповідача з вини
якого спір безпідставно доведено до
розгляду судом, пропорційно
задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 526,530, 625 Цивільного
кодексу України, ст. 49, ст.ст. 22, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити заяву позивача про
зменшення позовних вимог.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОЛБІСАГРО» смт.Глибока Чернівецької
області, вул. Алекулова, буд.26, (код
36751031), на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «СВЕЗ
АГРО» м.Київ, вул.Чигоріна, буд. 18, офіс
425-425А, (код 37439067) - 88090 грн. основного
боргу, 1937,98 грн. збитків завданих
інфляцією, 282,37 грн. 3% річних, 1806,18 грн.
судового збору.

4. В клопотанні позивача про
відшкодування витрат на оплату послуг
адвоката відмовити.

Повний тест рішення підписано 03.06.2014
року.

Суддя
С.М.Гушилик