донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

04.06.2014 справа №913/300/14

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівТатенко В.М.,
Зубченко О.О., Радіонова О.О., за участю
представників сторін:
від позивача:не
з'явивсявід відповідача:не
з'явивсярозглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»,
м. Алчевськ Луганська область на
рішення господарського судуЛуганської
області від14.04.2014р.по справі№ 913/300/14
(суддя: Старкова Г.М.)за
позовомДержавного підприємства
«Південна залізниця» в особі
відокремленого підрозділу «Харківська
дирекція залізничних перевезень»
Державного підприємства «Південна
залізниця», м. Харків до Публічного
акціонерного товариства «Алчевський
металургійний комбінат», м. Алчевськ
Луганська область простягнення 8'
630,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Придніпровська
залізниця» в особі відокремленого
підрозділу «Харківська дирекція
залізничних перевезень» Державного
підприємства «Південна залізниця»,
м.Харків (далі - «Позивач») звернулось
до господарського суду Луганської
області з позовом про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»,
м. Алчевськ Луганська область (далі -
«Відповідач») штрафу у розмірі 8'
630,00грн. за неправильно зазначену масу
вантажу у залізничній накладній №
53660304.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 14.04.2014р. у справі
№ 913/300/14 позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Задовольняючи позов господарський суд
виходив з того, що Відповідачем було
порушено норми Статуту залізниць
України (далі - «Статут») щодо
правильності заповнення залізничної
накладної.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
господарського суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
господарського суду Луганської
області від 14.04.2014р. у справі № 913/300/14
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Заявник скарги не погоджується із
висновком господарського суду,
посилаючись на те, що господарським
судом неповно з'ясовані та досліджені
обставини справи, які мають істотне
значення для об'єктивного винесення
рішення по даній справі, а також
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи, що призвело до
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Сторони були належним чином
повідомлені про місце, час та дату
слухання справи, у судове засідання не
з'явилися.

Від позивача надійшов відзив з
проханням рішення суду залишити без
змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Враховуючи ті обставини, що в
апеляційній скарзі заявник
посилається лише на ті документи, які
вже досліджувались судом, приймаючи до
уваги те, що явка представників сторін
у судове засідання не була визнана
обов'язковою, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
без участі представників сторін.

Відповідно до статей 44, 811
Господарського процесуального кодексу
України фіксацію судового процесу
технічними засобами здійснено не було,
складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду винесено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а апеляційна
скарга - такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено та
судом встановлено, що 02 жовтня 2013 року
зі станції Комунарськ Донецької
залізниці на станцію призначення
Шебелинка Південної залізниці
Публічне акціонерне товариство
"Алчевський металургійний комбінат"
(вантажовідправник) відвантажило на
адресу ПАТ "Євроцемент-Україна"
(вантажоодержувач) за відправкою по
накладній № 53660304 на групу вагонів,
зокрема, у вагоні № 53186870 вантаж - шлаки
гранульовані.

За накладною вага у зазначеному вагоні:
нетто - 69' 050 кг (тара - 23' 350 кг, брутто - не
зазначено).

При проходженні вантажу через станцію
Дебальцеве-Сортувальне Донецької
залізниці здійснена контрольна
перевірка маси вантажу у вагоні № 53186870
на 200-тонних вагонних тензометричних
вагах. За результатами такого
переваження встановлено, що у вагоні №
53186870 не відповідає заявленій у
супровідній накладній, а саме виявлено,
що маса нетто складає 71' 550 кг, замість 69'
050 кг, що на 2' 500 кг більше, ніж визначено
у накладній та на 1' 550 кг понад
вантажопідйомності вагону; без
поглиблень та виїмок, слідів течі не
має, вагон у технічному відношенні
справний.

Зважаючи на завантаження відповідачем
вагону № 53186870 понад його
вантажопідйомність, станцією
Дебальцеве-Сортувальне Донецької
залізниці було знято з цього вагону і
завантажено надлишок у напіввагон №
65889933, який за досильною накладною №
48050348 був відправлений за призначенням
до станції Шебелинка Південної
залізниці.

За результатами переважування були
складані акт загальної форми № 213 від
04.10.2013р. та комерційний акт БН № 726148/513
від 04.10.2013р. (а. с. 10, 12).

При прибутті вагону на станцію
призначення у комерційному акті БН №
726148/513/120 від 04.10.2013р. у розділі Є мається
відмітка: «Під час перевірки різниці
проти цього акта не виявлено».

Комерційний акт підписаний належними
особами: заступником начальника
станції Нагорянским Д.А., агентом
комерційним Хомяк В.В., бригадиром ПКО
Новик В.П.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту
залізниць України за неправильно
зазначену у залізничній накладній масу
вантажу позивачем на відповідача
нарахований штраф у сумі 8630,00 грн. із
розрахунку: 1' 726,00 (тариф) х 5.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - «Статут»),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи
-одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, які користуються
залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).
На підставі цього Статуту затверджені
Мінтрансом Правила перевезень
вантажів, які є обов'язковими для всіх
юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України 24.11.2000
за № 863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від
24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса
вантажу, визначена відправником, кг" та
"Спосіб визначення маси" заповнюються
вантажовідправником. Маса вантажу
згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правила
приймання вантажів до перевезення",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається
відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України від 24.11.2000
р. за № 863/5084, своїм підписом
підтверджує представник відправника.
Так, правильність внесених відомостей
до вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що
вантажовідправник несе
відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 за № 644 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
відомостей про адресу одержувача, його
код, назву вантажу, його кількість, то з
відправника стягується штраф згідно зі
ст. 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. № 644, вантаж вважається
доставленим без утрати, якщо різниця
між масою, вказаною в пункті
відправлення в залізничній накладній,
та масою, визначеною на станції
призначення, не перевищує норми
природної втрати і граничного
розходження у визначенні маси нетто.

З паспорту ваг вбачається, що 24.10.2013р.
ваги визнані приданими до
використання, та здійснено держповірку
ваг. Тобто, на момент складення
комерційного акту відомості про
несправність ваг на станції
Дебальцеве-Сортувальне відсутні.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

За зазначеним перевезенням
провізна плата у накладній вказана 1726,00
грн., у зв'язку з чим сума штрафу за
неправильно зазначену у залізничній
накладній масу вантажу складає 8630,00
грн.

За таких обставин колегія апеляційного
господарського суду вважає висновок
місцевого суду обґрунтованим щодо
вимог Позивача про стягнення з
Відповідача суми штрафу за неправильне
зазначення відомостей у залізничній
накладній.

Відповідно до статті 551 ЦК України
розмір неустойки (до якої віднесено
штраф і пеню) встановлюється договором
або актом цивільного законодавства і
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України також встановлює,
що у разі якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 ГПК надає суду право у
виняткових випадках зменшувати розмір
неустойки (штрафу, пені), яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання.

Відповідач не довів винятковість
випадку, а перевищення маси вантажу
понад вантажопідйомністю вагонів - є
загрозою безпеці руху.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку, що під час
розгляду справи місцевим
господарським суд допущені порушення
норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК
України, як підстави для скасування
рішення, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати за подання апеляційної скарги
відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Алчевський
металургійний комбінат» - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 14.04.2014 року по
справі № 913/300/14 - залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко Судді:
І.В. Зубченко О.О. Радіонова

Надруковано примірників: 1 - позивачу; 1 -
відповідачу; 1 - у справу; 1 - ГСЛО; 1 - ДАГС