ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2014 р.
Справа № 914/4696/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Д.Новосад

суддів
Г.Орищин

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради, м.
Львів,№33-вих.-474 від 12.03.14

на рішення господарського суду
Львівської області від 27.02.14

у справі № 914/4696/13

за позовом: Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
м. Львів

до відповідача: Львівського
комунального підприємства
"Львівавтодор", м. Львів

про стягнення 21 474,27 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бойко Я.А. - представник;

від відповідача: Дубик А.В. -
представник.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Львівської області від 27.02.2014 у справі
№ 914/4696/13 (суддя Король М.Р.) у
задоволенні позовних вимог
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради до Львівського
комунального підприємства
"Львівавтодор" про стягнення 21 474,27 грн.
відмовлено повністю.

З даним рішенням не
погоджується позивач, Личаківська
районна адміністрація Львівської
міської ради, оскаржив його в
апеляційному порядку. Скаржник в
апеляційній скарзі зазначає, що дане
рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а також фактичним обставинам справи.
При цьому, скаржник просить суд
апеляційної інстанції звернути увагу
на те, що договір № 4/33-111 про надання
послуг санітарного оброблення на який
покликався суд при ухваленні рішення
не був предметом спору. Спір виник на
підставі акту ревізії. Факт порушення
боржником зобов'язання вбачається в
завищенні вартості виконаних
підрядних робіт та в чергуванні
автомобілів, яке не було передбачене.
Також, скаржник вважає, що місцевим
господарським судом в жодний спосіб не
враховано та не спростовано положень
ст. 15 ЗУ «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», а саме того, що законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються. Враховуючи
наведене у апеляційній скарзі,
скаржник просить суд апеляційної
інстанції скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 27.02.2014 у даній справі та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити повністю.

25.03.2014 автоматизованою системою
документообігу суду апеляційну скаргу
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради, м. Львів,
№33-вих.-474 від 12.03.14, розподілено до
розгляду судді-доповідачу Новосад Д.Ф.

З урахуванням положень ст. 4-6 ГПК
України, п. 3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, п. 6 рішення зборів суддів
(протокол № 6 від 28.12.2010) зі змінами,
внесеними рішенням зборів суддів
(протокол № 13 від 03.08.2012),
розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
27.03.2014 в склад колегії по розгляду
апеляційної скарги Личаківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, м. Львів, №33-вих.-474 від
12.03.14 введено суддів - Михалюк О.В.,
Мельник Г.І.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 28.03.2014 подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 23.04.2014.
Розгляд апеляційної скарги
відкладався на 21.05.2014 з підстав,
наведених в ухвалі Львівського
апеляційного господарського суду від
23.04.2014.

У зв'язку з перебуванням судді Михалюк
О.В. у відпустці розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 в склад
колегії по розгляду апеляційної скарги
Личаківської районної адміністрації
введено суддю - Орищин Г.В.

Відповідач -ЛКП "Львівавтодор" - з
доводами скаржника, наведеними в
апеляційній скарзі, не погодився з
підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

В судове засідання 21.05.2014 з'явилися
представники позивача та відповідача,
яким права та обов'язки, передбачені
ст.ст. 22, 28 ГПК України, роз'яснено.
Відводів складу суду не заявлено.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив
на неї, дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, заслухавши
пояснення прокурора в судових
засіданнях, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Львівської
області від 27.02.2014 у справі № 914/4696/13
слід залишити без змін.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.02.2010 між Личаківською районною
адміністрацією Львівської міської
ради та Львівським комунальним
автотранспортно - дорожнім
підприємством №1339, (правонаступником
якого є відповідач) укладено договір
№4/33-111 про надання послуг з санітарного
оброблення (механізоване санітарне
прибирання вулично - шляхової мережі).

Згідно з п.1.1 вказаного договору,
замовник доручає, а Виконавець приймає
на себе зобов'язання надати послуги з
санітарного оброблення (механізоване
санітарне прибирання вулично -
шляхової мережі).

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що
замовник має право здійснювати
контрольний нагляд за наданням послуг
згідно договору і зменшувати оплату в
залежності від якості наданих послуг.

Загальна вартість послуг по даному
договору складає 445 000,00 грн. (п.4.1.
договору).

Пунктом 4.4 договору передбачено, що
розрахунки за поставлені послуги
здійснюються на підставі виставленого
рахунку - фактури та актів виконаних
робіт, що підписуються обома сторонами.
Розрахунки за виконані послуги
здійснюються на умовах
відтермінування платежу до 30
календарних днів, але протягом місяця,
в якому були підписані акти виконаних
робіт до 25 числа поточного місяця.

Пунктом 5.1 договору визначено, що
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
31.12.2010.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи копії акту ревізії №19-38/73 від
06.07.2011, під час проведення
контрольно-ревізійним управлінням у
Львівській області ревізії
фінансово-господарської діяльності
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради за період з
01.03.2009 по 31.03.2011 виявлено завищення
вартості виконаних підрядних робіт на
суму 13 917,15 грн. Зокрема, не підтверджено
документами прибирання вулиць площею
52480 кв. м автомобілем МАЗ 5551 18-70 на суму
7557,12 грн. Завищення вартості виконаних
підрядних робіт на загальну суму 13 917,15
грн. обгрунтовано тим, що в порушення
розпорядження Львівської міської ради
„Про перевід підприємств інженерного
і житлового господарства на режим
роботи у весняно - літній період 2010" №100
від 01.04.2010 ЛКАДТП - 1339 проводилось
чергування автомобілів ЗІЛ 130 58-06 ЛВС та
МАЗ 551 09-66, чергування яких не
передбачено з 01.04.2010.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Вірно встановлено місцевим
господарським судом, що докази
неналежного виконання відповідачем
умов договору в матеріалах справи
відсутні, також відсутні докази
виявлення позивачем недоліків наданих
послуг згідно договору № 4/33-111 про
надання послуг з санітарного
оброблення (механізоване санітарне
прибирання вулично - шляхової мережі).
Крім того, доказів про визнання судом
недійсним договір від 25.02.2010 повністю
чи частково сторонами не подано. Також,
слід звернути увагу, що ціна
вищезазначеного договору узгоджена з
позивачем.

Позивач обгрунтовуючи свої
вимоги посилається на ст. 224 ЦК України,
згідно якої учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. Для
застосування такої міри
цивільно-правової відповідальності, як
відшкодування збитків, необхідною є
наявність всіх чотирьох умов
відповідальності, а саме: - протиправна
поведінка боржника, яка проявляється у
невиконанні або неналежному виконанні
ним зобов'язання; - наявність збитків; -
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та завданими збитками, що
означає, що збитки мають бути наслідком
саме даного порушення боржником
зобов'язання, а не якихось інших
обставин, зокрема дій самого кредитора
або третіх осіб; - вина боржника.

Кредитор, вимагаючи відшкодування
збитків, має довести три перші умови
відповідальності, зокрема факт
порушення боржником зобов'язання,
розмір збитків, причинний зв'язок. Вина
боржника у порушенні презюмується та
не підлягає доведенню кредитором.
Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доводиться кредитором.

При вирішенні спорів про відшкодування
шкоди необхідно виходити з того, що
шкода підлягає відшкодуванню за умови
безпосереднього причинного зв'язку між
неправомірними діями особи, яка
завдала шкоду, і самою шкодою.
Встановлення причинного зв'язку між
протиправною поведінкою особи, яка
завдала шкоду, та збитками потерпілої
сторони є важливим елементом
доказування наявності реальних
збитків. Слід довести, що протиправна
дія чи бездіяльність завдавача є
причиною, а збитки, які виникли у
потерпілої особи, - наслідком такої
протиправної поведінки. Питання про
наявність або відсутність причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
особи і шкодою має бути вирішено судом
шляхом оцінки усіх фактичних обставин
справи. (Роз'яснення, Вищий арбітражний
суд, від 01.04.1994, № 02-5/215 „Про деякі
питання практики вирішення спорів
пов'язаних з відшкодуванням шкоди").
Отже, вартість наданих послуг
погоджена позивачем, тому відсутні
умови застосування цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

Крім того, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
звертає увагу, що відповідачем у
відзиві на позовну заяву в суді першої
інстанції заявлялось про застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності. Судом першої інстанції вірно
вирішено подану відповідачем заяву,
оскільки, у Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" від 29.05.2013 N 10,
зазначено, що перш, ніж застосовувати
позовну давність, господарський суд
повинен з'ясувати та зазначити в
судовому рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Колегія суддів зазначає, що посилання
скаржника про те, що місцевим
господарським судом в жодний спосіб не
враховано та не спростовано положень
ст. 15 ЗУ «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», викладені ним в апеляційній
скарзі, є безпідставними,
документально не обґрунтованими,
такими, що не ґрунтуються на
законодавстві, оскільки вартість
наданих послуг погоджена з позивачем, а
договір судом не визнавався недійсним.
Відтак, скаржник, в порушення вимоги
ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих
обставин, на які він посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного місцевим
господарським судом вірно
проаналізовано та надано оцінку
обставинам справи. Відтак, беручи до
уваги наведене, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення господарського
суду Львівської області від 27.02.2014 у
справі № 914/4696/13 прийняте на підставі
матеріалів справи, у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права. Посилання скаржника, викладені
ним в апеляційні скарзі, висновків
господарського суду Львівської
області не спростовують, а відтак, не
визнаються такими, що можуть бути
підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК
України, для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 27.02.2014 у справі
№ 914/4696/13 залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

2. Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови виготовлено:
23.05.2014

Головуючий-суддя Д. Новосад

Суддя
Г.Орищин

Суддя
Г. Мельник