ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 р.
Справа № 914/1053/14

За позовом: Прокурора Франківського
району м.Львова в інтересах держави в
особі Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради, м.
Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю будівельно-ремонтної
фірми «Бізон», м. Львів,

про стягнення 25' 546,13 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.

Прокурор: Леонтьєва Н.Т.,

Представники:

від позивача: Гуцій І.В.,

від відповідача: не з'явився.

За клопотанням позивача здійснювалося
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
пристрою.

На розгляд господарського суду
Львівської області Прокурором
Франківського району м. Львова в
інтересах держави в особі Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради подано позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю будівельно-ремонтної
фірми «Бізон» про стягнення 25' 546,13 грн.

Ухвалою суду від 31.03.2014 р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 14.04.2014 р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду.

У судовому засіданні 20.05.2014р. прокурор
та представник позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві та письмових
поясненнях. Позовні вимоги
обґрунтовуються тим, що відповідачем
не сплачено плати за фактичне
використання приміщення за період з
01.01.2012 р. по 01.01.2014 р., внаслідок чого
виникла заборгованість в розмірі 25' 546,13
грн.

У судові засідання 14.04.2014р. та 20.05.2014 р.
відповідач не з'явився, хоча був
належно повідомлений про час і місце
проведення судового засідання, вимог
ухвал суду не виконав, відзиву на
позовну заяву не подав. Поштовий
конверт із ухвалою про порушення
провадження у справі, надісланий
відповідачу на адресу, вказану у Витязі
з ЄДРЮОФОП та позовній заяві,
повернувся на адресу суду з відміткою
на конверті «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України,
суддя, прийнявши позовну заяву, не
пізніше трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від
26.12.2011р. № 18 із змінами та доповненнями
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

Відтак, суд виконав умови
Господарського процесуального кодексу
України щодо належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи. Зважаючи на наведене, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача та
його відзиву на позов, в порядку статті
75 ГПК України, за наявними у справі
доказами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, повно, всебічно
і об'єктивно з'ясувавши усі обставини
справи в їх сукупності, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено таке.

25.07.2008 р. між Управлінням комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради та
Товариством з обмеженою
відповідальністю будівельно-ремонтна
фірма «Бізон» було укладено договір
оренди №Ф-6414-8 нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщення).

Відповідно до п.1 договору
орендодавець на підставі наказів
управління комунальної власності від
30.07.2007 р. №620-О та від 08.05.2008 №390-О,
договору оренди від 27.07.1998 р. №7526
передає, а орендар приймає у строкове
платне користування нерухоме майно, що
знаходиться на балансі ЛКП «Старий
квартал», далі балансоутримувач.
Об'єктом оренди є приміщення, що
знаходяться за адресою: м. Львів, вул.
Київська, 18, загальною площею 21,30 м2, у
тому числі підвал-21,3 м2, з індексами
приміщень ХІІІ, XIV, XV відповідно до
даних технічного паспорта ЛОБТІ від
28.07.1998 р. №6.

Вартість об'єкта оренди, відповідно до
звіту про експертну оцінку,
затвердженого наказом від 26.06.2008 р.
№513-е, станом на 01.05.2008 р. становить 39'
585,00 грн.

Як передбачено п. 2.1 договору, об'єкт
оренди буде використовуватися
орендарем як побутові приміщення.

Термін дії договору визначений
сторонами у п.4.1 договору - до 24.07.2011 р.

Згідно з п.3.3 договору у зв'язку з
фактичним використанням орендарем
об'єкта оренди за попереднім договором,
об'єкт оренди вважається переданим в
оренду з моменту підписання даного
договору.

Відповідно до п.5.1 договору розмір
орендної плати за об'єкт оренди чинної
на момент укладення даного договору
Методики розрахунку орендної плати за
користування майном територіальної
громади м. Львова, затвердженої ухвалою
Львівської міської ради від 07.06.2007 р.
№897 і складає 404,20 грн. без ПДВ за
перший місяць оренди. Розмір орендної
плати підлягає індексації за
відповідний період (місяць, квартал,
рік). Нарахування ПДВ на суму орендної
плати здійснюється у порядку,
визначеному чинним законодавством
України. Розмір орендної плати
коригується щомісячно на відповідний
індекс інфляції. В інших випадках
розмір орендної плати переглядається
тільки за згодою сторін або за рішенням
суду, господарського суду.

Відповідно до п.5.2. договору орендна
плата сплачується орендарем не пізніше
20 числа місяця у встановленому
нормативними документами власника
орендованого майна порядку.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 10.03.2011 р. у
справі №5015/518/11 за позовом прокурора
Франківського району м. Львова в
інтересах держави в особі Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради до ТзОВ РБФ «Бізон»
договір оренди №Ф-6414-8 нерухомого майна
(будівель, споруд, приміщення) було
розірвано та виселено відповідача з
нежитлового приміщення що знаходяться
за адресою: м. Львів, вул. Київська, 18,
загальною площею 21,30 м2.

Доказів повернення орендованого
приміщення та оплати 25' 546,13 грн. за
фактичне користування орендованим
майном відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави (ч.3
ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Формами представництва є звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб (ч.2
ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99
з урахуванням того, що «інтереси
держави» є оціночним поняттям,
прокурор у кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносин. Державні
інтереси закріплюються як нормами
Конституції України, так і нормами
інших правових актів. Інтереси держави
відрізняються від інтересів інших
учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних
та інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Даний позов заявлено прокурором
Франківського району м. Львова в межах
наданих йому законодавством
повноважень в інтересах держави в
особі Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради для
захисту його прав, передбачених
Положенням про управління комунальної
власності, затвердженого рішенням
виконавчого комітету міської ради від
07.12.2007 р. №1100, а тому суд вважає, що
прокурором доведено підставність
звернення з відповідним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та
обов'язки на підставі укладеного
договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

У разі розірвання договору оренди,
закінчення строку його дії та відмови
від його продовження або банкрутства
орендаря він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди (ч. 1 ст. 27
ЗУ «Про оренду державного і
комунального майна»).

Частиною 2 ст. 795 ЦК України передбачено,
що повернення наймачем предмета
договору найму оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту договір найму
припиняється.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено, що
договір оренди №Ф-6414-8 від 25.07.2008 р.
розірвано, проте відповідач не
повернув орендоване майно та
безпідставно користувався ним, тому
позивач правомірно нарахував йому 25'
546,13 грн. плати за фактичне
користування.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з
мотивів неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

У силу вимог ст.49 ГПК України судові
витрати стягуються з відповідача в
дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру»,
ст.27 Закону України «Про оренду
державного і комунального майна»,
ст.ст. 193, 283 Господарського кодексу
України, ст.ст.11, 526, 785, 795 Цивільного
кодексу України та ст.ст. 3, 12, 29, 33, 34, 44, 49,
75, 82, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Товариства з
обмеженою відповідальністю
будівельно-ремонтної фірми «Бізон»
(79044, м. Львів, Франківський р-н, вул.
Генерала Чупринки, буд. 68,
ідентифікаційний ) на
користь Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради (79008,
м. Львів, пл. Галицька, буд.15,
ідентифікаційний ) 25'
546,13 грн. - плати за фактичне
користування орендованим приміщенням.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
будівельно-ремонтної фірми «Бізон»
(79044, м. Львів, Франківський р-н, вул.
Генерала Чупринки, буд. 68,
ідентифікаційний ) в
дохід Державного бюджету України 1' 827,00
грн. судового збору.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК
України.

У судовому засіданні 20.05.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення, повний текст
складений та підписаний 22.05.2014 р.

Суддя
Яворський Б.І.