ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2014 р.
Справа № 914/2779/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі суддів:

головуючий суддя
Бонк Т. Б.

судді
Бойко С.М.

Желік М.Б,

при секретарі судового засідання
І.О.Борщ

за участю представників сторін:

від позивача - Юрків О.В. - (директор)

від відповідача ( скаржник) - Кізима Т.М.
(представник за довіреністю)

від державної виконавчої служби - не
з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз", № 1440/6 від 14.05.2014 року

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 13.05.2014 року
(головуючий суддя Деркач Ю.Б.)

за скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнафт-Львів", м.Львів
на постанову Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ппро зупинення виконавчого
провадження № 40904313 по виконанню
рішення господарського суду
Львівського області від 06.08.2013 року

у справі № 914/2779/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнафт-Львів", м.Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз", м.Львів,

про стягнення заборгованості в розмірі
518 275,08 грн.

ВСТАНОВИВ :

ухвалою господарського суду
Львівської області від 13.05.2014 року у
справі № 914/2779/13 скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юнафт-Львів" задоволено. Визнано
недійсною постанову від 03.03.2014р. про
зупинення виконавчого провадження
№40904313, винесену державним виконавцем
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Сарвасом
Р.І.; незаконною. Зобов'язано
Франківський відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції поновити
виконавче провадження №40904313 та
вчинити дії із примусового виконання
наказу у справі №914/2779/13 від 19.08.2013р.

Ухвалу мотивовано тим, що оскільки
положення Закону України „Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" не
регулюють правовідносини стосовно
погашення заборгованості, не
визначеної у пункті 1.4 статті 1 Закону,
зокрема такої, яка не стосується
неповних розрахунків за енергоносії,
то державним виконавцем при винесенні
постанови від 03.03.2014р. про зупинення
виконавчого провадження № 40904313
порушено принцип верховенства права.

В апеляційній скарзі апелянт (боржник)
просив скасувати ухвалу
господарського суду Львівської
області від 13.05.2014 року у справі №
914/2779/13, мотивуючи це тим, що ПАТ
«Укртрансгаз» внесено до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості, а
за таких умов виконавче провадження
підлягає зупиненню. Відтак, вважає
оскаржувану постанову державного
виконавця правомірною. Крім того,
місцевий господарський суд не врахував
відсутності представника ДВС у
судовому засіданні.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі та у відзиві,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін у судовому
засіданні, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що ухвалу місцевого господарського
суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Встановлено, що рішенням
господарського суду від 06.08.2013р. у
справі № 914/2779/13, яке було залишено без
змін постановою Вищого господарського
суду України від 15.01.2014р., позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнафт-Львів"
задоволено та вирішено стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юнафт-Львів" 493 793,58 грн. основного
боргу, 24 481,50 грн. 3% річних та 10 365,50 грн.
судового збору.

На виконання рішення суду від 06.08.2013р.
господарським судом Львівської
області видано наказ № 914/2779/13 від
19.08.2013р.

Згідно зі статтею 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження». Зі змісту
статей 1, 2, 17, 18, 19, 25, 27, 37, 38 цього закону
вбачається, що примусове виконання
рішень судів України відбувається на
підставі виконавчих документів, які є
основою для відкриття державним
виконавцем виконавчого провадження і
проведення виконавчих дій.
Законодавець також закріпив перелік
підстав, що зумовлюють зупинення
виконавчого провадження.

25.11.2013р. Франківським відділом
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП №40904313 на виконання
наказу від 06.08.2013р. у справі №914/2779/13,
виданого господарським судом
Львівської області.

03.03.2014р. державним виконавцем
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Сарвасом
Р.І. винесено постанову, якою виконавче
провадження №40904313 зупинено, у зв'язку
із тим, що відповідно до Реєстру
підприємств ПЕК, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості,
«Дочірня компанія «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» внесено до цього
Реєстру відповідно до Закону України
„Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств ПЕК".

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юнафт-Львів" із
вказаною постановою від 03.03.2014р.
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції не
погодилось та 13.03.2014р. звернулось до
господарського суду Львівської
області із відповідною скаргою.

Зокрема, ТзОВ "Юнафт-Львів" просило
визнати незаконною та скасувати
вищезазначену постанову про зупинення
виконавчого провадження; зобов'язати
Франківський відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції поновити
виконавче провадження №40904313 та
вчинити дії із примусового виконання
рішення у справі №914/2779/13.

Згідно п. 15 ч.1 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі внесення
підприємства паливно-енергетичного
комплексу до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Згідно ст. 2 Закону України «Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу» цей
Закон регулює відносини, пов'язані з
проведенням комплексу заходів,
спрямованих на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу. Дія
цього Закону поширюється на
підприємства паливно-енергетичного
комплексу, а також інших учасників
розрахунків, які мають або перед
якими є заборгованість, що виникла
внаслідок неповних розрахунків за
енергоносії.

Енергоносії - кам'яне і буре вугілля,
торф, інші види первинного твердого
палива, кам'яновугільні брикети, інші
види вторинного твердого палива,
буровугільні і торф'яні брикети, газ
нафтопереробки, нафтопродукти,
природний газ, природні енергетичні
ресурси (ядерна, гідравлічна та
геотермальна енергія, інші природні
ресурси), електрична і теплова енергія
(ст. 1 Закону).

Конституційний суд України у Рішенні
від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зазначив,
що положення пункту 15 частини першої
статті 37 Закону України „Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV
з наступними змінами у взаємозв'язку з
положеннями частини першої статті 41,
частини п'ятої статті 124, пункту 9
частини третьої статті 129 Конституції
України, статті 115 Господарського
процесуального кодексу України,
пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої
статті 2, абзацу шостого пункту 3.7
статті 3 Закону України „Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" від 23
червня 2005 року № 2711-IV з наступними
змінами треба розуміти так, що:

- обов'язкове зупинення виконавчого
провадження та заходів примусового
виконання судових рішень здійснюється
лише щодо стягнення заборгованості,
яка виникла через неповні розрахунки
за енергоносії, та щодо учасників
розрахунків, визначених Законом
України „Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу";

- внесення юридичної особи, незалежно
від форми власності, до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості, не
є підставою для зупинення виконавчого
провадження та заходів примусового
виконання судових рішень щодо
стягнення з неї заборгованості, яка не
стосується неповних розрахунків за
енергоносії і не визначена Законом
України „Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Разом з тим, Конституційний суд України
зазначив, що підприємства паливно
енергетичного комплексу, внесені до
Реєстру, залишаються суб'єктами
господарських, трудових та інших
правовідносин, не пов'язаних з
розрахунками за енергоносії.

Як вбачається з матеріалів справи №
914/2779/13, спірна заборгованість
відповідача перед позивачем виникла
внаслідок неповних розрахунків за
Договором купівлі - продажу, предметом
якого не були енергоносії.

Таким чином, оскільки, положення Закону
України „Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" не регулюють правовідносини
стосовно погашення заборгованості, не
визначеної у пункті 1.4 статті 1
названого закону, зокрема такої, яка не
стосується неповних розрахунків за
енергоносії, місцевий господарський
суд прийшов до правильного висновку, що
державним виконавцем при винесенні
постанови від 03.03.2014р. про зупинення
виконавчого провадження № 40904313
порушено принцип верховенства права, а
відтак, постанова від 03.03.2014р. про
зупинення виконавчого провадження №
40904313 винесена Франківським відділом
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції є неправомірною і підлягає
визнанню недійсною.

Отже, матеріали справи свідчать про те,
що господарським судом першої
інстанції в порядку ст. ст. 43, 119 ГПК
України всебічно, повно і об'єктивно
досліджено матеріали справи в їх
сукупності і вірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

За результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє (п. 9.13 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України").

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
господарський суд погоджується із
висновком суду першої інстанції про
задоволення скарги ТОВ «Юнафт-Львів»,
про визнання спірної постанови
державного виконавця недійсною та про
зобов'язання державної виконавчої
служби поновити виконавче провадження
та вчинити дії із примусового
виконання виданого наказу.

Щодо доводів скаржника стосовно
відсутності представника державної
виконавчої служби в суді першої
інстанції та незаслухання його
пояснень судом першої інстанції, то
слід зазначити наступне.

Згідно ст. 121-2 ГПК України скарги
на дії органів Державної виконавчої
служби розглядаються господарським
судом, про час і місце якого
повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, представник органу
виконання судових рішень був судом
повідомлений про час та місце розгляду
поданої скарги належним чином і
завчасно, про що в справі є належні
докази (а.с. 16 Т.2).

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд вважає, що
оскаржувана ухвала господарського
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм чинного
законодавства, а тому підлягає
залишенню без змін.

Судові витрати за подання
апеляційної скарги, відповідно до ст.49
ГПК України, слід покласти на
скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121-2
ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

ухвалу господарського суду Львівської
області від 13.05.2014 року - залишити без
змін, апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз",
№ 1440/6 від 14.05.2014 року - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого
господарського суду.

Повний текст постанови складено 02.06.2014
р.

Головуючий суддя
Т.Б. Бонк

Суддя
С.М. Бойко

Суддя
М.Б. Желік