ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.05.14 № 910/9726/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Державного підприємства
"Український інститут промислової
власності"

до Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк"

про зобов'язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 21.05.2014 р. і
додані до неї документи (в т.ч.
клопотання про об'єднання однорідних
справ) повертаються позивачеві без
розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" №
719-VII від 16.01.2014 р. станом на 01.01.2014 року
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становить 1218,00 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 2
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", за подання
до господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати, т.т. 1218,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

У п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу IV Господарського
процесуального кодексу України" також
зазначено, що у випадку об'єднання в
одній позовній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру
судовий збір згідно з частиною 3 статті
6 Закону сплачується за як ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до прохальної частини
позовної заяви Державного
підприємства "Український інститут
промислової власності" № б/н від 21.05.2014
р. до Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"
вбачається, що позивач заявив наступні
позовні вимоги:

- зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк" закрити
поточний рахунок № Державного
підприємства "Український інститут
промислової власності", відкритий у ПАТ
"Брокбізнесбанк" (надалі - вимога 1);

- зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк"
перерахувати з поточного рахунку
Державного підприємства "Український
інститут промислової власності"
залишок грошових коштів у сумі 11490177,43
грн. на поточний рахунок №0371
Державного підприємства "Український
інститут промислової власності",
відкритий у ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" у м.
Києві, код банка 322313 (надалі - вимога 2);

- зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Брокбізнесбанк" видати
Державному підприємству "Український
інститут промислової власності"
довідку про закриття поточного рахунку
№ у ПАТ "Брокбізнесбанк" (надалі -
вимога 3).

Отже, позивачем заявлені дві вимоги
немайнового характеру (вимоги 1 та 3), а
також вимога майнового характеру
(вимога 2).

При цьому суд зазначає, що вимогу 2 не
можна віднести до немайнової вимоги,
оскільки остання підлягає вартісній
оцінці, оскільки шляхом зобов'язання
вчинити дії позивач просить суд
зобов'язати відповідача перерахувати
грошові кошти у сумі 11 490 177,43 грн., а отже
дана вимога є вимогою майнового
характеру, у зв'язку з чим, має
сплачуватись судовий збір у
відповідному розмірі, як за вимогу
майнового характеру.

Розрахунок розміру судового збору за
позовну вимогу майнового характеру
здійснюється відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2
ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, звертаючись з даним позовом до
господарського суду, позивач мав
сплатити судовий збір за дві вимоги
немайнового характеру та за одну
вимогу майнового характеру.

Між тим, позивачем до позовної заяви №
б/н від 21.05.2014 р. додано платіжне
доручення № 226 від 10.04.2014 про сплату
судового збору у розмірі 3654,00 грн.,
тобто у розмірі меншому, ніж
передбачено статтею 4 Закону України
"Про судовий збір", що є порушення п. 3 ч.1
ст. 57 ГПК України та, в свою чергу,
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
заявником не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, заява повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, зокрема пунктом 4
частини першої статті 63. При цьому якщо
таке повернення здійснюється у зв'язку
з недодержанням заявником вимог закону
щодо порядку та/або розміру сплати
судового збору, то у відповідній ухвалі
господарського суду має бути зазначено
правильний порядок сплати та/або
розмір судового збору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

В підтвердження направлення
відповідачеві копії поданої до суду
позовної заяви з доданими до неї
документами позивачем до позовної
заяви додано фіскальний чек № 7729 від
12.05.2014 р. та опис вкладення у цінний лист
№ 465 від 12.05.2014 р.

Натомість, наведені фіскальний чек та
опис вкладення у цінний лист не можуть
вважатися належними доказами на
підтведження надіслання копії поданої
до суду позовної заяви та доданих до
неї документів відповідачу та
виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2
ч. 1 ст. 57 ГПК України, оскільки не
можуть фактично свідчити про
відправлення відповідачу копії
позовної заяви № б/н від 21.05.2014 р. (не
можна відправити копію позовної заяви
12.05.2014 р., яка буде створена у
майбутньому, а саме 21.05.2014 р.

Таким чином, вищенаведене свідчить, що
на адресу відповідачів надіслано іншу
позовну заяву, ніж та, яка подана до
Господарського суду міста Києва 21.05.2014
р. (вх. № 9726/14 від 21.05.2014 р.).

Крім того, суд звертає увагу, що в описі
вкладення у цінний лист № 465 від
12.05.2014 р. зазначено про вкладення у
цінний лист "1. Позовна заява з
додатками на 45 арк.", однак при цьому
перелік додатків в описі вкладення у
цінний лист не наводиться, що позбавляє
суд можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 ГПК України
стосовно його обов"язку надіслати
відповідачу копії позовної заяви та
всіх доданих до неї документів. В той же
час, до позовної заяви додані вказані в
ній додатки №№ 1 - 19, направлення яких
відповідачу фактично позивачем не
підтверджується.

За таких обставин, фіскальний чек № 7729
від 12.05.2014 р. та опис вкладення у цінний
лист № 465 від 12.05.2014 р. не
приймаються судом у якості належних
доказів на підтвердження виконання
позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
ГПК України.

При цьому суд приймає до уваги
правовову позицію Вищого
господарського суду України, викладену
в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача,
що відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега