КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. Справа№ 910/691/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Модлінський Н.О. -
представник за довіреністю

від відповідача-1 : Радченко А.В. -
представник за довіреністю

від відповідача-2: не з"явився

від відповідача-3: не з"явився

від 3-ої особи-1: не з"явився

від 3-ої особи-2: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 18.03.2014р.

№ 910/691/14 ( суддя Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика"

до Приватного акціонерного товариства
"Міжнародна інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс", Української
студії телевізійних фільмів
"Укртелефільм", Державної
реєстраційної служби України,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пост Преміум"

3-я особа-1, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: ОСОБА_4

3-я особа-2, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Земля-50"

про визнання права власності,
зобов"язання вчинити дії, скасування
рішення про державну реєстрацію,
визнання недійсним свідоцтва про право
вланості та стягнення штрафу в розмірі
12 695, 55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" звернулось до
Господарського суду з позовом про:

- визнання права власності позивача на
трьохкімнатну квартиру 559 загальною
площею 123,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, будинок 15-А;

- визнання свідоцтва про право
власності, на нерухоме майно, серія та
номер: 6135859, видане 12.07.2013 року
Реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві,
недійсним;

- скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (з
відкриттям розділу), індексний номер:
3920953 від 12.07.2013р. 16:33:59;

- зобов'язання Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс",
Української студії телевізійних
фільмів "Укртелефільм" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пост
Преміум" передати позивачу за актом
прийому-передачі:

- трьохкімнатну квартиру 559 загальною
площею 123,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташовану за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Сванеса, будинок 15-А;

- зобов'язання Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс" та
Української студії телевізійних
фільмів "Укртелефільм" передати
позивачу :

- копію Акту Державної комісії про
прийняття в експлуатацію житлового
будинку з нежитловими приміщеннями за
адресою м. Київ, вул. О.Туманяна, 15-А,
секція "Ж";

- копію рішення органу місцевого
самоврядування про затвердження Акту
Державної комісії про прийняття в
експлуатацію житлового будинку з
нежитловими приміщеннями за адресою м.
Київ, вул. О.Туманяна, 15-А, секція "Ж".

- зобов'язання Державної реєстраційної
служби України провести державну
реєстрацію прав власності позивача,
видати позивачу свідоцтво про право
власності на трьохкімнатну квартиру 559
загальною площею 123,6 кв.м.,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташовану за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, будинок 15-А, внести до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації права власності
згідно запису про право власності
номер 1633608;

- стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Міжнародна інвестиційна
компанія "Інтерінвестсервіс" на
користь позивача штраф за прострочення
терміну передачі новозбудованого
майна в розмірі 3% від суми Договору, а
саме 12 695,55 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 18.03.2014 року заяву ТОВ
"Торгово-логістичний комплекс "Арктика"
про забезпечення позову у справі №
910/691/14 задоволено. Накладено арешт на
нерухоме майно - трьохкімнатну
квартиру №559, загальною площею 123,6 кв.м,
реєстраційний номер у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, що розташована за адресою: м.
Київ, вул. Туманяна Ованеса, будинок
15-А.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, просить скасувати
ухвалу місцевого суду повністю, та
відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ТДК
«Арктика» про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Апелянт зауважує, що умовою
застосування заходів до забезпечення
позову є достатньо обгрунтоване
припущення, що майно (у тому числі
грошові суми, цінні папери тощо), яке є у
відповідача на момент подання позову,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення господарського суду
та невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. п. 1,3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обгрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обгрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Скаржник звертає увагу суду на те, що
суд першої інстанції безпідставно
визнав належними та достатніми
доказами здійснення TOB «Пост Преміум»
дій, спрямованих на відчуження
спірного майна, фотокопії оголошень та
витяг з публікації в мережі Інтернет,
оскільки жодних доказів того, що такі
оголошення розміщені саме ПрАТ «МІК
«Інтерінвестсервіс», або TOB «Пост
Преміум» в матеріалах справи немає, а
ті об'яви та публікації, на які
посилається позивач, могли бути
розміщені будь-якою зацікавленою в
накладенні арешту на спірне майно
особою, в тому числі і представниками
самого Позивача.

Натомість ПрАТ «МІК
«Інтерінвестсервіс» відповідально
заявляє, що жодного стосунку до
зазначених оголошень та публікацій
немає, їх не розміщувало та жодних дій
щодо реалізації спірного майна не
здійснювало, а накладення арешту на
майно, що належить TOB «Пост Преміум» на
законних підставах, є таким, що порушує
його права та законні інтереси.

Апелянтом зазначено, що особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК, обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.04.2013 сформовано для розгляду
апеляційної скарги колегію суддів у
складі: головуючий суддя Тищенко А.І.,
судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.04.2014р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/691/14, викликано повноважних
представників сторін в судове
засідання.

Ухвалою від 06.05.2014 року на підставі ст. 69
ГПК України продовжено розгляд справи,
розгляд справи відкладено.

20.05.2014 в судове засідання представники
відповідачів-2,3 та третіх осіб не
з"явились , про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомлено.

Вислухавши думку представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, враховуючи строки
розгляду справи, колегія вважає, що
розгляд справи можливий за відсутності
представників відповідача 2, 3 та третіх
осіб.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
необхідних заходів до всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача , колегія
встановила наступне:

Представником позивача була подана
заява про вжиття заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на трьохкімнатну квартиру №559
загальною площею 123,6 кв.м,
реєстраційний номер об'єкта нерухомого
майна в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно 00,
розташованої за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, буд. 15-А.

Заява обґрунтована тим, що відповідачі
недобросовісно ставляться до
виконання своїх зобов'язань, з огляду
на що, на думку позивача, є обґрунтовані
побоювання вважати, що ними може бути
відчужено спірне майно.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгово-логістичний
комплекс "Арктика" посилається на факти
ухиляння відповідача-1 від виконання
Інвестиційного договору № 250/F від
16.11.2005р., яким з урахуванням угоди про
уступку права вимоги передбачене
набуття позивачем права власності на
квартиру №559, яка розташована в
житловому будинку за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, буд. 15-А.

Припущення щодо неможливості
виконання рішення суду позивач також
обґрунтовує фактом реєстрації права
власності на спірне майно у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
за іншою особою - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Пост-Преміум".

Як свідчать матеріали справи, позивач
посилається на додаткові обставини,
які посилюють його побоювання щодо
можливості подальшого відчуження
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Пост-Преміум"
спірного майна, що підтверджується
доданими документами - фотокопіями
оголошень про продаж квартир у
спірному будинку із вказівкою на номер
телефону відповідача-1, що вказаний у
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо відповідача-4, та
роздрукованим витягом з публікації в
мережі Інтернет.

Вказане, на думку заявника, свідчить
про те, що у випадку прийняття рішення
господарського суду про задоволення
вимог позивача його фактичне
виконання, проведення державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно буде неможливим, що є підставою
для вжиття заходів до забезпечення
позову, які співвідносяться з
предметом позову, враховуючи вимоги
чинного законодавства стосовно
розумності та адекватності заходів
забезпечення позову конкретним
обставинам.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" питання про забезпечення
позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Відповідно до приписів статті 66 ГПК
України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів
до забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті
заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22.12.2006р. "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Позивач вказує на тривале невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, значних їх розмір та
ухилення від них, що змусило позивача
звертатись до суду за захистом своїх
прав з даним позовом.

Таким чином слід зазначити, що
побоювання позивача щодо можливого
подальшого відчуження спірного майна,
зокрема квартири №559, яка знаходиться у
житловому будинку за адресою: м. Київ,
вул. Туманяна Ованеса, буд.15-А - такими,
що мають під собою обґрунтовані
підстави.

Позов, згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України,
забезпечується накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві.

Заходи щодо забезпечення позову
обов'язково повинні застосовуватися
відповідно до їх мети, з урахуванням
безпосереднього зв'язку між предметом
позову та заявою про забезпечення
позову.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, що
кореспондує зі способами захисту
порушеного права. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Предметом позову у даній справі є
визнання права власності на квартиру
№559, яка знаходиться у житловому
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Туманяна Ованеса, буд. 15-А.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно задовольнив заяву, на
предмет захисту прав позивача, у
повному обсязі.

Судом визнана наявність зв'язку між
вказаним заходом забезпечення позову і
предметом спору, співрозмірність та
адекватність заходу із заявленими
позивачем вимогами.

Вжиття наведеного заходу до
забезпечення позову сприятиме
запобіганню порушення прав позивача на
час вирішення спору в суді та в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість відновлення його порушених
прав.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті
3 ГК України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Поняття господарської
діяльності міститься і в інших законах
України, проте на відміну від
загального визначення господарської
діяльності в ГК України, її визначення,
що міститься в спеціальних законах,
застосовується лише для цілей цих
законів.

Таким чином, накладення арешту на
трьохкімнатну квартиру №559, загальною
площею 123,6 кв.м., реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
00, розташоване за адресою: м.
Київ,вул. Туманяна Ованеса, будинок 15-А,
на думку суду, не може призвести до
припинення діяльності відповідного
суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що
застосування вищезгаданого заходу до
забезпечення позову не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів
відповідачів у справі чи інших осіб, що
не є учасниками даного судового
процесу.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному та повному і
об»єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги, оскільки
відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Аналізуючи матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, колегія
вважає, що позивач обґрунтував
належним чином необхідність
застосування заходів забезпечення
позову у вигляді арешту на
трьохкімнатну квартиру №559, загальною
площею 123,6 кв.м., а в матеріалах справи
достатньо доказів, які підтверджують,
що невжиття заходів забезпечення
позову до вирішення спору по суті може
утруднити виконання рішення суду.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги Приватного
акціонерного товариства "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс"", оскільки вони
спростовуються матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини,
колегія приходить до висновку, що
ухвала Господарського суду м. Києва
обґрунтована, відповідає обставинам
справи і чинному законодавству, а отже
підстав для її скасування не
вбачається, у зв'язку з чим апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101, 103 - 106 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Міжнародна
інвестиційна компанія
"Інтерінвестсервіс" на ухвалу
Господарського суду м. Києва від 18.03.2014
р. у справі № 910/691/14 залишити без
задоволення.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від
18.03.2014 року по справі № 910/691/14 залишити
без змін.

Матеріали оскарження справи № 910/691/14
повернути до Господарського суду м.
Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх