номер провадження справи 10/13/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014
Справа № 908/420/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганська
ресторанна компанія", Запорізька
область, Мелітопольський район, с. Нове.

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Мелітопольського району електричних
мереж, м. Мелітополь.

про скасування
оперативно-господарської санкції.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Сопін А. С., на підставі
довіреності б/н від 07.02.2014 р.;

від відповідача - Криницин О. В., на
підставі довіреності № 46 від 31.12.2013 р.;

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганська
ресторанна компанія" до Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Мелітопольського району електричних
мереж про скасування
оперативно-господарської санкції.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 12.02.2014 р., справу
908/420/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2014
р., порушено провадження у справі
№ 908/420/14. Справі присвоєно номер
провадження 10/13/14, її розгляд
призначено на 24.02.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 24.02.2014 р. підтримав свої
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 24.02.2014 р. не визнав позовні
вимоги та надав до суду відзив в якому
просить суд відмовити в задоволенні
позову.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

У зв'язку з необхідністю надання до
суду додаткових доказів по справі
судом було оголошено перерву на 12.03.2014
р.

12.03.2014 р. представник позивача до суду
не з'явився, ніяких заяв на адресу суду
не направив.

Представник відповідача 12.03.2014 р. надав
до суду доповнення на відзив та просить
суд відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що
нез'явлення в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, є підставою для
відкладення розгляду справи в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
представника позивача та для отримання
всіх необхідних документів, судом було
відкладено розгляд справи на 24.03.2014 р. о
11 год. 00 хв.

У судове засідання 24.03.2014 р. представник
позивача не з'явився, направив через
канцелярію суду, клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із необхідністю надання необхідних
доказів. Представник відповідача проти
позову заперечував.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
представника позивача та для отримання
всіх необхідних документів, судом було
відкладено розгляд справи на 07.04.2014 р. о
10 год. 00 хв.

До початку судового засідання
представник позивача направив, через
канцелярію, доповнення до позовної
заяви, в яких просить суд задовольнити
позов в повному обсязі. У судове
засідання 07.04.2014 р. не з'явився.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
представника позивача та для отримання
всіх необхідних документів, судом було
відкладено розгляд справи на 14.04.2014 р. о
10 год. 40 хв.

14.04.2014 р. представник позивача в
судовому засіданні підтримав вимоги
викладені в позові.

Представник відповідача проти позову
заперечив та надав до суду доповнення
на відзив.

За клопотанням представників сторін,
справа була розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.08.2010 р. між Відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго» в
особі Мелітопольський РЕМ
(постачальник електричної енергії) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганська
ресторанна компанія» (споживач) було
укладено договір про постачання
електричної енергії № 480, за умовами
якого постачальник електричної
енергії продає електричну енергію
споживачу для забезпечення потреб.

17.01.2014р. представниками ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Мелітопольський РЕМ був складений акт
про порушення № 00010286, за змістом якого
ТОВ «Луганська ресторанна компанія»
були порушені пункти 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26
Правил користування електричною
енергією - а саме: інші дії споживача
які виявилися в ненаданні письмової
інформації з обов'язковою реєстрацією
у підрозділах ВАТ «ЗОЕ» про роботу
приладу обліку. При перевірці було
виявлено, що прилад обліку не враховує
навантаження по двом фазам. Вказана
обставина була виявлена на ТОВ
«Луганська ресторанна компанія» яка
розташована в с. Нове, вул. Павлюченко,
2а.

На підставі рішення комісії,
позивачеві було виставлено рахунок від
30.01.2014р. на суму 77778,37 грн.

Позивач не погоджується із рішенням
відповідача, оформленого протоколом
від 30.01.2014 р., про нарахування суми 77778, 37
грн., вартості недорахованої
електроенергії, оскільки вважає, що не
допускав порушення Правил
користування електричною енергією.
Позивач стверджує, що відповідачем
істотним чином порушена процедура
складання акту про правопорушення
ПКЕЕ.

Так, статтею 26 Закону України "Про
електроенергетику" та пунктом 1.3.
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№ 28 від 31.07.1996р, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 02.08.1996р.
за № 417/1442, у редакції постанови
Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 910 від
17.10.2005р., зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 18.11.2005р. за № 1399/11679, які
регулюють взаємовідносини, що
виникають в процесі продажу і купівлі
електричної енергії між виробниками
або постачальниками електричної
енергії та споживачами (на роздрібному
ринку електричної енергії), а їх дія
поширюється на всіх юридичних осіб та
фізичних осіб (крім населення),
встановлено, що споживання електричної
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.

Також, відповідно до ст. 26 Закону
України "Про електроенергетику"
споживач енергії зобов'язаний
додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії,
споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною
енергією згідно із законодавством
України.

Стаття 27 Закону України "Про
електроенергетику" передбачає, що
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність. Правопорушеннями в
електроенергетиці є, зокрема, крадіжка
електричної енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку,
пошкодження приладів обліку, порушення
правил користування енергією.

У разі виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006р.
за № 782/12656 (п. 6.40. Правил користування
електричною енергією).

Відповідно до статті 235 ГК України за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною першою статті 236 ГК України
встановлено види
оперативно-господарських санкцій,
серед яких, зокрема, встановлення в
односторонньому порядку на майбутнє
додаткових гарантій належного
виконання зобов'язань стороною, яка
порушила зобов'язання: зміна порядку
оплати продукції (робіт, послуг),
переведення платника на попередню
оплату продукції (робіт, послуг) або на
оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною другою
вищезазначеної статті Господарського
кодексу України перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у її першій частині, не є
вичерпним. Сторони можуть передбачити
у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Зі змісту вказаних положень чинного
законодавства, умов укладеного
позивачем з відповідачем Договору
вбачається, що рішення комісії
постачальника електричної енергії про
нарахування споживачу вартості
недоврахованої електроенергії у
загальній сумі 77778,37 грн. є саме
оперативно-господарською санкцією.

Порядок застосування сторонами
конкретних оперативно-господарських
санкцій визначається договором. У разі
незгоди із застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду із заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням (ч. 2 ст. 237 ГК України).

Підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною (ч. 1 ст. 237
ГК України).

Відповідно до п. 6.41., 6.42. Правил
користування електричною енергією, у
разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень. В
акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії та/або суми
завданих споживачем збитків. Акт
підписується представником
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) та
представником споживача. Споживач має
право подати пояснення і зуваження
щодо змісту акта, які зазначаються в
акті, а також викласти мотиви своєї
відмови від його підписання. В акті
мають бути зазначені зміст виявленого
порушення із посиланням на відповідні
пункти цих Правил та вихідні дані,
необхідні та достатні для визначення
обсягу недоврахованої електричної
енергії та/або суми завданих
споживачем збитків. За необхідності в
акті зазначаються заходи, які
необхідно вжити для усунення допущених
порушень. На підставі акта порушень,
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення, визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу.

Пункт 1.2. «Методики визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил користування
електричної енергії», затвердженої
постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562,
застосовується постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом (електропередавальною
організацією) при визначенні обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
правил користування електричною
енергією та/або виявлення фактів
крадіжки електричної енергії,
самовільного підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
електричної енергії без приладів
обліку, тобто у разі виявлення факту
встановлення споживання не
облікованої електроенергії. Наявність
пломб на електролічильнику та на
ввідному автоматі на думку позивача
унеможливлюють встановлення факту
споживання не облікованої
електроенергії.

Пунктом 2.1 Методики передбачено, що
єдиною підставою для її застосування
також передбачено акт про порушення,
складений в порядку, установленому
цією Методикою з урахуванням вимог
ПКЕЕ.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2.1
зазначеної Методики, Методика
застосовується на підставі акта про
порушення, складеного в порядку,
установленому цією Методикою, з
урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення таких порушень ПКЕЕ:

- порушення цілісності пломб,
цілісності пломбувального матеріалу,
на якому встановлені пломби (дріт,
кордова нитка тощо), порушення
цілісності гвинтів, на яких закріплено
пломбувальний матеріал (далі -
порушення пломб), або відсутності на
приладах обліку пломб з відбитками
тавр про повірку приладів обліку (за
умови наявності акта про збереження
пломб, складеного в порядку,
установленому ПКЕЕ, або іншого
документа, який підтверджує факт
пломбування і передачу на збереження
приладів обліку, установлених пломб, та
за умови втручання споживача в роботу
приладів обліку);

- пошкодження або відсутності пломб з
відбитками тавр енергопостачальника
чи інших заінтересованих сторін,
індикаторів, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування,
складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ,
або в іншому документі, який
підтверджує факт пломбування і
передачу на збереження приладів
обліку, установлених пломб та
індикаторів.

Згідно з п.3.31 ПКЕЕ розрахунковий засіб
обліку електричної енергії має бути
опломбований на кріпленні кожуха
лічильника пломбою з тавром Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики, а на
затискній кришці - пломбою
електропередавальної організації.

Пломби з тавром електропередавальної
організації мають бути встановлені
також на пристроях, що закривають
первинні і вторинні кола живлення
засобу обліку, приводи і кнопки
управління комутаційних апаратів та
кришки автоматів, встановлених у цих
колах, двері комірок трансформаторів
напруги, кришки на зборках і колодках
затискачів, випробувальних блоках,
лінії зв'язку автоматизованих систем
обліку та всі інші пристрої і місця, що
унеможливлюють доступ до
струмоведучих частин схеми обліку.

Позивач звертає увагу суду на те, що у
спірних правовідносинах пломби на
засобі обліку електричної енергії
порушені не були. В акті про порушення
№00010286 від 17.01.2014р. відсутні будь-які
відомості про порушення пломб на
лічильнику. З акту про порушення №00010286
від 17.01.2014р. не вбачаються будь-які дані,
що підтверджують факт втручання
споживача в роботу приладу обліку.

Позивач вважає, що факт самовільного
підключення та розкрадання
електричної енергії ТОВ «Луганська
ресторанна компания» за цим актом про
порушення правил користування
електричною енергією згідно з
положеннями Методики є недоведеним та
необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

За загальним правилом,
господарсько-правова відповідальність
учасників господарських відносин за
правопорушення у сфері господарювання
означає реалізацію до них
господарських санкцій, тобто до
суб'єкта господарських правовідносин
застосовується нарахування штрафних
санкцій у відповідності до норм
чинного законодавства та умов договору
у разі наявності правопорушення.

Господарське правопорушення - це винне,
протиправне діяння, що завдає шкоди
господарським відносинам, правам і
законним інтересам суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин.

Склад господарського правопорушення
включає: 1) протиправну поведінку
суб'єкта господарювання; 2) наявність
шкідливих наслідків; 3) причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
правопорушника і шкодою; 4) вину
правопорушника.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено,
що застосування господарських санкції
повинно гарантувати захист прав і
законних інтересів громадян,
організацій та держави, в тому числі
відшкодування збитків учасникам
господарських відносин, завданих
внаслідок правопорушення, та
забезпечувати правопорядок у сфері
господарювання.

З аналізу норм чинного законодавства
слідує, що безумовною умовою
застосування санкції є наявність
порушення зобов'язань та причинного
зв'язку між противоправною поведінкою
порушника та наслідками.

Відповідно частин 1, 2 статті 237
Господарського кодексу України
підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною.
Оперативно-господарські санкції
застосовуються стороною, яка потерпіла
від правопорушення, у позасудовому
порядку та без попереднього
пред'явлення претензії порушнику
зобов'язання. Порядок застосування
сторонами конкретних
оперативно-господарських санкцій
визначається договором. У разі незгоди
з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Відтак, аналіз згаданої статті дає
можливість зробити висновок, що
враховуючи те, що оперативно -
господарські санкції мають виключно
договірний характер, порядок їх
застосування також має бути визначений
договором, а заінтересована сторона
вправі звернутися до суду про
скасування лише уже застосованої
санкції.

У договорі про постачання електричної
енергії № 480 від 26 серпня 2010 року
взагалі відсутні положення про
застосування сторонами оперативно -
господарських санкцій.

Окрім того, як невід'ємну ознаку
оперативно-господарської санкції
слідує зазначити про можливість її
застосування саме в односторонньому
порядку, тобто без попередження
заздалегідь, без звернення до судових
або інших уповноважених органів і без
згоди іншою сторони зобов'язання
(частина 1 статі 235 Господарського
кодексу України).

Відповідно частини 3 статті 235
Господарського кодексу України
«оперативно-господарські санкції
застосовуються незалежно від вини
суб'єкта, який порушив господарське
зобов'язання».

Пунктом 2.1. договору № 480 від 26.08.2010р.
встановлено, що сторони під час
виконання умов цього Договору, а також
при вирішенні всіх питань, що не
обумовлені цим Договором,
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством та Правилами
користування електричною енергією.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що
облік електроенергії, спожитої
споживачем, здійснюється згідно з
вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення
Споживачем вимог нормативно-технічних
документів щодо встановлення та
експлуатації засобів обліку, їх покази
не використовуються при розрахунках за
спожиту електроенергію, а обсяги
спожитої електроенергії визначаються
Постачальником електричної енергії
згідно з вимогами додатка №4 «Порядок
розрахунків з активну електричну
енергію» та ПКЕЕ

Пунктом 7.9. договору встановлено, що на
підставі показів обліку електричної
енергії та умов Договору оформляються
та надаються такі документи: «Акт про
спожиту електричну енергію".

Згідно п.12 додатка №4 «Порядок
розрахунків з активну електричну
енергію» договору «При виявленні
представником Постачальника
електричної енергії під час проведення
перевірки у Споживача розрахункових
приладів обліку факту надання
Споживачем недостовірних відомостей
про електроспоживання в «Акті про
спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію",
Постачальником електричної енергії
здійснюється перерахунок на підставі
фактичних показів розрахункових
приладів обліку.

Позивач навмисне не надавав фактичні
обсяги спожитої електроенергії на
протязі тривалого періоду, чим порушив
п. п. 10.2.9., 10.3.1 ПКЕЕ, що було виявлено під
час візуального зняття показів
розрахункових засобів обліку 30 грудня
2013р. представником відповідача.

17 січня 2014р. була проведена технічна
перевірка роботи приладу обліку
(трьохфазний) електричної енергії
представником відповідача, що
підтвердила відсутність обліку
спожитої електроенергії приладом
позивача по двом фазам, внаслідок чого
був складений акт № 00010286 про порушення
ПКЕЕ. Представник позивача підписав
акт без зауважень та застережень.

Обсяг вартості електричної енергії по
акту, розрахований згідно Методики
визначення обсягу та вартості не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил користування
електричної енергії, затвердженої
постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562.

Згідно п.1.2. Методики «У разі
своєчасного (до виявлення порушення
представниками енергопостачальника)
письмового повідомлення споживачем
енергопостачальника по виявлені ним
пошкодження приладів (систем) обліку,
пошкодження або зрив та за відсутності
явних ознак втручання в роботу
приладів (систем) обліку Методика не
застосовується.

Відповідно пункту 6.43 Правил
користування електричною енергією,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 2 серпня 1996р. за №417/1442 (далі
ПКЕЕ), кошти за не обліковану
електричну енергію перераховуються
споживачем на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії за
регульованим тарифом або поточний
рахунок постачальника електричної
енергії за нерегульованим тарифом.

Споживач має оплатити розрахункові
документи за не обліковану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка.

Вищевикладене свідчить про те, що для
виконання рішення комісії та оплати
розрахункових документів споживач
повинен здійснити певні дії, які
передбачені абзацом другим вище
зазначеного пункту, проте відповідач
позбавлений можливості самостійно
стягнути із позивача грошові кошти у
сумі 77778, 37грн., нарахованих на підставі
протоколу N 1 від 30 січня 2014 року.
Можливість сторони самостійно
застосувати санкцію є основною ознакою
оперативно - господарської санкції.
Постачальнику електричної енергії ані
договором N 480 від 26 серпня 2010 року,
укладеного із позивачем, ані діючим
законодавством України не надана
можливість самостійного стягнення із
споживача електричної енергії коштів,
донарахованих на підставі
протокольних рішень.

Отже, з огляду на вищевказані норми
Господарського кодексу України,
рішення постачальника електричної
енергії про донарахування споживачу
вартості не облікованої електричної
енергії в розмірі 77778,37 грн. не має ознак
оперативно - господарської санкції.

Таким чином спірні правовідносини не
підлягають регулюванню положеннями
глави 26 Господарського кодексу.

Також позивач не врахував, що факт
неправильної роботи приладу обліку був
встановлений відповідно до складеного
акту про порушення, та ним не враховано,
що за цей період, здійсненого
розрахунку по акту, позивачем
надавались звіти, коли прилад обліку
працював з порушенням, тобто фактично
ці показники були невірними, тому
відповідачем було здійснено
донарахування обсягу не облікованої
електричної енергії по акту.

Так, згідно рапорту позивача за
листопад 2013р. за спожиту
електроенергією показання приладу
обліку складає 207507Вт, а згідно акту
візуального зняття показників
розрахункових засобів обліку від
30.12.2013р. показання приладу обліку
складає 187179кВт., що підтверджує
вищевказані доводи.

При складанні акту 17.01.2014 р. показання
на приладу обліку є 189458 кВт. Таким
чином, за період з 30.12.13р. по 17.01.14р., за 19
днів позивач спожив 2279кВт, а за період з
17.01.2014р. по 31.01.2014 р., за 14 днів позивач
спожив 4400кВт.

В акті від 17.01.2014р. вказано, що позивач
порушив п. 10.3.1 ПКЕЕ, в якому вказано, що
споживач зобов'язаний повідомляти
постачальника електричної енергії про
несправності в роботі автоматизованих
систем обліку і розрахункових засобів
обліку; п. 10.2.9., в якому вказано, що
споживач зобов'язаний забезпечувати
функціонування власних розрахункових
засобів обліку електричної енергії
відповідно до вимог
нормативно-технічних документів та
паспортних даних заводу-виробника
відповідних засобів обліку.

При перевірці встановлено, що прилад
обліку електроенергії не враховує
навантаження по двом фазам, що привело
до того, що позивач надавав показники
споживання невірними, які не
відповідали фактичному споживанню
електроенергії.

П. 2.1. договору № 480 від 26.08.2010 р.
встановлено, що сторони під час
виконання умов цього Договору,
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством.

Згідно 5.1.3. Правил технічної
експлуатації електроустановок
споживачів, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 25 жовтня
2006 р. за N 1143/13017 (далі ПТЕЕС), для
безпосереднього виконання функцій
щодо організації експлуатації
електроустановок керівник
(роботодавець) повинен призначити
особу, відповідальну за
електрогосподарство споживача та
особу, яка буде її заміщувати у разі
відсутності.

Згідно 5.1.6. ПТЕЕС особа, відповідальна
за електрогосподарство
(спеціалізована організація), повинна
забезпечити:

- розроблення і проведення
організаційних і технічних заходів, що
включають;

- утримання електроустановок у
робочому стані та їх експлуатацію
згідно з вимогами цих Правил, ПУЗ, ПБЕЕ,
інструкцій та інших НД;

Однак позивач не виконував вимоги
діючого законодавства по експлуатації
свого обладнання та надавав невірні
показники приладу обліку
електроенергії, що було зафіксовано
актом від 17.01.2014р.

Згідно статті 193 Господарського
кодексу України (загальні умови
виконання господарських зобов'язань)
"Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться ".

Відповідно до частини 2 статті 193,
Господарського кодексу України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальнодержавного інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
законом або договором.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Факт порушення позивачем умов договору
про постачання електричної енергії №
480 від 26.08.2010 р. та Правил користування
електричною енергією, підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем не були підтверджені
належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

З урахуванням викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
відмовляє в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганська
ресторанна компанія" до Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Мелітопольського району електричних
мереж про скасування
оперативно-господарської санкції.

Відповідач в судовому засіданні проти
заявлених позовних вимог заперечував,
та не визнав їх, а також надав до суду
належні докази, які повністю
спростовують доводи та вимоги
зазначені в позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
позивача, внаслідок неправильних дій
якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганська
ресторанна компанія" до Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Мелітопольського району електричних
мереж відмовити.

Суддя
Т.Г.
Алейникова

Рішення підписане 17.04.2014 р.