ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р.
Справа № 923/1360/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Пригузи П.Д. при
секретарі Рубанику О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства
"СУРМАН В.В.", ідентифікаційний код 32891863,
с. Василівка Новотроїцького району
Херсонської області,

до Новотроїцької районної державної
адміністрації, ідентифікаційний код
26347899, вул. Леніна, 73, смт. Новотроїцьке
Херсонської області,

3-тя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Василівська
сільська рада Новотроїцького району
Херсонської області,

про скасування розпорядження № 806 від
28.12.2012 р.

за участю представників сторін:

від позивача: Сурман В.В. - голова,
паспорт НОМЕР_1 від 21.10.1999 р.;
Зайцев М.П. - представник , довіреність
від 01.01.2014 р.;

від відповідача - Бабіна О.О.,
довіреність від 25.04.2014р.;

від третьої особи: не прибув.

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду від 10.04.2014
року справу прийнято до провадженя на
новий розгляд.

При первісному розгляді справи ухвалою
господарського суду Херсонської
області від 17.10.2013 року, яка залишена в
силі постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
03.12.2013 року, провадження у справі було
припинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 80 ГПК
України, оскільки суди вважали, що в
наявності є рішення господарського
суду Херсонської області у іншій
справі (справа № 923/42/13-г, рішення від
19.02.2013 р.), у якій господарський спір між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав був вирішеним.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.03.2014 р. зазначені судові
рішення скасовані, справа направлена
на новий розгляд. Скасовуючи рішення
судів суд касаційної інстанції вказав
на неврахування, що фактично рішення у
справі № 923/42/13-г прийняте з підстав
передчасності позову, і у цій справі
суд не розглянув позовні вимоги по суті
спору (враховуючи предмет та підстави
позову). Тому позовні вимоги у цій
справі не були розглянуті по суті.

За таких обставин справа розглядається
по суті спору.

Відповідно до позовної заяви
Фермерське господарство "СУРМАН В.В."
(позивач) звернувся з позовом до
Новотроїцької районної державної
адміністрації у Херсонській області
(відповідач), в якому просить визнати
незаконним та скасувати його
розпорядження № 806 від 28.12.2012 р. "Про
розірвання договору оренди, укладеного
з ФГ "СУРМАН В.В.". Позовні вимоги
мотивуються порушенням відповідачем
встановленого законом порядку
розірвання господарського договору,
відсутністю у позивача обов'язку
сплачувати орендну плату за 2010-2012 роки,
оскільки об'єкт оренди знаходився у
володінні і користуванні іншої особи,
про що було відомо відповідачеві -
Новотроїцькій районній державній
адміністрації.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позов з підстав,
викладених у позовній заяві та доданих
до справи матеріалів, просять
скасувати нормативний акт відповідача
як незаконний, такий, що порушує
цивільні права і законні інтереси
позивача.

Відповідач проти позову заперечує,
мотивуючи свої доводи наступним.
Відповідач підтверджує, що між
відповідачем і позивачем 10.07.2006 року
укладено строком на 25 років договір
оренди землі водного фонду загальною
площею 140,02 га., яка розташована на
території Василівської сільської ради
Новотроїцького району Херсонської
області. Даний договір зареєстровано у
Новотроїцькому районному відділі
Херсонської регіональної філії центру
Державного земельного кадастру, про що
у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 08.08.2006 року за № 4АА72700003.
Обґрунтовуючи свої заперечення
відповідач вказує, що в період часу з 2006
року по грудень 2012 року зазначена
земельна ділянка знаходилася в
користуванні фермерського
господарства "СУРМАН В.В.", про що, на
його думку, свідчить вказаний запис в
Державному реєстрі земель; окрім того,
зазначає, що в цей період часу районною
державною адміністрацією земля від
позивача не вилучалася; також зазначає,
що протягом 2009-2010 років вищезазначений
договір, хоча й був розірваний за
рішенням місцевого суду, але з
державної реєстрації не знімався.
Відповідач стверджує, що в 2009-2010 роках
земельна ділянка громадянину ОСОБА_4
Новотроїцькою районною державною
адміністрацією не передавалася, право
оренди не реєструвалося, що, на його
думку, виключає можливість вказаної
особи використовувати землі водного
фонду державної власності. Оскільки на
час винесення спірного розпорядження
(28.12.2012р.) договір оренди від 10.07.2006 року
з ФГ "СУРМАН В.В.", на думку відповідача,
був чинним, але ним орендна плата не
вносилася протягом 2010-2012 років, вважає,
що розпорядження про розірвання в
односторонньому порядку договору
відповідає положенням п. 33 цього
договору оренди та повноваженням
відповідача, визначеним відповідно до
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації".

В судовому засіданні представник
відповідача підтримала заявлені
заперечення, при цьому зазначивши, що
при розірванні договору в
односторонньому порядку договір не
передбачає повідомлення про це іншій
стороні договору, тому голова
фермерського господарства Сурман В.В.
як представник сторони договору не
запрошувався на засідання постійно
діючої комісії по розгляду питань,
пов'язаних із земельними відносинами.
Зазначена комісія на засіданні 26.12.2012
року попередньо розглянула питання
стосовно розірвання договору оренди
без представника орендаря та
рекомендувала відповідачеві розірвати
договір. За таких мотивів відповідач
вважає, що розпорядження № 806 від 28.12.2012
р. "Про розірвання договору оренди,
укладеного з ФГ "СУРМАН В.В." є законним
та обґрунтованим, просить у позові
відмовити.

Заслухавши представників позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку про
задоволення позову повністю з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.
22), між відповідачем і позивачем 10.07.2006
року укладено договір оренди земель,
предметом якого є земельна ділянка
водного фонду загальною площею 140,02 га.,
яка розташована на території
Василівської сільської ради
Новотроїцького району Херсонської
області (далі Договір). Цей Договір
зареєстровано у Новотроїцькому
районному реєстраційному відділі
Херсонської регіональної філії центру
Державного земельного кадастру, про що
у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 08.08.2006 року за № 4АА72700003.

Орендна плата сплачувалася ФГ "СУРМАН
В.В." відповідно до Договору з 2006 по 2009
роки до часу його припинення
(розірвання), що сторонами не
оспорюється, ці факти є достовірними, а
тому не доказуються перед судом.

Розпорядженням голови Новотроїцької
районної державної адміністрації № 806
від 28.12.2012 р. "Про розірвання договору
оренди, укладеного з ФГ "СУРМАН В.В." (а.с.
6) постановлено розірвати в
односторонньому порядку Договір у
зв'язку з систематичною несплатою
орендної плати за період 2010-2012 років,
доручено загальному відділу апарату
Новотроїцької районної державної
адміністрації повідомити голову ФГ
"СУРМАН В.В." про прийняте рішення.

Досліджуючи доводи позивача стосовно
відсутності у нього обов'язку
сплачувати орендну плату в період 2010-2012
роки, суд констатував, що Новотроїцьким
районним судом Херсонської області
ухвалено рішення від 24.11.2009 року, яким
суд скасував розпорядження голови
Новотроїцької райдержадміністації №
115 від 23.03.2005 року "Про дострокове
розірвання договору оренди ставків" та
розпорядження № 119 від 23.03.2005 року "Про
надання дозволу на складання проекту
відведення земельних ділянок", а також
розірвав договір оренди земель водного
фонду на території Василівської
сільради, укладений 10.07.2006 року між
Новотроїцькою районною державною
адміністрацією та ФГ "СУРМАН В.В." (а.с.
106-108). Вказане судове рішення набрало
законної сили 03.02.2010 року в день
винесення ухвали Апеляційним судом
Херсонської області у справі № 22ц-273-2010
(а.с. 109-110). Отже, правовідносини за
Договором є припиненими з 03.02.2010 року, у
тому числі припинено й акт приймання
орендованих земель орендарем.

Відповідно до Ухвали Верховного Суду
України від 22.09.2010 року рішення
Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 24.11.2009 року та
ухвала Апеляційного суду Херсонської
області від 03.02.2010 року у справі №
22ц-273-2010 скасовані, а справа передана на
новий розгляд.

В той же час, фактичне володіння та
користування Фермерським
господарством "СУРМАН В.В." об'єктом
оренди не відновлено, що
підтверджується наступними доказами.

Відповідно до встановлених рішенням
Херсонського окружного
адміністративного суду фактів, що
мають юридичне значення для розгляду
цієї справи, в період 2010-2011 років
зазначеним об'єктом оренди володів і
користувався громадянин ОСОБА_4 Так,
згідно постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
18.01.2012 року у справі №2-а-6035/11/2170 за
позовом Державної податкової
інспекції у Новотроїцькому районі
Херсонської області до ОСОБА_4 про
стягнення орендної плати за землю, у
позові відмовлено у зв'язку із
доведенням ОСОБА_4 факту сплати
орендної плати за 2010 та 2011 роки, що
підтверджено довідкою Василівської
сільської ради від 05.01.2012р. та
квитанціями про перерахування сум
орендної плати ОСОБА_4 (а.с. 120, а.с. 138-143).

Зазначені факти встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили і відповідно до
приписів ст. 35 ГПК України не
підлягають доказуванню.

За таких фактичних обставин суд
зазначає, що об'єкт оренди за Договором
вибув з володіння і використання
позивача, позивач не має обов'язку
сплачувати орендну плату за 2010-2011 роки.

В подальшому, як встановлено рішенням
Генічеського районного суду
Херсонської області від 08 травня 2013
року у справі № 2107/2-1290/11 за позовом
Фермерського господарства "СУРМАН В.В."
до ОСОБА_4, третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Новотроїцька
районна державна адміністрація,
встановлено, що ОСОБА_4 з лютого 2010 року
почав використовувати земельну
ділянку та використовував її в
подальшому, не зважаючи на скасування
Верховним Судом України рішення
Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 24.11.2009 року та
ухвали Апеляційного суду Херсонської
області від 03.02.2010 року.

Зазначеним рішенням Генічеського
районного суду Херсонської області від
08.05.2013 року (а.с. 7) позов Фермерського
господарства "СУРМАН В.В." до ОСОБА_4
задоволено, витребувано у ОСОБА_4
спірну земельну ділянку водного фонду
та ухвалено припис - передати її
Фермерському господарству "СУРМАН В.В.".

Відповідно до п. 8 Договору, його
укладено строком на 25 років, отже у
Фермерського господарства "СУРМАН В.В."
за лишається право користування
об'єктом оренди до 10.07.2031 року.

Як встановлено господарським судом на
час розгляду цієї справи Новотроїцька
районна державна адміністрація не
передала Фермерському господарству
"СУРМАН В.В." земельну ділянку, на
користування якою останній має право
відповідно до договору оренди земель
водного фонду від 10.07.2006 року, загальною
площею 140,02 га., яка розташована на
території Василівської сільської ради
Новотроїцького району Херсонської
області. Відповідно до прикінцевих
положень цього договору визначено, що
невід'ємною частиною його є акт
приймання-передачі об'єкта оренди. Суд
констатує, що нового акту
приймання-передачі об'єкта оренди
Новотроїцькою районною державною
адміністрацією не складено ні після
набрання законної сили ухвали
Апеляційного суду Херсонської області
у справі № 22ц-273-2010 (а.с. 109-110), ні після
набрання законної сили рішенням
Генічеського районного суду
Херсонської області від 08.05.2013 року (а.с.
7).

Зазначені фактичні обставини, що
встановлені судовим рішенням, вказують
на те, що земельна ділянка за Договором
знаходилася в користуванні іншої особи
в період з 2010 року і, щонайменше, по
травень 2013 року та більше не
поверталася в користування орендареві
- Фермерському господарству "СУРМАН
В.В."

Отже, суд вважає, що права користування
земельною ділянкою, яка вибула з
володіння позивача в лютому 2010 року, не
були поновленими протягом 2010-2012 років,
земельна ділянка повторно не передана
йому орендодавцем Новотроїцькою
районною державною адміністрацією, а
тому у Новотроїцької районної
державної адміністрації відсутні
правові підстави вимагати від
Фермерського господарства "СУРМАН В.В."
плату за об'єкт, який завідомо для
орендодавця знаходиться у володінні
іншої особи і не переданий законному
орендарю на виконання судового
рішення. За таких обставин у
Фермерського господарства "СУРМАН В.В."
з лютого 2010 року відсутній обов'язок
сплати орендної плати. Обов'язок
платити орендну плату може відновитися
лише з моменту повторної передачі
Новотроїцькою районною державною
адміністрацією об'єкта оренди його
орендарю - Фермерському господарству
"СУРМАН В.В." на виконання умов Договору.

Зазначені обставини виключають право
Новотроїцької районної державної
адміністрації посилатися на п. 33
Договору, як на підставу розірвання
договору оренди, оскільки цим пунктом
передбачено підставу для розірвання
договору - несплата орендної плати.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Окрім того, як встановлено судом,
представник Фермерського господарства
"СУРМАН В.В." не запрошувався 26.12.2012 року
на засідання постійно діючої комісії
по розгляду питань, пов'язаних із
земельними відносинами, а також не
запрошувався головою Новотроїцької
районної державної адміністрації для
розгляду питання про розірвання
Договору. Також, Фермерському
господарству "СУРМАН В.В." не
надсилалися пропозиції про дострокове
розірвання договору оренди.

Згідно приписів ст. 188 ГК України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором.

Суд зауважує на хибності
твердження Відповідача, що факт
наявності державної реєстрації
договору оренди землі є доказом
дійсного використання позивачем
земельної ділянки. Хибним також є
твердження відповідача, що факт
реєстрації договору підтверджує
обов'язок позивача сплачувати орендні
платежі. Суд зазначає, що факт
реєстрації договору є лише юридичною
презумпцією, припущенням про володіння
орендарем землею. Факт користування
землею має підтверджуватися актом
прийняття-передачі земельної ділянки,
який вказує про прийняття орендарем в
"свої руки" об'єкт оренди. Відповідно до
приписів Закону України "Про оренду
землі" (ст. 1, ст. 15, ст. 21) оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності. Невід'ємною частиною
договору оренди землі є акт
приймання-передачі об'єкта оренди.
Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.

Досліджені судом докази та факти,
встановлені іншими судовими рішеннями,
повністю спростовують твердження
відповідача, і навпаки, є доказами
невжиття заходів до відновлення прав
орендаря-позивача та незаконності його
дії з припинення Договору.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Приймаючи
розпорядження відповідач, як місцевий
орган виконавчої влади, мав діяти у
відповідності до норм Закону України
"Про місцеві державні адміністрації",
забезпечуючи виконання Конституції,
законів України, законності і
правопорядку, додержання прав і свобод
громадян, при цьому дотримуючись
принципів своєї діяльності:
відповідальності перед людиною і
державою за свою діяльність;
верховенства права; законності;
пріоритетності прав людини; гласності;
поєднання державних і місцевих
інтересів. Окрім того, відповідач
повинен був дотриматися своїх
обов'язків, що прямо встановлені ч. 3
Кодексу адміністративного
судочинства: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як встановлено судом, зазначені вимоги
закону при винесенні оспореного
рішення відповідач не виконав, не
забезпечив законності і правопорядку у
відносинах з передачі в оренду
державного майна.

Суд констатує, що оспорене
розпорядження відповідача і його
позиція щодо заперечення позову
суперечить встановленим судом
фактичним обставинам, суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства, оскільки передбачає
результатом свого рішення - припинення
правовідносин без достатніх підстав; є
несправедливим, недобросовісним,
таким, що переступає розумні межі
здійснення цивільних прав.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ЦК
України цивільні права особа має
здійснювати у межах, наданих їй
договором або актами цивільного
законодавства. При здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватися
від дій, які могли б порушити права
інших осіб, завдати шкоди довкіллю або
культурній спадщині. Не допускаються
дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також
зловживання правом в інших формах. При
здійсненні цивільних прав особа
повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Як зазначено у п. 2 Роз'яснення Президії
Вищого господарського суду України від
26.01.2000 р. № 02-5/35 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

На підставі викладеного, враховуючи
фактичні обставини та їх юридичну
оцінку, суд задовольняє позовні вимоги.

Судові витрати відносяться на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати
розпорядження № 806 від 28.12.2012 р.
Новотроїцької районної державної
адміністрації, ідентифікаційний код
26347899, вул. Леніна, 73, смт. Новотроїцьке
Херсонської області "Про розірвання
договору оренди, укладеного з
Фермерським господарством "СУРМАН В.В."

3. Стягнути з Новотроїцької районної
державної адміністрації,
ідентифікаційний код 26347899, вул. Леніна,
73, смт. Новотроїцьке Херсонської
області на користь Фермерського
господарства "СУРМАН В.В.",
ідентифікаційний код 32891863, с.
Василівка Новотроїцького району
Херсонської області на відшкодування
витрат зі сплати судового збору
грошову суму у розмірі 1147,00 (одна тисяча
сто сорок сім гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання цим
рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено
та підписано 26.05.2014р.

Суддя
П.Д. Пригуза