ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2014 р.Справа № 916/1062/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „АС-ТРАНС ОДЕСА"

до Приватного підприємства „СОБ"

про стягнення 77450,54 грн.

Суддя Демешин
О.А.

Представники сторін:

від позивача: Хомов С.Г.-довіреність

від відповідача: Сичов Є.В.-довіреність

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю „АС-ТРАНС ОДЕСА"
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до Приватного підприємства
„СОБ" (далі - відповідач) про стягнення
77450,54 грн. збитків, пов'язаних з
порушенням договірних зобов'язань щодо
надання охоронних послуг.

Відповідач відзиву на позов не
надав, проте, під час розгляду справи,
представник відповідача проти
задоволення позову заперечив. Справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Під час розгляду справи
оголошувалась перерва у судовому
засіданні до 30.05.2014 року о 11:00.

В С Т А Н О В И В :

01.05.2013р. між ПП „СОБ" та ТОВ „АС-ТРАНС
ОДЕСА" було укладено Договір про
надання охоронних послуг (далі -
Договір), згідно з яким Відповідач
зобов'язався надати Позивачу охоронні
послуги на об'єкті розташованому за
адресою: земельна ділянка площею 3,7255
га; яка належить Позивачу, і що
знаходиться за адресою: 1664 км.
автошляху С.Петербург-Київ-Одеса, на
території Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області.

Договір укладено строком до 01 травня 2015
року з правом пролонгації.

У пункті 2.1.3 Договору про надання
охоронних послуг Відповідач
зобов'язався забезпечити збереження
товарно-матеріальних цінностей, що
знаходяться на території об'єкту та
належать Позивачу.

В обґрунтування позову про стягнення з
відповідача 77450,54 грн. збитків,
пов'язаних з порушенням договірних
зобов'язань щодо надання охоронних
послуг позивач посилається на те, що в
період дії договору було скоєно
крадіжку майна, яке належить позивачу і
знаходиться на території об'єкту, що
охоронявся приватним підприємством
„СОБ".

Так, в період з 23.07.2013р. по 24.07.2013р.
невідомі особи проникли на територію
належної позивачу, розташованої за
адресою: 1664 км. автошляху
С.Петербург-Київ-Одеса, 3 на території
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області в
приміщення трансформаторів та скоїли
крадіжку.

З метою усунення наслідків вказаної
крадіжки позивач уклав з ТОВ „Одеська
мехколона (Підрядник) №10" Додаткову
угоду №10/10/01д від 10.10.2013р. до основного
договору підряду в капітальному
будівництві № 05/03/01 від 05.03.2013р. на
виконання додаткових робіт з
реконструкції обладнання ЗТП після
крадіжки. Вартість вказаних робіт
склала 77450,54грн., що підтверджується
Актом приймання виконаних будівельних
робіт по реконструкції обладнання ЗТП
після крадіжки за від 14.10.2013р.

Предметом позовних вимог є стягнення,
завданих позивачу збитків в розмірі
77450,54грн., які виникли внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх договірних зобов`язань з надання
охоронних послуг.

При цьому позивач посилається на п.6.1
Договору, яким передбачено, що за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань Сторони несуть
відповідальність, передбачену чинним
законодавством України і цим
Договором.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що
Виконавець несе матеріальну
відповідальність згідно частини 2 ст.96
Цивільного кодексу України (юридична
особа відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним їй майном)
за збиток: - отриманий Замовником
внаслідок неналежного виконання
Виконавцем своїх обов'язків,
заподіяний крадіжками, розбоями,
грабежами, здійсненим за допомогою
злому на об'єкті приміщень, що
охороняється, замків, дверей, вікон і
іншими способами в результаті не
забезпечення належної охорони або
внаслідок невиконання Виконавцем
встановленого режиму охорони.

По факту скоєної крадіжки старшим
слідчим СВ Біляївського РВ ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_3
відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст.214 КПК
України відомості про кримінальне
правопорушення внесено до Єдиного
реєстру досудових розслідувань 25 липня
2013 року за № 0001280.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, виходячи з наступного:

Як зазначалось вище, пунктом 1.1.
Договору було передбачено, що на
умовах, викладених в Договорі, Охорона
(Відповідач по справі) надає Замовнику
(Позивачу по справі) послуги з охорони
на об'єкті розташованому за адресою:
земельна ділянка, площею 3,7255 га, що
належить Замовнику і знаходиться за
адресою: 1664 км. автошляху
С.Петербург-Київ-Одеса, на території
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
(далі по тексту - Об`єкт).

Пунктом 1.2. Договору було
встановлено, що Охорона приступає до
безпосереднього виконання своїх
обов'язків за Договором на підставі
письмової заяви замовника, за умови
подання Замовником (позивачем) всіх
необхідних документів, передбачених
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України „Про затвердження ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з надання послуг, пов'язаних
з охороною державної та іншої
власності, надання послуг з охорони
громадян" від 01.12.2009р.

Підпунктом 2.2.1. пункту 2.2. статті 2
зазначеного Наказу Міністерства
внутрішніх справ України,
зареєстрованого Міністерством юстиції
України 25 грудня 2009 р. за № 1248/17264, серед
іншого, передбачалось, що суб'єкт
охоронної діяльності, який надає
послуги згідно з отриманою ліцензією,
при укладенні договорів зобов'язаний
конкретно вказувати в них об'єкт
охорони та, якщо це майно громадян або
юридичних осіб, зазначати розмір
майнової відповідальності суб'єкта
охоронної діяльності, який
визначається відповідно до вимог
частини другої статті 96 та пункту 3
частини першої статті 980 Цивільного
кодексу України.

Також, підпунктом 4.5.2. пункту 4.5.
статті 4 зазначеного наказу
передбачалось, що з метою організації
та під час здійснення охоронної
діяльності забороняється здійснювати
за цивільно-правовими договорами
заходи охорони майна без наявності
відповідних документів, які
підтверджують повноваження
замовника охоронних послуг щодо
володіння, користування або
розпорядження цим майном.

На момент крадіжки (23.07.2013р.-
24.07.2013р.) вищевказаний Наказ втратив
чинність, оскільки набрав законної
сили, зареєстрований 16.05.2013р.
Міністерством юстиції України за №
757/23289, Наказ Міністерства внутрішніх
справ від 15.04.2013р. №365 „Про
затвердження Ліцензійних умов
провадження охоронної діяльності",
підпунктами 2.3.3., 2.3.4., 2.3.5 пункту 2.3.
статті 2 якого, також передбачалось, що
суб'єкт охоронної діяльності
зобов`язаний під час укладення
договору охорони ознайомитися з
наданими замовником оригіналами
документів або завіреними в
установленому порядку їх копіями, що
підтверджують його право володіння чи
користування майном на законних
підставах, охорона якого є предметом
договору, а також правомірність
знаходження такого майна,
транспортного засобу чи особи у
визначеному місці охорони. При
укладенні договорів конкретно
вказувати в них об'єкт охорони, його
місцезнаходження. Вказувати в
договорах охорони відповідно до
положень Цивільного кодексу України
умови відшкодування шкоди, завданої
через неналежне виконання ним своїх
зобов'язань перед замовником.

З умов, укладеного між сторонами
Договору, вбачається, що об`єктом
охорони була земельна ділянка площею
3,7255 га за адресою: 1664 км. автошляху
С.Петербург-Київ-Одеса, на території
Усатівської сільської ради
Біляївського району Одеської області.

У позивача існувало право власності на
вказану земельну ділянку відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку (серія ЯД № 786388 від
27.12.2007р.).

Таким чином, у відповідача зазначений
об`єкт знаходився під охороною,
відповідно до умов договору та вимог
вищевказаних наказів Міністерства
внутрішніх справ України.

Як вбачається з листа
Біляївського РВ ГУМВС України в
Одеській області, адресованого
директору ПП „СОБ", 25.07.2013р. почато
досудове розслідування у
кримінальному провадженні № 0001280
за фактом викрадення майна ТОВ
„АС-ТРАНС ОДЕСА", а саме - 2 шт ввідних
автомата 1600 Амп ВА 554344710 та 3 шт
трансформатора току 1600 Амп на загальну
суму 40000грн.

Однак, всупереч вимогам
вищевказаних наказів Міністерства
внутрішніх справ України, зазначені
конкретні об`єкти під охорону
відповідачу позивачем не передавались
і документів щодо права володіння чи
користування ними на законних
підставах відповідачем позивачу,
також, не надавалось.

При цьому суд зазначає, що умови,
викладені у підпункті 2.1.3. пункту 2.1.
розділу 2 Договору про надання
охоронних послуг від 01.05.2013р., щодо
забезпечення відповідачем
схоронності, належних замовнику
(позивачу) товарно-матеріальних
цінностей, які знаходяться на
території об`єкту охорони, не
спростовують необхідності виконання
Ліцензійних умов провадження
охоронної діяльності, як в частині
конкретизації об`єкта, що передається
під охорону, так і в частині заборони
вжиття заходів з охорони майна без
наявності відповідних документів,
які підтверджують повноваження
замовника охоронних послуг щодо
володіння, користування або
розпорядження цим майном.

Таким чином, відповідач не несе
відповідальності за приміщення
трансформаторів та обладнання, яке там
знаходилось, відшкодування вартості
відновлення яких є предметом спору по
справі, оскільки конкретно ці об`єкти
не приймались відповідачем в якості
об'єкту охорони.

Крім того, пунктом 6.3. Договору
встановлено, що Виконавець (відповідач)
зобов'язаний приймати участь у
визначені розміру шкоди та у знятті
залишків матеріальних цінностей, які
порівнюються за даними
бухгалтерського обліку на день події.
Розмір шкоди повинен бути
підтвердженим відповідними
документами.

А згідно пункту 6.4. Договору,
неналежне виконання виконавцем
(відповідачем) своїх обов'язків (п. 6.1.)
встановлюється шляхом складання
Сторонами відповідного Акту про
неналежне надання послуг по охороні
об'єкту.

Однак, позивачем не надано
доказів того, що відповідач приймав
участь у визначені розміру шкоди,
заподіяної крадіжкою. Також сторонами
не було складено і відповідного Акту
про неналежне надання послуг по
охороні об'єкту, як того вимагають
умови Договору.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Таким чином, суд вважає, що позивні
вимоги є безпідставними та не
підтвердженими належними доказами.

На підставі викладеного у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволені
позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне
рішення складено 03.06.2014р.

Суддя
Демешин О.А.