ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.Справа № 922/442/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом ФО П ОСОБА_1, м. Харків до
Регіонального відділення фонду
державного майна України по
Харківській області, м. Харків 3-і особи
на стороні відповідача, які не
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, ДП "Завод ім. В.О. Малишева", м.
Харків та ДК "Укроборонпром", м. Київ
про зобов'язання укласти договір за
участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_2, доручення від 18.02.2014 р.,
ОСОБА_1 (особисто)

відповідач: Антонюк В.М., доручення від
18.01.2014 р.

третя особа (ДП "Завод ім. В.О. Малишева"):
Луценко О.І., доручення від 14.01.2014 р.

третя особа (ДК "Укроборонпром"):
Тоцький Б.А., доручення від 22.04.2014 р.

за відсутності клопотання технічна
фіксація судового процесу не
здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, м. Харків, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить суд зобов'язати відповідача -
Державне підприємство "Завод ім. В.О.
Малишева", м. Харків, укласти з
позивачем договір оренди, відповідно
до якого передати позивачу в строкове
платне користування державне окреме
індивідуально-визначене майно:
нежитлові приміщення: кімн. №?№? 1-1, 1-2
на першому поверсі одноповерхової
будівлі їдальні (інв. № 00223/1, літ. "Б"),
площею 73,3 кв. м., кімн. №? 1-1,
розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі сторожки (інв.
№ 00223/4, літ. "Е"), площею 9,0 кв. м., кімн. №?
№? 1, ІІ, ІІІ, ІV, V, 1-1, 1-2, 1-3, розташовані на
першому поверсі одноповерхової
будівлі з верандою (інв. № 00223/3, літ. "Г"),
кімн. №? №? 1-1,1-2, 1-3, 1-4, розташовані на
першому поверсі одноповерхової
будівлі мисливця (інв. № 00223, літ. "Д"),
площею 53,1 кв. м., кімн. №? №? 1-1, 1-2,1-3,
розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі уткоферми (інв.
№ 00223/5, літ. "Ж"), площею 97,4 кв. м., кімн. №?
№? 1-1, 2-1, розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі
електропідстанції (інв. № 00223/2, літ. "В"),
площею 8,0 кв. м., кімн. №? №? 1-1,1-2, 1-3, 1-4, 1-5,
1-6, 2-1, 2-2, 2-3, 3-4, 2-5, розташовані на першому
поверсі та кімн. № № 3-1, 3-2, розташовані
на другому поверсі двоповерхової
будівлі мисливця (інв. № 00224а, літ. "А-2"),
площею 172,0 кв. м. Загальна площа
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, - 478,80 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що між позивачем та
відповідачем було укладено договір
оренди № 5268-Н/868 від 20 вересня 2012 року,
відповідно до умов якого, позивачу було
надано в строкове платне користування
державне окреме
індивідуально-визначене майно:
нежитлові приміщення: кімн. №? №? 1-1, 1-2
на першому поверсі одноповерхової
будівлі їдальні (інв. № 00223/1, літ. "Б"),
площею 73,3 кв. м., кімн. № 1-1, розташовані
на першому поверсі одноповерхової
будівлі сторожки (інв. № 00223/4, літ. "Е"),
площею 9,0 кв. м., кімн. №? №? 1, ІІ, ІІІ, ІV, V,
1-1, 1-2, 1-3, розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі з верандою (інв.
№ 00223/3, літ. "Г"), кімн. №? №? 1-1,1-2, 1-3, 1-4,
розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі мисливця (інв.
№ 00223, літ. "Д"), площею 53,1 кв. м., кімн. №?
№? 1-1, 1-2,1-3, розташовані на першому
поверсі одноповерхової будівлі
уткоферми (інв. № 00223/5, літ. "Ж"), площею
97,4 кв. м., кімн. №? №? 1-1, 2-1, розташовані
на першому поверсі одноповерхової
будівлі електропідстанції (інв. № 00223/2,
літ. "В"), площею 8,0 кв. м., кімн. №? №? 1-1,1-2,
1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 2-1, 2-2, 2-3, 3-4, 2-5, розташовані на
першому поверсі та кімн. № № 3-1, 3-2,
розташовані на другому поверсі
двоповерхової будівлі мисливця (інв. №
00224а, літ. "А-2"), площею 172,0 кв. м. Загальна
площа нерухомого майна, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, - 478,80 кв. м. 01 лютого
2013 року зазначений договір оренди
закінчив свою дію, у зв'язку з чим,
відповідно до пункту 10.4 договору,
позивач звернувся до відповідача з
проханням подовжити його дію, проти
чого, як вказує позивач, відповідач не
заперечував та звернувся до власника
орендованого майна - Державного
концерну "Укроборонпром" для надання
дозволу. Однак, не зважаючи на
викладені обставини, відповідач не
уклав договір оренди з позивачем, що
призвело до звернення позивача з
відповідним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14 лютого 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/442/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 04 березня 2014 року.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Харківської
області від 03 березня 2014 року у зв'язку
хворобою судді Сальнікової Г.Д.,
призначено повторний автоматичний
розподіл справи та згідно Витягу від 03
березня 2014 року автоматизованою
системою документообігу
господарського суду Харківської
області справу призначено для розгляду
судді Калініченко Н.В.

Ухвалою суду від 31 березня 2014 року суд
допустив заміну первісного
відповідача (Державне підприємство
"Завод ім. В.О. Малишева") належним
відповідачем - Регіональним
відділенням фонду державного майна
України по Харківській області та
залучив ДП "Завод ім. В.О. Малишева" та ДК
"Укроборонпром" до участі у справі у
якості третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійні вимоги на предмет спору.
Згідно ст. 24 ГПК України розгляд справи
почався заново.

Ухвалою суду від 31 березня 2014 року суд
повернув без розгляду позивачу заяву
про зміну підстав та предмета позову,
ухвалою суду від 05 травня 2014 року суд
відмовив позивачу у прийнятті до
розгляду заяви про зміну підстав та
предмета позову.

Розгляд справи декілька разів
відкладався, востаннє ухвалою суду від
05 травня 2014 року на 22 травня 2014 року.

22 травня 2014 року судом оголошувалась
перерва до 28 травня 2014 року, згідно ст.
77 ГПК України.

28 травня 2014 року засідання суду було
продовжено.

В судове засідання з'явились позивач
особисто та його представник, позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
додатково позивачем надано письмові
пояснення (вх. № 17388 від 26.05.2014 р.) в яких
позивач, зокрема, визначив правові
норми на обґрунтування позовних вимог.
Надані пояснення долучені судом до
матеріалів справи.

В судове засідання з'явився
представник відповідача, проти
задоволення позову заперечив, з
підстав, вказаних у відзиву (вх. № 16847
від 21.05.2014 р.).

В судове засідання з'явились треті
особи, проти задоволення позову
заперечили, на обґрунтування своїх
позиції третіми особами надано до суду
письмові пояснення (вх. № 16985 від 22.05.2014
р.) та відзив (вх. № 14671 від 05.05.2014 р.).

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві, відповідачеві та третім
особам для підготовки до судового
засідання та підготовки витребуваних
судом документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
учасникам судового процесу створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлена немайнова вимога
про зобов'язати відповідача укласти з
позивачем договір оренди, відповідно
до якого передати позивачу в строкове
платне користування державне окреме
індивідуально-визначене майно:
нежитлові приміщення: кімн. №?№? 1-1, 1-2
на першому поверсі одноповерхової
будівлі їдальні (інв. № 00223/1, літ. "Б"),
площею 73,3 кв. м., кімн. №? 1-1,
розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі сторожки (інв.
№ 00223/4, літ. "Е"), площею 9,0 кв. м., кімн. №?
№? 1, ІІ, ІІІ, ІV, V, 1-1, 1-2, 1-3, розташовані на
першому поверсі одноповерхової
будівлі з верандою (інв. № 00223/3, літ. "Г"),
кімн. №? №? 1-1,1-2, 1-3, 1-4, розташовані на
першому поверсі одноповерхової
будівлі мисливця (інв. № 00223, літ. "Д"),
площею 53,1 кв. м., кімн. №? №? 1-1, 1-2,1-3,
розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі уткоферми (інв.
№ 00223/5, літ. "Ж"), площею 97,4 кв. м., кімн. №?
№? 1-1, 2-1, розташовані на першому поверсі
одноповерхової будівлі
електропідстанції (інв. № 00223/2, літ. "В"),
площею 8,0 кв. м., кімн. №? №? 1-1,1-2, 1-3, 1-4, 1-5,
1-6, 2-1, 2-2, 2-3, 3-4, 2-5, розташовані на першому
поверсі та кімн. № № 3-1, 3-2, розташовані
на другому поверсі двоповерхової
будівлі мисливця (інв. № 00224а, літ. "А-2"),
площею 172,0 кв. м. Загальна площа
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, - 478,80 кв. м.

В процесі розгляду спору позивач
зазначив, що норми ст. 777 ЦК України, ст.
17 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" визначають
право позивача як переважним для
укладення нового договору та на строк 5
років.

Згідно статті 4 Цивільного кодексу
України, основу цивільного
законодавства України становить
Конституція України. Основним актом
цивільного законодавства України є
Цивільний кодекс України. Актами
цивільного законодавства є також інші
закони України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
Цивільного кодексу України.

Стрижневим актом цивільного
законодавства, який посідає центральне
місце серед цивільних
нормативно-правових актів, є Цивільний
кодекс України. Водночас, положення ЦК
України деталізуються в інших актах
цивільного законодавства, серед яких
чільне місце посідають закони України,
оскільки в них містяться окремі норми
цивільного законодавства, що регулюють
відповідні цивільно-правові відносини.
Отже, закон є джерелом права, що втілює
способи зовнішнього вираження і
закріплення норм права, які йдуть від
держави і мають загальнообов'язкове
значення.

Стаття 777 ЦК України передбачає
наявність переваженого права у наймач,
який належно виконує свої обов'язки за
договором найму, після спливу строку
договору перед іншими особами на
укладення договору найму на новий
строк. Наймач, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору найму на новий
строк, зобов'язаний повідомити про це
наймодавця до спливу строку договору
найму у строк, встановлений договором,
а якщо він не встановлений договором, -
в розумний строк. Умови договору найму
на новий строк встановлюються за
домовленістю сторін. У разі
недосягнення домовленості щодо плати
та інших умов договору переважне право
наймача на укладення договору
припиняється.

Аналогічна за змістом є стаття 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" (вказаний Закон
підлягає застосуванню для спірних
правовідносин, оскільки регулює
особливості оренди державного та
комунального майна, предметом спору у
даній справі є державне майно), згідно
якої після закінчення терміну
договору оренди орендар, який належним
чином виконував свої обов'язки за
договором, має переважне право, за
інших рівних умов, на укладення
договору оренди на новий термін, крім
випадків, якщо орендоване майно
необхідне для потреб його власника.

Отже, з сукупності норм вказаних
статей, вбачається, що орендар, який
належним чином виконував умови
договору оренди, має переважне право,
за інших рівних умов, на укладення
договору оренди на новий термін перед
іншими особами.

Водночас позивачем, не доведено
наявність переважного права перед
іншими особами на укладення договору
(суду не надано доказів щодо наявності
інших осіб у яких є намір на укладення
договору оренди майна (або з якими
укладено договір оренди майна) і лише
при їх наявності можна ставити питання
щодо переважного права). Так само
позивачем не доведено належне
виконання, з його боку, умов договору,
оскільки, як з'ясовано судом, позивач, в
порушення п. 5.8 договору оренди, не
здійснив страхування орендованого
майна; порушив п. 5.4 договору (про що в
матеріалах справи наявний припис
Балаклійського районного управління
ГУДСУ з надзвичайних ситуацій в
Харківській області № 25 про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
пожежної, техногенної безпеки
цивільного захисту від 24 січня 2014 року,
арк. спр. 80), в порушення п. 5.12 договору
договір на відшкодування витрат
пов'язаних з утриманням майна не уклав.
Відповідачем вказані обставини не
спростовано, доказів зворотного суду
не надано.

Також суд звертає увагу на те, що
переважне право позивача на укладення
договору може бути реалізовано з
дотриманням інших рівних умов. Статтею
9 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" визначено
порядок укладення договору оренди. Так,
згідно частини 1 вказаної статті,
фізичні та юридичні особи, які
бажають укласти договір оренди,
направляють заяву, проект договору
оренди, а також інші документи згідно з
переліком, що визначається Фондом
державного майна України (далі -
матеріали), відповідному
орендодавцеві, зазначеному у статті 5
цього Закону. Згідно частин 3 та 4
зазначеної статті, орган,
уповноважений управляти державним
майном, розглядає подані йому
матеріали і протягом п'ятнадцяти
днів після їх надходження надсилає
орендодавцеві висновки про умови
договору оренди або про відмову в
укладенні договору оренди;
орендодавець протягом п'яти днів
після погодження умов договору оренди
з органом, уповноваженим управляти
відповідним майном (у випадках,
передбачених цим Законом, - органом
Антимонопольного комітету України), а в
разі якщо заява про оренду майна не
потребує узгодження (щодо оренди
окремого індивідуально визначеного
майна, крім нерухомого), протягом 15
днів після дати її реєстрації розміщує
в офіційних друкованих засобах
масової інформації та на веб-сайтах
орендодавців оголошення про намір
передати майно в оренду або відмовляє в
укладенні договору оренди і
повідомляє про це заявника; протягом 10
робочих днів після розміщення
оголошення орендодавець приймає заяви
про оренду відповідного майна;
протягом трьох робочих днів після
закінчення строку приймання заяв
орендодавець своїм наказом ухвалює
рішення за результатами вивчення
попиту на об'єкт оренди. У разі якщо
подано лише одну заяву, конкурс на
право оренди не проводиться і договір
оренди укладається із заявником. У
разі надходження двох і більше заяв
орендодавець оголошує конкурс на право
оренди.

Як з'ясовано судом, позивач не
звертався до відповідача, РВ ФДМУ по
Харківській області, з заявою про
укладення договору оренди, проект
договору оренди та інші документи,
надання яких є обов'язковим для
розгляду питання щодо укладення
договору оренди, відповідачеві не
надавав.

Згідно вимог передбачених ст. 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено,
що кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до приписів ст. 36 ГПК
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст. 43
ГПК України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Надаючи роз'яснення господарським
судам щодо правильного та однакового
застосування норм законодавства у
розгляді справ, пов'язаних з орендою
(наймом) майна, Пленум Вищого
господарського суду України у п. п. 2.4,
2.5, 4.3 Постанови № 12 від 29 травня 2013 року
зазначив, що до договорів найму (оренди)
застосовуються положення частини
третьої статті 179 та частини першої
статті 187 ГК України, за змістом яких
спори, що виникають при укладанні
господарських договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону,
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом. При
вирішенні спорів, пов'язаних з
укладенням договору оренди державного
майна, господарські суди повинні
з'ясовувати, чи додержано визначений
статтею 9 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
порядок укладення відповідного
договору, в тому числі щодо погодження
з органом, уповноваженим управляти
майном, та органом Антимонопольного
комітету України питання про передачу
майна в оренду. Статтею 285 ГК України,
статтею 777 ЦК України, частиною третьою
статті 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
наявність у орендаря передбаченого
переважного права, за інших рівних
умов, на укладення договору оренди на
новий строк, якому відповідає обов'язок
орендодавця щодо укладення такого
договору, є підставою для обов'язкового
укладення відповідного договору
оренди згідно із законом за наявності
обставин, зазначених у відповідних
законодавчих приписах. Отже, вирішуючи
такі спори, господарські суди мають
з'ясовувати наявність у орендаря
переважного права на укладення
договору оренди на новий строк з
урахуванням наявності чи відсутності
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення такого права, а також
вчинення кожним з учасників спірних
правовідносин певних дій на виконання
вимог закону. При цьому судам слід
також з'ясовувати, чи належним чином
орендар виконував зобов'язання за
договором.

Згідно приписів п. 9.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р., у рішенні про спонукання
укласти договір господарський суд
повинен зазначити умови, на яких
сторони зобов'язані укласти договір, з
посиланням на поданий позивачем проект
цього договору.

З огляду на те, що позивач не звертався
до відповідача з відповідною заявою та
проектом договору оренди, вказаний
проект суду відповідно не надавався,
вказане також унеможливлює
задоволення позовних вимог позивача,
оскільки, в тому числі, суду не відомо
на яких саме умовах позивач просить суд
зобов'язати укласти з ним договір
оренди.

Таким чином, оскільки позивачем не
доведено наявність переважного права
та перед іншими особами на укладення
договору оренди, позивачем не
дотримано процедуру (порядок)
укладення договору оренди та не надано
суду примірник проекту договору оренди
(як окремий документ чи в тексті
позовної заяви), позовні вимоги
позивача визнані судом
необґрунтованими та безпідставними,
відповідно - задоволенню не підлягають.
З огляду на вищевикладене, суд
відмовляє позивачу у задоволенні
позовних вимог про зобов'язання
укласти договір оренди.

Судові витрати, згідно статей 44, 49 ГПК
України, суд залишає за позивачем.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 24, 27, 32, 33, 34, 43, 44,
49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/442/14