ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.Справа № 922/1150/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Артсіті", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-технічного
підприємства "Теплоенергопром", м.
Харків про стягнення коштів за
участю представників сторін:

представник позивача: Литвинчук Р.О.
(дов. б/н від 03.01.2014 року);

представник відповідача: Іванова О.І.
(дов. № 20 від 09.01.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Артсіті" (позивач)
звернулося до господарського суду
Харківської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-технічного
підприємства "Теплоенергопром"
(відповідач) про стягнення коштів у
розмірі - 25 316 грн. 20 коп. та судові
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням зобов'язань за договором №
2013.02/01 від 01.02.2013 року у частині повного
та своєчасного розрахунку за виконані
роботи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 28.03.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 15.04.2014 року.

03.04.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання вих.
№ 11351 від 03.04.2014 року про долучення
документів до матеріалів справи.

14.04.2014 року представник відповідача
через канцелярію суду надав клопотання
про відкладення розгляду справи.

14.04.2014 року представник позивача надав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

15.05.2014 року через канцелярію суду
позивачем подано заяву про зменшення
позовних вимог, у зв'язку зі сплатою
позивачем заборгованості у розмірі 15 528
грн. 20 коп. до стягнення заявлено борг у
розмірі 9 788 грн. 00 коп. та судові
витрати.

Судом у судовому засіданні 15.05.2014 року
прийнято заяву позивача як заяву про
зменшення розміру суми позовних вимог.

15.05.2014 року представник відповідача у
судовому засіданні надав відзив на
позовну заяву та клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 15.05.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне:

01.02.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артсіті» (далі
Виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю Виробничо-технічного
підприємства "Теплоенергопром" (далі
Замовник) укладено Договір № 2013.02/01
(далі - договір) (а.с. 13-17).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного
договору Замовник доручає, а
Виконавець бере на себе зобов'язання
щодо виконання робіт по ремонту та
сервісному обслуговуванню автомобілів
Замовника у відповідності із
технічними вимогами завода-виробника
та умовами безпеки експлуатації в
строки та на умовах, зазначених у
вказаному договорі.

Перелік автомобілів, визначених
Замовником для обслуговування на СТО
Виконавця зазначені в додатку № 1
вказаного договору, що є його
невід'ємною частиною (пункт 1.3
Договору).

Пунктом 4.1. договору сторони узгодили,
що вартість робіт визначається в
договірних цінах нарядом-замовленням,
який складає Виконавець після передачі
Замовником автомобіля на СТО.
Наряд-замовлення є невід'ємною
частиною вказаного договору та
затверджується Сторонами.

Згідно пункту 4.2. договору Замовник
проводить розрахунок з Виконавцем в
такому порядку та в такі строки:

пункт 4.2.1. Не пізніше трьох робочих днів
з моменту відкриття наряду-замовлення
Замовник оплачує Виконавцю аванс у
розмірі 100% вартості попередньо
визначених робіт, запасних частин,
топливо-смазочних матеріалів та інш.
Якщо Замовник в подальшому відмовиться
від придбання запасних частин, які були
заказані спеціального для його
автомобіля, то сплачені кошти
поверненню не підлягають;

пункт 4.2.2. Після виконання роботи
Замовник зобов'язаний виплатити
Виконавцю залишок суми згідно акта
виконаних робіт, в якому визначається
фактична вартість виконаних робіт,
запасних частин, томливо-смазочних
матеріалів. Замовник має право
отримати автомобіль з СТО по
довіреності тільки після здійснення
розрахунків з виконавцем в повному
обсязі.

пункт 4.2.3 Розрахунок за виконані
роботи, запчастини та матеріали
здійснюється шляхом банківського
переказу на розрахунковий рахунок
Виконавця або готівкою в касу
Виконавця.

На виконання умов договору позивач
виконав а відповідач прийняв наступні
роботи:

12.06.2013 року - згідно акту виконаних
робіт № 47411 на суму 2191 грн.80 коп.(а.с.18);

23.07.2013 року - згідно акту виконаних
робіт № 48007 на суму 11336 грн. 40 коп. (а.с. 20);

01.08.2013 року згідно акту виконаних робіт
№ 48966 на суму 11788 грн. 00 коп. (а.с. 19).

Гарантійним листом від 03 вересня 2013
року № 386 відповідач визнав
заборгованість в розмірі 25 316 грн. 20 коп.
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артсіті» та
гарантувало її погашення в строк до 30
вересня 2013 року.(а.с. 25).

У вказаний строк, заборгованість
відповідачем погашена не була, у
зв'язку із чим позивач 09.10.2013 року
направив на адресу відповідача
претензію з вимогою погашення боргу.
(а.с. 26).

Відповідач знову підтвердив суму
заборгованості та зобов'язувався її
погасити в строк до 01 грудня 2013 року
відповідно до гарантійного листа
вих.№549 від 14.11.2013 року.(а.с. 27).

У відповідь на претензію від 09 жовтня
2013 року відповідач повідомив, що вимоги
про погашення боргу є обґрунтованими
та просив розглянути питання про
розстрочення суми боргу з
затвердженням графіку її погашення.
(а.с.28).

Сторони листами та претензіями
неодноразово відкладали строк оплати.

Враховуючи той факт, що заборгованість
відповідачем так і не була погашена,
позивачем направлено претензію № 2 з
вимогою сплатити в добровільному
порядку 25 336 грн. 20 коп. (а.с. 30-32).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги складає 25 316 грн. 20 коп.

Відповідач суму заборгованості перед
позивачем за надані послуги не сплатив,
що є причиною виникнення спору.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства. Якщо у зобов'язаннi
встановлений строк (термiн) його
виконання, то воно пiдлягає виконанню у
цей строк (термiн).

Відповідно до пункту 2 статті 218
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Статтею 901 Цивільного Кодексу
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторонни (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно до статті 530 Цивільного кодексу
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

15.05.2014 року відповідачем надано докази
часткової оплати, а саме платіжні
доручення(а.с 57- 59):

-№575 від 11.04.2014 року на суму 2 191 грн. 80
коп.;

-№576 від 11.04.2014 року на суму 11 336 грн. 40
коп.;

-№48 від 30.04.2014 року на суму 2 000 грн. 00 коп.

У ході судового розгляду, у зв'язку із
часковою оплатою відповідачем суми
богру , представник позивача надав
заяву про зменшення суми позовних
вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача борг у сумі 9 788 грн. 00 коп.,

Враховуючи несплату відповідачем
боргу, суд приходить до висновку про
обґрунтованість суми основної
заборгованості у сумі 9 788 грн. 00 коп.

За таких обставин, позовні вимоги (з
урахуванням заяви про зменшення
позову) про стягнення 9 788 грн. 00 коп.
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України. При задоволенні позову судові
витрати підлягають до стягнення з
відповідача у розмірі 1827 грн.00 коп.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробничо-технічного
підприємства "Теплоенергопром" (, р/р 9270 в ПАТ «ВТБ-Банк», м.
Київ, МФО 321767, ІПН 96) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артсіті» (, р/р8829, в ПАТ «Банк Форум», МФО
322948, ІПН 00) 9 788 (дев'ять тисяч
сімсот вісімдесят вісім) грн.00 коп. суму
основної заборгованості та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1 827
(тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Повний текст рішення складено 19.05.2014
року.

Суддя О.О. Ємельянова