Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/5339/14 14.05.14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні
майном шляхом виселення з займаного
приміщення

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1; ОСОБА_4 -
довіреність б/н від 24.03.2014 року;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду м.
Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
виселення з займаного приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач-1 та відповідач-2 порушили
взяті на себе зобов'язання щодо
повернення орендованого приміщення
після припинення дії Договору оренди
частини нежитлового приміщення №1 від
03.01.2013 року та Договору оренди частини
нежитлового приміщення №2 від 03.01.2013
року.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, зобов'язавши
відповідача-1 та відповідача-2 усунути
перешкоди в користуванні нежитловим
приміщенням, шляхом їх виселення.

Ухвалою від 28.03.2013 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 14.05.2013 року.

В судове засідання 14.05.2014 року
представники відповідача-1 та
відповідача-2 не з'явилися, про день та
час розгляду справи повідомлявся
належним чином. Ухвали суду, позовна
заява надсилались відповідачу на особі
на всі відомі адреси, в тому числі на
юридичну адресу підприємства згідно
відомостей єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 14.03.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача в судовому
засіданні 14.05.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПУ України в
судовому засіданні 14.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представників позивача та третьої
особи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2013 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі по
тексту - орендодавець, позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(далі по тексту - орендар, відповідач-1)
укладено Договір оренди частини
нежитлового приміщення №1 (далі по
тексту - Договір-1).

03.01.2013 року між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі по
тексту - орендодавець, позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(далі по тексту - орендар, відповідач-2)
укладено Договір оренди частини
нежитлового приміщення №2 (далі по
тексту - Договір-2).

Відповідно до п. 1.1. Договору-1 та
Договору-2 в порядку та на умовах,
визначених цим Договором, ОРЕНДОДАВЕЦЬ
зобов'язується передати ОРЕНДАРЕВІ, а
ОРЕНДАР зобов'язується прийняти у
тимчасове володіння та користування
частину приміщення, визначене у цьому
Договорі, а також зобов'язується
сплачувати ОРЕНДОДАВЦЮ орендну плату.

Згідно з п. 1.2. Договору-1 частина
приміщення, яка передається в оренду за
цим Договором (надалі іменується
"приміщення"), знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Дяченка,20-Б , загальна площа
50,20 кв.м.

Відповідно до п. 1.2. Договору-2 частина
приміщення, яка передається в оренду за
цим Договором (надалі іменується
"приміщення"), знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Дяченка,20-Б , загальна площа
50,00 кв.м.

Згідно з п. 2.1. Договору-1 та Договору-2
приміщення надається в оренду на строк
12 місяців з моменту прийняття його за
актом приймання-передачі, який є
невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору-1 та
Договору-2 ОРЕНДАР має право
відмовитись від цього Договору і
припинити таким чином оренду
приміщення, попередивши ОРЕНДОДАВЦЯ в
термін 2 (два) місяця. При цьому сплачена
наперед орендна плата ОРЕНДАРЮ не
повертається.

Згідно з п. 2.5. Договору-1 та Договору-2
ОРЕНДОДАВЕЦЬ має право відмовитись від
цього Договору і припинити таким чином
оренду приміщення, попередивши
ОРЕНДАРЯ в термін 1 (один) місяць.

Відповідно до п. 7.1. Договору-1 та
Договору-2 після закінчення строку
оренди, визначеного цим Договором,
ОРЕНДАР зобов'язаний передати
ОРЕНДОДАВЦЮ приміщення протягом 1 -го
дня з моменту закінчення строку оренди
за актом приймання- передачі.
Приймання-передача приміщення
здійснюється двосторонньою комісією,
що складається із представників
Сторін.

Згідно з п. 7.2. Договору-1 та Договору-2
протягом строку, визначеного в п. 7.1
цього Договору, ОРЕНДАР зобов'язаний
звільнити приміщення та підготувати
його до передачі ОРЕНДОДАВЦЕВІ.

Відповідно до п. 7.3. Договору-1 та
Договору-2 приміщення вважаються
фактично переданими ОРЕНДОДАВЦЕВІ з
моменту підписання акту
приймання-передачі. У момент
підписання цього акту ОРЕНДАР передає
ОРЕНДОДАВЦЕВІ ключі від приміщення.

Згідно з п. 7.4. Договору-1 та Договору-2
Приміщення повинно бути передано
ОРЕНДОДАВЦЮ у тому ж стані, в якому воно
було передано в оренду.

На виконання умов Договору-1 та
Договору-2 орендодавець передав, а
відповідач-1 та відповідач-2 прийняли в
строкове, платне користування
приміщення, на підтвердження чого
позивач надав суду Акти
приймання-передачі приміщення від
03.01.2013 року.

Листами-попередженнями про закінчення
дії договору та повернення приміщення,
відправлених 28.01.2014 року позивачем
відповідачу-1 та відповідачу-2, позивач
звернувся до відповідача-1 та
відповідач-2 з вимогою про повернення
орендованих приміщень, оскільки строк
оренди приміщень за Договором-1 та
Договором-2 визначався на 12 місяців,
починаючи з 03.01.2013 року, а станом на
04.01.2014 року (зі спливом 12 місячного
строку) приміщення не були повернуті
позивачу. Відповіді на зазначені листи
позивач не отримав.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
після припинення дії Договору-1 та
Договору-2 відповідач-1 та відповідач-2
не звільнили орендовані приміщення і
продовжують ними користуватися, на
підтвердження іншого суду не надано
жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760
ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві-1 та
відповідачеві-2 у тимчасове платне
користування приміщення на певний
строк та за відповідну плату згідно
умов Договору-1 та Договору-2, а
відповідач-1 та відповідач-2 в порушення
умов Договору-1 та Договору-2 після їх
припинення не звільнили орендовані
приміщення та продовжують ними
користуватися.

Відповідно до ст.. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач-1 та відповідач-2 в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростували,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
зобов'язання відповідач-1 та
відповідача-2 усунути перешкоди в
користуванні нежилим приміщенням
№157-Офісу площею 100,20 кв.м., яке
розташоване у м. Києві по вул. Дяченка,
буд. 20-Б, шляхом виселення нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача-1 та
відповідача-2 на користь позивача 2 000,00
грн. витрат на послуги адвоката, суд
зазначає наступне.

Між позивачем та адвокатом ОСОБА_4
(свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_4) 11.03.2014
року укладено Договір № 04/14 на надання
правової допомоги адвоката, за умовами
якого адвокат взяв на себе зобов'язання
здійснювати захист ФОП ОСОБА_1 в
Господарському суді м. Києва та
Апеляційному господарському суді м.
Києва та надавати послуги адвокати в
зв'язку з господарською справою, а
позивач зобов'язався оплатити надані
послуги у розмірі 2 000 грн.

11.03.2014 року позивач сплатив адвокату
ОСОБА_4 2 000,00 грн. за надані адвокатські
послуги, на підтвердження чого позивач
надав суду квитанцію до прибуткового
касового ордеру № 15 про сплату 2 000,00
грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача;

Таким чином, суд дійшов до висновку що
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача-1 та відповідача-2 2 000,00
грн. - витрат на послуги адвоката
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача-1 та відповідача-2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (02068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) та Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3 (08300, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_2) усунути перешкоди в
користуванні нежилим приміщенням
АДРЕСА_3, шляхом виселення.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (02068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_3) 1 000 (одну
тисячу) грн. 00 коп. - витрат на послуги
адвоката, 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового
збору.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (08300, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_2) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_3) 1 000 (одну
тисячу) грн. 00 коп. - витрат на послуги
адвоката, 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового
збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 19.05.2014 року.