м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9826/13 21.05.14

За позовом Комунального підприємства
«Київпастранс» в особі Куренівського
тролейбусного
ремонтно-експлуатаційного депо

до Підприємства об'єднання громадян
«Науково-виробнича компанія «Соціум
плюс» Громадської організації
«Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей-інвалідів «Асоль»

про розірвання договору та виселення

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Магратій Я.В. -
довіреність б/н від 02.01.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київпастранс"
в особі Куренівського тролейбусного
ремонтно-експлуатаційного депо
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Підприємства
об'єднання громадян Науково-виробнича
компанія "Соціум плюс" Громадської
організації "Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей - інвалідів "Асоль" про розірвання
договору та виселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності сплати орендної плати за
користування об'єктом оренди згідно
умов Договору №3654/2 оренди нерухомого
майна (нежилих будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади міста Києва від
31.12.2008 року.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов: 1) розірвавши
Договір №3654/2 оренди нерухомого майна
(нежилих будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної
громади міста Києва від 31.12.2008 року,
укладений між позивачем та
відповідачем; 2) виселивши відповідача
з орендованого приміщення.

Ухвалою від 31.05.2013 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 12.06.2013 року.

Ухвалою суду від 12.06.2013 року зупинено
провадження у справі № 910/9826/13 до
вирішення іншої пов'язаної з нею справи
№ 910/5335/13 за позовом Комунального
підприємства "Київпастранс" в особі
Куренівського тролейбусного
ремонтно-експлуатаційного депо до
Підприємства об'єднання громадян
"Науково-виробнича компанія "Соціум
плюс" Громадської організації "
Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей-інвалідів "Асоль" про стягнення 284
556,22 грн.

24.02.2014 року через відділ діловодства
суду від представника позивача
надійшло клопотання про поновлення
провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.02.2014 року поновлено
провадження у справі № 910/9826/13,
призначено її розгляд на 19.03.2014 року.

Ухвалою суду від 19.03.2014 року відкладено
розгляд справи на 08.04.2014 року.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду міста Києва від
08.04.2014 року, у зв'язку з перебуванням
судді Якименко М.М. у відпустці, справу
передано для розгляду судді Митрохіній
А.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва
(суддя Митрохіна А.В.) від 08.04.2014 року
справу прийнято до провадження, а
розгляд справи призначено на 21.05.2014
року.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
05.05.2014 року у зв'язку з поверненням
судді Якименка М.М. з відпустки, справу
передано судді Якименку М.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва
(суддя Якименко М.М.) від 05.05.2014 року
справу прийнято до провадження.

В судове засідання 21.05.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на всі відомі адреси, в
тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача в судовому
засіданні 21.05.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 21.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності, та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2008 року між Комунальним
підприємства "Київпастранс" в особі
Куренівського тролейбусного
ремонтно-експлуатаційного депо (далі
по тексту - орендодавець, позивач) та
Підприємством об'єднання громадян
«Науково-виробнича компанія «Соціум
плюс» Громадської організації
«Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей-інвалідів «Асоль» (далі по тексту
- відповідач, орендар) укладено Договір
№3654/2 оренди нерухомого майна (нежилих
будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної
громади міста Києва (далі по тексту -
Договір), за умовами якого (п. 1.1.
Договору) позивач зобов'язувався
передати, а відповідач прийняти в
оренду нежиле приміщення за адресою:
вул. Сирецька, 25, корп. 1 для розміщення
виробництва швейних виробів.

Відповідно до п. 2.1. Договору об'єктом
оренди є нежилі приміщення загальною
площею 233 кв. м.

Згідно з п.3.1. Договору за користування
об'єктом оренди, відповідач (орендар)
зобов'язувався сплачувати орендну
плату, розмір якої визначався згідно з
Методикою розрахунку орендної плати за
користування майном територіальної
громади м. Києва, затвердженої рішенням
Київради від 28.09.2006 №34/91.

Відповідно до п. 3.2. Договору розмір
орендної плати за кожний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.5. Договору орендна плата
сплачується орендарем починаючи з дати
підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна
плата сплачується орендарем незалежно
від наслідків господарської
діяльності орендаря щомісячно, не
пізніше 10 числа поточного місяця на
рахунок орендодавця.

Факт приймання-передачі об'єкту оренди
підтверджується підписаним між
сторонами Актом приймання-передачі
звільнених орендованих приміщень від
31.12.2009 року.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання щодо своєчасності та
повноти сплати орендної плати згідно
умов Договору, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість по
орендній платі яку відповідач не
сплачує, у зв'язку з чим позивач просить
суд розірвати договір та виселити
відповідача з об'єкту оренди, на
підтвердження іншого суду не надано
жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути
річ, яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760
ЦК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 ЦК України
наймодавець зобов'язаний передати
наймачеві майно у користування негайно
або у строк, встановлений договором
найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України
визначено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до с. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 25.11.2013 року у справі № 910/5335/13, яке
залишено без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 року у
справі №910/5335/13, встановлено що
Підприємство об'єднання громадян
«Науково-виробнича компанія «Соціум
плюс» Громадської організації
«Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей - інвалідів «Асоль», в порушення
норм чинного законодавства та умов
Договору №3654/2 оренди нерухомого майна
(нежилих будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної
громади міста Києва від 31.12.2008 року, не
сплачувало орендні платежі, в
результаті чого виникла
заборгованість за період з 01.04.2011 по
31.01.2013 у розмірі 257 751,88 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Станом на 21.05.2014 року суду не надано
жодних доказів сплати відповідачем
заборгованості на користь позивача за
період з 01.04.2011 року по 31.01.2013 року,
згідно умов Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору при
несплаті орендарем орендної плати
протягом 2 місяців з дня закінчення
строку платежу орендодавець має право
порушити справу в господарському суді
про дострокове розірвання договору та
примусове виселення орендаря, при
цьому орендодавець не несе
відповідальність за збитки завдані
орендарю цими діями.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно з ч. 1 ст. 782 ЦК України
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи той факт, що сплата орендних
платежів є істотною умовою Договору, а
рішенням господарського суду м. Києва
від 25.11.2013 року у справі № 910/5335/13, яке
залишено без змін Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 року у
справі №910/5335/13 встановлено, що
відповідач за період з 01.04.2011 року по
31.01.2013 року не виконав свого
зобов'язання щодо сплати на користь
позивача орендних платежі, тому за
таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
про розірвання Договору №3654/2 оренди
нерухомого майна (нежилих будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади
міста Києва від 31.12.2008 року нормативно
та документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про
виселення відповідача з об'єкту оренди,
суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України
передання наймачеві будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту
починається обчислення строку
договору найму, якщо інше не
встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Враховуючи те, що Договір №3654/2 оренди
нерухомого майна (нежилих будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади
міста Києва від 31.12.2008 року розірвано
судом, то позивач на підставі приписів
ч. 1 ст. 785 ЦК України та ч. 1 ст. 27 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» зобов'язаний
повернути об'єкт оренди, а тому з
врахуванням вищевикладеного позовні
вимоги позивача про виселення
відповідача з об'єкту оренди -
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір №3654/2 оренди
нерухомого майна (нежилих будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади
міста Києва від 31.12.2008 року, укладений
між Комунального підприємства
«Київпастранс» в особі Куренівського
тролейбусного
ремонтно-експлуатаційного депо (04073, м.
Київ, вул. Сирецька, 25, )
та Підприємством об'єднання громадян
«Науково-виробнича компанія «Соціум
плюс» Громадської організації
«Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей-інвалідів «Асоль» (04073, м. Київ,
вул. Сирецька, 25, ).

3. Виселити Підприємством об'єднання
громадян «Науково-виробнича компанія
«Соціум плюс» Громадської організації
«Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей-інвалідів «Асоль» (04073, м. Київ,
вул. Сирецька, 25, ) з
нежилого будинку загальною площею 269,00
кв.м., розташованого за адресою: м. Київ,
вул. Сирецька, 25, на 1-2-4 поверхах корпусу
№ 1.

4. Стягнути з Підприємства об'єднання
громадян «Науково-виробнича компанія
«Соціум плюс» Громадської організації
«Товариство реабілітації
жінок-інвалідів та жінок які виховують
дітей-інвалідів «Асоль» (04073, м. Київ,
вул. Сирецька, 25, ) на
користь Комунального підприємства
«Київпастранс» в особі Куренівського
тролейбусного
ремонтно-експлуатаційного депо (04073, м.
Київ, вул. Сирецька, 25, ) 2
294 (дві тисячі двісті дев'яносто чотири)
грн. 00 - судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 26.05.2014 року.