ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р.Справа № 922/543/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Бринцев О.В.

судді: Аюпова Р.М. , Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши справу

за позовом позивача-1: Кегичівської
районної спілки споживчих товариств,
пос. Кегичівка , та позивача-2:
Кегичівського сільського споживчого
товариства, смт. Кегичівка; до
Андріївської сільської ради, с.
Андріївка; про визнання права
власності за участю представників:

позивача-1 - Бондарець В.А., довіреність
№ 1 від 22.10.2013 р.; Тимченко С.Л.,
довіреність №20 від 21.05.2014р.;

позивача-2 - Бондарець В.А., довіреність
№ 1 від 22.10.2013 р.;

відповідача - Худолій А.О., довіреність
№ 2 від 07.03.2014 р., Новаков А.І.,
довіреність № 1 від 07.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Кегичівська районна спілка споживчих
товариств та Кегичівське сільське
споживче товариство, звернулися до
господарського суду з позовом до
Андріївської сільської ради про
визнання права власності на 4/10 частин
будівлі магазину "Промтовари" площею
118,4 кв.м. за Кегичівською районною
спілкою споживчих товариств, що
розташований по вул. Центральній, буд. 17
в с. Андріївка Кегичівського району
Харківської області та про визнання
права власності на 6/10 частин будівлі
магазину "Промтовари" площею 198,7 кв.м. за
Кегичівською районною спілкою
споживчих товариств, що розташований
по вул. Центральній, буд. 17 в с.
Андріївка Кегичівського району
Харківської області. В обґрунтування
заявлених позовних вимог позивачі
посилаються на положення ст.ст. 321, 328, 344
ЦК України та зазначають, що вони як
власники більше 10 років використовують
та утримують за власні кошти нежитлову
будівлю магазину "Промтовари" в с.
Андріївка, здійснюючи торгівельну
діяльність.

Представники позивача позов
підтримують в повному обсязі та
просять задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача відзив на
позов та докази на виконання вимог
ухвал суду не надали.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

У справі в судовому засіданні 18.03.2014р.
оголошувалась перерва до 12:45 31.03.2014р.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

Загальними зборами уповноважених
колгоспників колгоспу "КІМ" 01.09.1988 р.
прийнято рішення про продаж
продовольчого магазину в с. Андріївка
Кегичівському районному споживчому
товариству (копія виписки з протоколу,
т.1 а.с.86).

03.12.1988 р. рішенням №262 Кегичівського
виконкому районної Ради народних
депутатів надано дозвіл колгоспу "КІМ"
на продаж, а Кегичівському районному
споживчому товариству на купівлю
магазину з кошторисною вартістью 78656
карбованців в с. Андріївка
Кегічівського району Харківської
області (копія рішення, т.І а.с.88).

02.12.1988 р. колгоспом "КІМ" виставлено
Кегичівському районному споживчому
товариству рахунок-фактуру №156 за
магазин в с. Андріївка 78656,88 карбованців
на рахунок №00742916 в "Агропромбанку"
(копія рахунку-фактури, т.І а.с.89).

Як слідує з позовної заяви, пояснень
пердставників сторін, та не
спростовується відповідачем,
вищевказаний рахунок був оплачений
Кегичівським районним споживчим
товариством через банківську установу
"Агропромбанк" банку "Україна". Втім, за
давністю років, та з у зв'язку з
ліквідацією банку відповідні докази до
цього часу не збереглися.

В подальшому, Правлінням Кегичівського
районного споживчого товариства (п.1
Постанови правління №49 від 15.07.1999 р.
"Про створення та прийом в систему
районного споживчого товариства
сільських споживчих товариств
Кегичівського, Медведівського,
Бесарабівського та
Сількоопзаготпромторгу" т.І а.с.115-117)
було постановлено дозволити пайовикам
системи створити сільські споживчі
товариства: Кегичівське сільське
споживче товариство, Медведівське
сільське споживче товариство,
Бесарабівське сільське споживче
товариство та Сількоопзаготпромторг.

Відповідно цьому було створене
Кегичівське сільське споживче
товариство. Держанв реєстрація його
відбулася 15.07.1999р. Це підтверджується
наданими суду копіями Постанови №49,
Статуту Позивача 2 від 15.07.1999 р. (т.ІІ
а.с.23-30), та витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (т.І а.с.95-196).

Згідно п. 2 названої Постанови №49
Кегичівське районне споживче
товариство надало згоду на передачу
Кегичівському сільському споживчому
товариству, частини продовольчого
магазину та складського приміщення в с.
Андріївка. На виконання цього рішення
актом прийняття-передачі основних
засобів від 1999р. (т.І а.с.118-119),
Кегічівське районне споживче
товариство передало Кегичівському
сільському споживчому товариству
основні засоби серед яких під
порядковим №46 обліковується магазин с.
Андріївка, 1988 р. введення в
експлуатацію, за інвентарним №103,
первісною вартістю 97597,35 крб., знос
складає 9901,54 крб., залишковою вартістю
87695,81 крб.

15.12.2000р. відбулася районна конференція
уповноважених пайовиків Кегичівського
району. Крім іншого нею були розглянуті
питання: "Про створення районної Спілки
споживчих товариств. Затвердження
Статуту районної Спілки споживчих
товариств. Про виділення новоствореній
Кегичівській райспоживспілці основних
засобів І та ІІ групи" (т.ІІ а.с.69-72). За
результататми розглядом першого
питання порядку денного конференція
постановила: "Створити районну Спілку
споживчих товариств на підставі
Кегичівського, Медведівського,
Бесарабівського сільських споживчих
товариств та Сількоопзаготпромторгу.
За результатом розгляду третього
питання порядку денного постановила:
"Для ведення господарської діяльності
наділити новостворену Кегичівську
райспоживспілку основними засобами І
та II групи в міру необхідності".

21.12.2000р. була проведена державна
реєстрація Кегичівської районої
спілки споживчих товариств, що
підтверджується матеріалами справи, а
саме наданими до суду належним чином
засвідченими копіями Протоколу
районної конференції уповноважених
пайовиків Кегичівського району від
15.12.2000 р. (т.ІІ а.с.69-72), Статуту
Кегичівської районої спілки споживчих
товариств від 21.12.2000 р. (т.ІІ а.с.5-22),
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Згідно постанови правління №10 від
14.02.2002р. (т.ІІ а.с.75) Кегичівського
районного споживчого товариства та
протоколу №2 зборів уповноважених
пайовиків Кегичівської районої спілки
споживчих товариств від 14.02.2002 р. (т.ІІ
а.с.73-74) відбулася реорганізація
Кегичівського районного споживчого
товариства шляхом приєднання
останнього до Кегичівської районої
спілки споживчих товариств (Позивача-1)
та передачею всіх активів і пасивів,
основних засобів та матеріальних
цінностей.

Відповідно до прийнятого рішення
05.03.2002р. була проведена державна
реєстрація Доповнення до статуту
Кегичівської районої спілки споживчих
товарист де у пункті 2 розділу І було
зазначено, що спілка є
правонаступником Кегичівського
районного споживчого товариства по
всіх його правах та зобов'язаннях. Цей
факт також підтверджується довідкою
Кегичівської РДА Харківської області
№262 від 20.05.2002 р. (т.І а.с.74).

На підставі викладених обставин суд
прийшов до висновку про те, що
правопопередник позивачів Кегичівське
районне споживче товариство та колгосп
"КІМ" в 1988 році намагались укласти
договір купівлі-продажу спірного майна
- магазину в с. Андріївка Кегичівського
р-ну. Втім, фактично цього зроблено не
було, договір в письмовій формі у
вигляді єдиного документа підписаний
не був. У інший спосіб договір також
укладений не був, про що свідчить
відсутність достовірних доказів про
досягнення колгоспом "КІМ" та
Кегичівським районним споживчим
товариством згоди щодо усіх істотних
умов договору купівлі продажу, та
доказів виконання цього договору (як
то, доказів оплати, доказів передачі
майна тощо)

Разом з тим з обставин справи
вбачається, що правопопередник
позивачів Кегичівське районне
споживче товариство за згодою колгоспу
«КІМ» добросовісно заволоділо спірним
майном магазином в с. Андріївка
Кегичівського р-ну і продовжувало
безперервно відкрито володіти ним до
передачі його позивачеві-1 та
позивачеві-2. Після цього відкрите
безперервне володіння і користування
цим майном продовжили відповідно
Кегичівська районна спілка споживчих
товариств та Кегичівське сільське
споживче товариство.

Можливість спільного володіння майном
позивачем-1 та позивачем-2 прямо
передбачена абз. 2 п. 39 Доповнення до
статуту позивача-1, де зазначено, що
"Об'єкти права власності
райспоживспілки можуть перебувати у
спільному володінні райспоживспілки.
споживчих товариств, що входять до її
складу..." (т.І а.с.75-77).

Факт володіння і використання спірного
майна підтверджується матеріалами
справи (технічними паспортами,
договорами на постачання електричної
енергії, рішеннями Андріївської
сільської ради про надання дозволів на
розміщення об'єктів торгівлі,
ліцензіями на торгівлю алкогольними
напоями, тютюновими виробами тощо) і не
заперечується представниками
відповідача.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивач-1 Кегичівська
районна спілка споживчих товариств
станом на сьогодні фактично володіє та
користується 4/10 частин будівлі
магазину "Промтовари" площею 118,4 кв.м.,
що розташований по вул. Центральній,
буд. 17 в с. Андріївка Кегичівського
району Харківської області з 05.03.2002р. -
моменту реорганізації шляхом
приєднання до неї Кегичівського
районного споживчого товариства,
правонаступником, якого вона є, а
враховуючи положення ч.2 ст. 344 ЦК
України, з грудня 1988 р. - моменту
заволодіння спірним майнеом та
прийняття його на баланс Кегичівським
районним споживчим товариством.
Позивач-2, фактично володіє та
користується 6/10 частин будівлі
магазину "Промтовари" площею 198,7 кв.м.,
що розташований по вул. Центральній,
буд. 17, с. Андріївка Кегичівського
району Харківської області з вересня
1999р., з дати підписання акту
прийняття-передачі основних засобів
1999р.

Такі обставини, на думку позивачів,
свідчать про наявність підстав для
визнання за ними в судовому порядку
права власності на відповідне майно на
підставі ст.344 ЦК України за
набувальною давністю.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 344 Цивільного
кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Згідно ст. 181 Цивільного кодексу
України до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Відповідно до п. 8 Перехідних положень
Цивільного кодексу України, правила
статті 344 цього Кодексу про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.
Тобто строк набувальної давності
починається з 2001р.

На підставі встановлених судом
обставин справи, на підставі наведених
норм права, суд приходить до виснвоку
про те, що позовні вимог є законними і
обґрунтованими - позивачі дійсно
добросовісно заволоділи чужим
нерухомим майном і продовжують
відкрито, безперервно володіти ним
протягом більш ніж десяти років, що у
відповідності до ст. 344 ЦК України є
достатніми правовими підставами для
визнання за ними права власності на це
майно за набувальною давністю.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України (судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень)
відповідач доказів на спростування
викладених обставин не надав.

У зв'язку з цим суд приходить до
висновку про наявність у справі
достатніх правових підстав для
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Таким
чином, враховуючи, що спір виник
внаслідок неправильних дій позивачів,
а саме внаслідок неправильного і
несвоєчасного оформлення відповідних
правовстановлюючих документів, суд
покладає судові витрати у справі на
позивачів.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 4, 6, 8, 19, 41, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 317, 319, 326, 328, 331, 332, 376
Цивільного кодексу України, статтями 1,
4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Кегичівською районною
спілкою споживчих товариств (64003, смт.
Кегичівка, вул.1 травня, 2, Кегичівського
району Харківської області, ) право власності на 4/10 частин
будівлі магазину "Промтовари" площею
118,4 кв.м., що розташований по вул.
Центральній, буд. 17 в с. Андріївка
Кегичівського району Харківської
області.

3. Визнати за Кегичівським сільським
споживчим товариством (64003, смт.
Кегичівка, вул.1 травня, 2 Кегичівського
району Харківської області, ) право власності на 6/10 частин
будівлі магазину "Промтовари" площею
198,7 кв.м., що розташований по вул.
Центральній, буд. 17, с. Андріївка
Кегичівського району Харківської
області.

Повне рішення складено 27.05.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В.
Бринцев Р.М. Аюпова Т.А. Лавренюк

/справа №922/543/14/