ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р.Справа № 922/1203/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Ресурс" (м.
Суми) до Господарського суду
Сумської області (м. Суми) про
стягнення 76694,39 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Ресурс",
звернувся до господарського суду з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Господарського суду
Сумської області на свою користь
заборгованість, яка виникла у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
підряду №07-08/13 АР, укладеним між
сторонами 05.09.2013 р. Відповідно вимог
позовної заяви, заявлена до стягнення
сума заборгованості становить 76694,39
грн., з яких 70612,40 грн. - сума боргу за
договором; 4779,04 грн. - сума пені; 1091,11 грн.
- 3% річних; 211,84 грн. - інфляційне
збільшення боргу. Судові витрати, у
тому числі витрати на правову допомогу
адвоката, просить суд покласти на
відповідача.

29.04.2014 р. за вх.№14525 до канцелярії суду
від представника позивача надійшла
заява про зменшення розміру позовних
вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача на свою ТОВ "Альфа-Ресурс"
суму основного боргу в розмірі 70612,40
грн., стягнути з відповідача понесені
позивачем судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 1827,00 грн., а також
розглянути справу №922/1203/14 по суті в
судовому засіданні без участі
представника позивача.

Суд, дослідивши надану заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог,
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймає
вищезазначену заяву до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться з
урахуванням цієї заяви. В частині заяви
про розгляд справи без участі
представника позивача, суд вирішив за
можливе задовольнити її.

Представник позивача в судове
засідання 26.05.2014 р. не з'явився. Про час і
місце слухання справи повідомлявся
судом належним чином за адресою,
вказаною в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання 26.05.2014 р.. не з'явився. Про час
і місце слухання справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає, згідно ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, за
можливе розгляд справи за позовної
заявою позивача за наявними у справі і
додатково наданими на вимогу суду
матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

05.09.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Ресурс"
(підрядник) та Господарським судом
Сумської області (замовник) було
укладено договір підряду №07-08/13 АР.

Відповідно до п.1.1 договору, замовник
доручає, а підрядник зобов'язується на
власний ризик виконати, у
відповідності до умов даного договору
роботу, а замовник зобов'язується
прийняти цю роботу і оплатити її.

Відповідно до п.2.1 договору, підрядник
виконує капітальний ремонт фасаду
будівлі Господарського суду Сумської
області.

Згідно п. 3.1 договору, загальна вартість
складає суму даного договору 70612,40 грн.

Пунктом 5.1 договору сторони угодили, що
замовник здійснює платежі підряднику
за виконані роботи на підставі акту
приймання виконаних підрядних робіт по
формі КБ-2в і довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
по формі Кб-3.

Факт виконанння будівельних робіт
позивача підтверджується наявною в
матеріалах справи копією акту
приймання виконаних підрядних робіт №1
від 13.09.2013 р. (форма КБ-2в), довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
за вересень 2013 року (форма Кб-3) від
13.09.2013 р. та актом звірки заборгованості
станом на 13.03.2014 р., який підписаний
представниками сторін та скріплений
печатками товариств.

Судом встановлено, що позивач виконав
свої обов'язки у повному обсязі, проте
відповідач в порушення норм чинного
цивільного та господарського
законодавства України та умов договору
підряду №07-08/13 АР від 28.04. 2014 р.,
заборгованість за виконані позивачем
будівельні роботи не сплатив, що і
стало підставою для звернення позивача
до суду з позовом про стягнення боргу.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає
заявлені вимоги позивача до
відповідачів такими, що підлягають
задоволенню, враховуючи наступне.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу
України визначено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок не
встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та
приймаючи до уваги вимоги ст. 526
Цивільного Кодексу України, а саме те,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, враховуючи те, що
відповідач не надав суду жодного
документу, який би спростовував
наявність заборгованості перед
позивачем, в зв'язку з визнанням
основної суми боргу договором підряду
№07-08/13 АР, від 05.09.2013 р., суд дійшов
висновку про те, що позовна вимога
позивача про стягнення заборгованості
в сумі 70612,40 грн. правомірна та
обґрунтована, така, що не спростована
відповідачем, тому підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.,
оскільки з його вини спір було доведено
до суду.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Господарського суду
Сумської області (40030, м. Суми,
Ковпаківський р-н., пр-т. Шевченка, 18/1;
; р/р 0448 в ГУДКСУ у
Сумській області, МФО 837013) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Ресурс" (40000, м.
Суми, вуд. Білопільський Шлях, буд. 16;
; р/р 0305 в ПАТ
"Піреус Банк МКБ", МФО 300658) суму боргу за
договором в розмірі 70612,40 грн. та
судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя Г.І. Сальнікова