м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4470/14 16.05.14

За позовомКомунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.В.К.»
простягнення 15 362,37 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Ніговська Н.Д. -
представник від відповідача не
з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.В.К.» про стягнення
заборгованості у розмірі 15 362,37 грн., з
яких: 14 705,85 грн. основного боргу за
Договором № 30150 від 01.10.2012, 137,15 грн.
інфляційних втрат, 245,24 грн. 3% річних та
274,13 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов
укладеного між сторонами договору №
30150 від 01.10.2012 в частині здійснення
внесення передбачених договором
платежів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.03.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі № 910/4470/14
та призначено розгляд справи на 23.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.04.2014 розгляд справи було
відкладено на 16.05.2014.

В судовому засіданні 30.04.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач повноважних представників
в судове засідання не направив, відзив
на позов не надав.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02222, м. Київ, Деснянський район,
вул. Драйзера, 20, на яку було
відправлено ухвали суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, в тому числі
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АД № 592121 від
17.04.2014 та вказано у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 між Комунальним підприємством
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
(найменування якого було змінено на
Комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м. Києва) як орендодавцем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «В.В.К.» як орендарем
укладено договір № 30150 про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна, надання
комунальних послуг орендарю та
відшкодування плати за землю (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
балансоутримувач забезпечує надання
комунальних послуг (централізоване
опалення, електропостачання,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення), послуг з утримання
будинку (споруди) та прибудинкової
території нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Матеюка, 15, загальною площею: 1 250,4 кв.м, а
орендар бере участь у витратах
балансоутримувача на виконання
вказаних послуг пропорційно до
займаної ним площі в цій будівлі, якщо
інше не випливає з характеру послуг,
наданих балансоутримувачем за цим
Договором. Орендар користується
приміщенням, яке складається з
нежитлових підвальних приміщень,
загальною площею 268,2 кв.м, розміщене в
підвалі будівлі, вартістю 456 023,33 грн.
відповідно до плану розміщення
приміщення, що додається до договору.
Орендоване приміщення
використовується для цілей:
виробництво продуктів харчування.

За змістом п. 2.1 Договору
балансоутримувач будівлі
зобов'язується забезпечити надання
послуг з обслуговування та утримання
будівлі і прибудинкової території, та
створення необхідних умов і здійснення
господарської діяльності, у тому числі
орендарю і його співробітнику згідно з
вимогами чинного законодавства про
надання такого виду послуг. Перелік
послуг, порядок та умови їх оплати
встановлюються додатками до цього
Договору. Розмір плати за послуги, які
надаються, визначається розрахунком
щомісячних платежів (платіжною
вимогою) балансоутримувача.

В свою чергу, орендар зобов'язався не
пізніше 20 числа місяця, наступного за
звітним, вносити плату на рахунок
балансоутримувача будівлі за надані
послуги (п.п. 2.2.3 Договору).

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено, що
орендар також зобов'язаний не пізніше 10
числа, наступного за звітним місяцем,
вносити на рахунок балансоутримувача
будівлі плату за землю.

В Додатку № 1 до Договору (надалі -
Додаток) сторони погодили порядок
визначення вартості наданих послуг, а
також порядок розрахунків за
Договором.

Згідно з п. 1.1 Додатку орендар щомісяця
з 12 по 15 число самостійно отримує в КП
«Дирекція» в розрахунково-договірному
відділі платіжні вимоги-доручення на
оплату за отримані послуги (п. 1.1
Договору) та відшкодування плати за
землю. Оплата послуг та відшкодування
плати за землю вноситься орендарем на
рахунок балансоутримувача до 20 числа
кожного місяця.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та приписів
п.п. 2.2.3, 2.2.4 Договору, п. 1.1 Додатку до
Договору, відповідач зобов'язаний був
вносити передбачені договором платежі
не пізніше 20 числа, кожного місяця.

Однак, як свідчать матеріали справи, в
порушення умов Договору відповідачем
належним чином виконано зобов'язання з
відшкодування наданих послуг та
внесення плати за землю, у зв'язку з чим
у відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість за період з
01.10.2012 по 28.01.2014 у розмірі 14 705,85 грн.

Відповідачем існування наведеної
заборгованості та її розмір не
спростовано, доказів погашення
заборгованості в добровільному
порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 14 705,85 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення
виконання грошового зобов'язання
позивач просить стягнути з відповідача
137,15 грн. інфляційних втрат, 245,24 грн. 3%
річних та 274,13 грн. пені.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, різновидами якої є штраф та
пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Пунктом 2.2.3 Договору передбачено, що
при несвоєчасному внесенні плати,
орендар зобов'язаний сплачувати пеню
із розрахунку подвійної облікової
ставки НБУ від несплаченої суми
наданих послуг за кожен день
прострочки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки судом встановлено факт
прострочення відповідачем виконання
грошового зобов'язання, вимоги
позивача про стягнення з відповідача
137,15 грн. інфляційних втрат, 245,24 грн. 3%
річних та 274,13 грн. пені підлягають
задоволенню за розрахунком позивача,
перевіреним судом.

Таким чином, позовні вимоги
задовольняються судом в повному
обсязі.

У відповідності до положень ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.В.К.» (02222, м. Київ,
вул. Драйзера, 20, ідентифікаційний код
21620899) на користь Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва (02217, м.
Київ, вул. Закревського, 15,
ідентифікаційний код 36657100)
заборгованість у розмірі 14 705
(чотирнадцять тисяч сімсот п'ять) грн. 85
коп., інфляційні втрати у розмірі 137 (сто
тридцять сім) грн. 15 коп., 3% річних у
розмірі 245 (двісті сорок п'ять) грн. 24
коп., 274 (двісті сімдесят чотири) грн. 13
коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 21.05.2014.

Суддя
Ю.М. Смирнова