м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6844/14 26.05.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дінбо» До
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Містраль
Плюс»Простягнення 42 005,92 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Боголій С.П. - дов. № б/н
від 10.04.2014 р., Ліхтман Н.Б. - дов. № б/н від
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДІНБО" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Містраль Плюс» про
стягнення 42 005,92 грн., 37 118,92 грн.
основного боргу, 33,46 грн. інфляційних
нарахувань, 1 138,43 грн. три відсотки
річних та 3 715,11 грн. пені, у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору
постачання № 11 від 12.03.2013 року.
Ухвалою суду від 17.04.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 16.05.2014 року.
Представники позивача у судовому
засіданні 16.05.2014 року подали заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову,
а також подали клопотання про
долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
Також представники позивача надали
усні пояснення по справі, відповідно до
яких позовні вимоги підтримують.
Представник відповідача в судове
засідання 16.05.2014 не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив, про дату та час
слухання справи був повідомлений
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача ухвалою суду
від 16.05.2014 року розгляд справи
відкладено на 26.05.2014 року.
26.05.2014 року представники позивача
надали усні пояснення по справі,
відповідно до яких позовні вимоги
Представник відповідача в судове
засідання 26.05.2014 не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив, про дату та час
слухання справи був повідомлений
Заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову, яка була подана
представниками позивача у судовому
засіданні 16.05.2014 року, судом залишено
без розгляду у зв'язку з несплатою
судового збору за подачу такої заяви,
що передбачений Законом України «Про
судовий збір».
Представник відповідача у судове
засідання 26.05.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали про порушення
провадження у справі не виконав, про
дату та час судового засідання був
повідомлений належним чином.
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/140 від
15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 26.05.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
12.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дінбо» (позивач,
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Містраль
Плюс» (відповідач, покупець) було
укладено договір постачання № 11 (далі -
договір), відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник зобов'язується постачати
товар (передавати у власність покупця)
для використання у підприємницькій
діяльності, а покупець зобов'язується
прийняти товар та сплатити за нього на
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором поставки.
У відповідності до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з пунктом 2.1 договору предметом
постачання є гриби (печериці та глива).
Підпунктом 2.2.1 договору визначено, що
товар, вказаний у п. 2.1 договору,
постачається покупцю партіями, згідно
видаткових накладних, в яких
зазначається: найменування товару,
кількість, ціна та загальна сума
В пункті 3.2 вищезазначеного договору
вказано, що перехід права власності
відбувається в момент поставки
відповідної партії товару, що
оформляється видатковою накладною.
Відповідно до п. 3.3 договору пунктом
постачання товару за цим договором є
торговий магазин за адресою: м. Київ,
вул. Комінтерна, 30.
Підпунктом 4.2.1 договору сторони
погодили, що покупець здійснює оплату
кожен понеділок, за поставлений товар
на минулому тижні, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника.
Як стверджує позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Дінбо»
поставило та передало у власність
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Містраль Плюс», а
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Містраль Плюс»
прийняло товар на загальну суму 80 693 66
грн., що підтверджується видатковими
накладними та актом звірки
заборгованості станом на 31.08.2013 року,
копії яких містяться у матеріалах
справи. В свою чергую, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Містраль
Плюс» оплатило поставлений товар
частково на суму 43 574,74 грн., частково
погасивши заборгованість за товар.
Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
Позивач звернувся до відповідача з
претензією від 14.02.2014 року № 14/02-01 р. про
погашення існуючої заборгованості,
проте дана вимога відповідачем
Враховуючи вищезазначене, позивач
звернувся до Господарського суду м.
Києва з позовом про стягнення з
відповідача 42 005,92 грн., з яких: 37 118,92 грн.
основного боргу, 33,46 грн. інфляційних
нарахувань, 1 138,43 грн. три відсотки
річних та 3 715,11 грн. пені. у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору
постачання № 11 від 12.03.2013 року.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.
Підпунктом 4.2.1 договору сторони
погодили, що покупець здійснює оплату
кожен понеділок, за поставлений товар
на минулому тижні, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника.
З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дінбо» поставило та
передало у власність Товариству з
обмеженою відповідальністю «Містраль
Плюс», а Товариство з обмеженою
відповідальністю «Містраль Плюс»
прийняло товар на загальну суму 80 693 66
грн., що підтверджується видатковими
накладними та актом звірки
заборгованості станом на 31.08.2013 року,
копії яких містяться у матеріалах
справи. В свою чергую, відповідачем
оплата по зазначених накладних була
здійснена частково, у зв'язку з чим
заборгованість складає 37 118,92 грн.
Таким чином, враховуючи, що відповідач
в установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
розміру позовних вимог не оспорив та
належних доказів на заперечення
відомостей повідомлених позивачем не
надав, господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню повністю
в сумі 37 118,92 грн.
Позивач за прострочення строків сплати
за поставлений товар нарахував та
просить стягнути з відповідача 3 715,11
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Згідно частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодекс України,
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним. (ст. 547 ЦК України).
Оскільки між сторонами склалися
позадоговірні відносини, тобто угода
щодо пені не укладена (умови договору
постачання № 11 від 12.03.2013 р. не містять
положень щодо стягнення пені), то
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.
Також позивачем заявлено до стягнення
з відповідача 1 138,43 грн. три відсотки
річних та 33,46 грн. інфляційних
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Здійснивши перерахунок 3 % річних, з
урахуванням умов договору,
прострочення відповідачем сплати
грошового зобов'язання та порядку
розрахунків погодженого сторонами,
господарський суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги про стягнення 3 %
річних підлягають задоволенню
повністю у розмірі 1 138,43 грн.
Здійснивши перерахунок інфляційних
нарахувань, з урахуванням умов
договору, прострочення відповідачем
сплати грошового зобов'язання та
порядку розрахунків погодженого
сторонами, господарський суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення інфляційних нарахувань
підлягають задоволенню повністю у
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати при частковому задоволенні
позову - на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Містраль Плюс»
Раскової, буд. 21, офіс 808, ) на користь Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дінбо»
Центральна, 56-Б, Києво-Святошинського
р-ну, Київської області, ) 37 118 (тридцять сім тисяч сто
вісімнадцять) грн. 92 коп. основного
боргу, 1 138 (одна тисяча сто тридцять
вісім) грн. 43 коп. три відсотки річних, 33
(тридцять три) грн.. 46 коп. інфляційних
нарахувань та 1 665 (одна тисяча шістсот
шістдесят п'ять) грн. 42 коп. судового
3. В задоволенні решти позовних вимог
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

02.06.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.