П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
місто Київ

Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого Барбари В.П.,

суддів: Балюка М.І.,Берднік І.С.,Гуля
В.С.,Ємця А.А.,Жайворонок Т.Є.,Колесника
П.І.,Потильчака О.І.,Фесенка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву управління Пенсійного
фонду України в місті Охтирці та
Охтирському районі Сумської області
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 11 грудня 2013 року у справі

№ 5021/321/12 за заявою управління
Пенсійного фонду України в місті
Охтирці та Охтирському районі Сумської
області до публічного акціонерного
товариства «Нафтопроммаш» про
банкрутство,

встановила:

Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Охтирці та Охтирському районі
Сумської області (далі - управління ПФУ)
до господарського суду Сумської
області подано заяву про визнання
поточних кредиторських вимог та
включення їх до реєстру вимог
кредиторів від 5 липня 2013 року на суму 87
367,21 грн, що складається із:
заборгованості з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за травень 2013
року у сумі 22 996,05 грн, заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1 за червень 2013 року у сумі
25 935,93 грн, заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №2 за травень 2013 року у сумі
1020,97 грн, за червень 2013 року у сумі 35 772,77
грн, заборгованості по відшкодуванню
наукових пенсій в сумі 1641,49 грн.

Заяву обґрунтовано розрахунком
поточних кредиторських вимог із
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
наукових пенсій та заборгованості з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 6 серпня

2013 року, залишеною без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 9 вересня 2013
року, відмовлено у задоволенні заяви
управління ПФУ про визнання поточних
кредиторських вимог у розмірі 87 367,21
грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11 грудня 2013 року постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від

9 вересня 2013 року та ухвалу
господарського суду Сумської області
від

6 серпня 2013 року у справі № 5021/321/12
залишено без змін.

Управлінням ПФУ в порядку статті 11119
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 11
грудня 2013 року у справі № 5021/321/12 з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права при
вирішенні аналогічних судових справ, а
саме частини 1 статті 23, статті 31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», статей 1, 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».

В обґрунтування неоднакового
застосування касаційним судом норм
матеріального права заявник надав
копію постанови Вищого господарського
суду України від 15 грудня 2011 року у
справі

№ 12/133-09, в якій викладено протилежну
правову позицію - суд касаційної
інстанції визнав та включив до реєстру
вимог кредиторів боржника вимоги
управління ПФУ, заявлені в порядку
статті 23 Закону, що виникли у період
ліквідаційної процедури банкрута.
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_106112/ed_2011_09_22/pra
vo1/T234300.html?pravo=1>

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
наведені заявником обставини, Судова
палата у господарських справах
Верховного Суду України вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 6 березня

2012 року порушено провадження у справі
№ 5021/321/12 про банкрутство публічного
акціонерного товариства
«Нафтопроммаш» (далі - ПАТ
«Нафтопроммаш»).

Постановою господарського суду
Сумської області від 20 вересня 2012 року
припинено процедуру розпорядження
майном ПАТ «Нафтопроммаш», боржника
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатора.

Предметом розгляду цієї справи є
визнання поточних кредиторських вимог
управління ПФУ ліквідатором ПАТ
«Нафтопроммаш» і включення їх до
реєстру вимог кредиторів.

Статтею 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
(далі - Закон), визначено поняття
кредитора - юридична або фізична особа,
а також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство, у процедурах банкрутства
боржника.

Із дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури згідно з частиною 1 статті 38
Закону господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав, не виникає
жодних додаткових зобов'язань (у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів)), крім витрат,
безпосередньо пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених
частиною 2 статті 41 Закону, ліквідатор
заявляє в установленому порядку
заперечення щодо заявлених до боржника
вимог поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство і
є неоплаченими та заявлені кредитором
у межах строку ліквідаційної
процедури, передбаченого частиною 1
статті 37 Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону
законодавець чітко визначив, що
поточні вимоги кредитора - це
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

Із заяви управління ПФУ про визнання
поточних вимог ліквідатором боржника,
зареєстрованої господарським судом 5
липня 2013 року, підтверджується, що
заборгованість з єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, витрат на
доставку пільгових пенсій та
відшкодування наукових пенсій виникла
у травні-червні 2013 року, після визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора постановою господарського
суду Сумської області від 20 вересня

2012 року.

Постанову суду касаційної інстанції
обґрунтовано статтею 23 Закону в
редакції, чинній до 19 січня 2013 року, яка
передбачає наслідки визнання боржника
банкрутом, однак на момент виникнення
спірних правовідносин, у травні-червні
2013 року, діяв Закон у редакції після

19 січня 2013 року, в якому наслідки
визнання боржника банкрутом визначено
в статті 38, що кореспондує зі статтею 23
та має більш широкий зміст. Проте цей
факт не впливає на обґрунтованість
висновку суду, тому що вимоги
управління ПФУ не мають характеру
поточних у розумінні статті 1 Закону,
оскільки були заявлені після введення
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає будь-яких нових зобов'язань.

За таких обставин Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України відмовляє у задоволенні заяви
про перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 11
грудня 2013 року у справі № 5021/321/12.

Керуючись статтями 11123-11126, 11128
Господарського процесуального кодексу
України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

постановила:

Відмовити у задоволенні заяви
управління Пенсійного фонду України в
місті Охтирці та Охтирському районі
Сумської області про перегляд
постанови Вищого господарського суду
України від 11 грудня 2013 року у справі №
5021/321/12.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій пунктом 2 частини 1 статті
11116 Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий
В.П. Барбара

Судді М.І. Балюк
І.С. Берднік В.С. Гуль
А.А. Ємець Т.Є.
Жайворонок П.І. Колесник
О.І. Потильчак Л.І. Фесенко