КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р. Справа№ 910/25046/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі

судового засідання: Джужа Р.Є.

за участю представників

сторін:

від позивача не з'явився, про день,
час та місце судового засідання

повідомлений
належним чином

від відповідача Скопич Ю.В. - дов. від
17.12.2013р. № 2-16д

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та

газифікації
"Севастопольгаз"

на рішення Господарського суду
м. Києва від 17.02.2014 р.

у справі № 910/25046/13 (суддя:
Головіна К.І.)

за позовом Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та

газифікації
"Севастопольгаз"

до Приватного
акціонерного товариства

"Укргазвидобування"

про про стягнення коштів
за непоставлені обсяги скрапленого

газу в розмірі 4 532, 85
грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ ГГ "Севастопольгаз"
(надалі- позивач) звернувся до
господарського суду м. Києва з позовом
до ПАТ "Укргазвидобування"
(надалі-відповідач) про стягнення
коштів у вигляді передоплати у сумі 4 532,
55 грн., що складається з попереднього
внеску Українській аграрній біржі - 3 993,
75 грн. та 539, 10 грн. - вартість
недоотриманого скрапленого газу.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014р. №
910/25046/13 в позові ПАТ ГГ "Севастопольгаз"
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним
Рішенням, позивач ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Севастопольгаз" звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій
просить рішення по даній справі
скасувати, прийняти нове судове
рішення, яким позовні вимоги про
стягання заборгованості в розмірі 4 532,
85 грн. задовольнити у повному обсязі.

Позивач категорично не згодний з
прийнятим Рішенням, оскільки суд
першої інстанції не в повному обсязі
з'ясував обставини справи та визнав
встановленими ті обставини, які є
недоведеними.

Відповідач заперечуючи по доводах
апеляційного оскарження, наголосив на
тому, що скраплений газ на суму 539, 10 грн.
був недоотриманий позивачем у зв'язку з
порушенням останнім умов Договору, а
саме п. 3.4 Договору, яким передбачено, що
позивач самостійно забезпечує та
оплачує послуги по транспортуванню та
наливу скрапленого газу по Договору.
Відповідно до ІНКОТЕРМС 2000 термін
франко-завод означає, що продавець
вважається таким, що виконав свої
зобов'язання щодо поставки в момент
коли він надав товар у розпорядження
покупцю на площах свого підприємства.
Відповідач належним чином виконав свої
зобов'язання з надання товару у
розпорядження позивача та жодним чином
не обмежував можливості останнього
щодо отримання скрапленого газу в
місті приймання-передачі, позивач в
свою чергу не прийняв скраплений газ в
кількості, передбачений Договором та
не забезпечив його транспортування.
Сплачений попередній внесок до біржі у
розмірі 3 993, 75 грн., за ствердженнями
відповідача, не був перерахований
позивачем безпосередньо на рахунок
відповідача, тому немає підстав у
позивача включати цей внесок до суми
недопоставленого обсягу скрапленого
газу.

Ухвалою КАГС від 21.03.2014р. № 910/25046/13
апеляційну скаргу ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Севастопольгаз" прийнято до розгляду
та порушено апеляційне провадження.

У останнє судове засідання від 14.05.2014р.
представник позивача не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення (а.с. 64, 77)
про повернення судової кореспонденції
з позначкою «інші причини, що не дали
змоги їх виконати».

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто, повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення ТОЩО, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що позивача повідомлено
належним чином про судове засідання
від 14.05.2014р. та зважаючи на те, що
відсутність представника позивача не
перешкоджає розгляду справи, колегія
суддів продовжила розгляд апеляційної
скарги по суті за наявними матеріалами
даної справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представника відповідача, дійшла
висновку апеляційну скаргу ПАТ ГГ
"Севастопольгаз" залишити без
задоволення, Рішення Господарського
суду м. Києва від 17.02.2014 р. по даній
справі залишити без змін, з огляду на
таке.

Згідно зі ст. 101 ГПК України апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
22.12.2010 р. між ПАТ ГГ "Севастопольгаз"
(покупець), Дочірньою компанією
"Украгазвидобування", Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (продавець), та Українською
аграрною біржею (надалі-біржа) був
укладений Договір купівлі - продажу
скрапленого газу № А132-1/2223сг-11 (надалі -
Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору на
спеціалізованому аукціоні №
132-1 з продажу скрапленого газу для
потреб населення, що відбувся 22.12.2010 р.,
за результатами проведення торгів
покупець купує у продавця скраплений
газ власного виробництва.

Покупець зобов'язується оплатити та
прийняти скраплений газ на умовах
цього Договору, а продавець
зобов'язується передати покупцю
скраплений газ у лютому 2011 р.,
відповідно до графіка поставки,
вказаного у п. 5.2 Договору, в загальній
кількості 25 тонн.

Пунктами 2.1, 2.3 Договору встановлено, що
ціна за одну тону скрапленого газу без
врахування вартості його
транспортування складала 2 995,00 грн., в
т.ч. ПДВ 20%. Загальна сума даного
Договору складає 74 875,00 грн., у
тому числі сума ПДВ - 12479,17 грн.

Як передбачено п.п. 3.1, 3.2 Договору,
поставка скрапленого газу
здійснюється продавцем рівномірно,
протягом декади, на умовах:
франко-резервуар Управління з
переробки газу і газового конденсату
(ТЦСК Базилівщина) у строки, визначені
п. 5.2 Договору. Поставка скрапленого
газу здійснюється після отримання
продавцем оплати згідно п. 5.2 Договору.

Фактичний обсяг скрапленого газу,
поставленого продавцем покупцю,
оформляється актами
приймання-передачі до 15 числа місяця
наступного за звітним, на підставі
документів на відвантаження наданих
покупцем продавцю (п. 3.6 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору даний
Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
28.02.2011 р., а в частині розрахунків до їх
повного виконання.

За наявними матеріалами справи, а саме,
Випискою позивача електронних
платежів (а.с. 35-36) підтверджено
здійснення позивачем передоплати за
скраплений газ по Договору
купівлі-продажу №
А132-1/2223сг-11 платіжним дорученням від
03.02.2011р. на суму 74 875, 00 грн.

Згідно Акту приймання-передачі від
28.02.2011р. (а.с. 9) позивач отримав
скраплений газ в обсязі 24,820 т. на суму 74
335, 90 грн.

Згідно вищеназваних документів
позивач недоотримав скраплений газ на
суму 539, 10 грн.

Заявляючи позов про повернення
передоплати у сумі 4 532, 85 грн.,
здійсненої за Договором
купівлі-продажу скрапленого газу від
22.12.2010р., позивач за додатковими
письмовими поясненнями (а.с. 26-27)
включив до ціни позову попередній
внесок, сплачений біржі у сумі 3 993, 75
грн.. Таким чином, загальна сума позову 4
532, 85 грн. складається з попереднього
внеску біржі - 3 993, 75 грн. та 539, 10 грн. -
вартість недоотриманого скрапленого
газу.

За оцінкою колегією суддів,
господарський суд правомірно відмовив
у позові, з огляду на таке.

Щодо вартості недоотриманого
скрапленого газу у сумі 539, 10 грн.
господарським судом зазначено про те,
що відповідно до п. 3.4. Договору
покупець самостійно забезпечує та
оплачує послуги по транспортуванню
газу по окремому договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 та ст. 204 ЦК
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.
Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Якщо договір не визнано
недійсним в судовому порядку, він має
такі ж правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 664 ЦК України
обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом першої інстанції не було
встановлено визнання недійсною умови
Договору в частині обов'язку позивача
самостійно забезпечувати та
оплачувати послуги по транспортуванню
та наливу скрапленого газу (п. 3.4.
Договору). Вказане свідчить про
порушення саме позивачем умов Договору
в частині надання відповідачу тари для
наливу скрапленого газу та виключає
вину відповідача у недопоставці газу,
оскільки позивач у встановленому
порядку не забезпечив прийняття газу
та його транспортування.

Місцевий господарський суд, оцінивши
докази наявні у матеріалах справи,
дійшов до вірного висновку, що з боку
відповідача порушення зобов'язань за
Договором купівлі - продажу
скрапленого газу від 22.12.2010 р.
№ А132-1/2223сг-11 не було, а тому вимоги
позивача про стягнення заборгованості
в сумі недопоставленого газу є
необґрунтованими та безпідставними, у
зв'язку з чим у позові в цій частині
було відмовлено.

Щодо вимог позивача в частині
стягнення попереднього внеску,
сплаченого Українській аграрній біржі
за участь в спецаукціоні по продажу
скрапленого газу для нужд населення у
сумі 3 993,75 грн., суд першої інстанції
визнав такі вимоги безпідставними та
нічим необґрунтованими, оскільки
доказів у вигляді розрахункових
документів, за якими було б засвідчено
перерахування цього внеску
безпосередньо відповідачу, позивачем
не було надано. Отже, і в цій частині суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку, відмовляючи у позові.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку, що
господарським судом було досліджено
фактичні обставини справи у повному
обсязі та надана їм належна правова
оцінка, тому підстав для зміни чи
скасуванню судового рішення у даній
справі не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу позивача Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Севастопольгаз" залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 р.
№ 910/25046/13 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014
р. № 910/25046/13 набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 19.05.2014
р. № 910/25046/13 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
строк.

Матеріали справи № 910/25046/13 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

Є.Ю. Шаптала