ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.05.14р. Справа № 904/2023/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРОПРОМ-М", м.
Донецьк

до Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

Третя особа: ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди землі

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Шестерня Н.О., дов. від
18.02.2014 року б/н

від відповідача: Лазуренко К.О., дов. №
4/10-637 від 18.12.2013р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою, в якій просить суд
розірвати договір оренди землі від
05.03.2010 року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ДНІПРОПРОМ-М" та Дніпропетровською
міською радою з моменту реєстрації
ОСОБА_1 права власності на нерухоме
майно у державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, а саме з 30 липня
2013 року.

Ухвалою суду від 24.04.2014 року в порядку
ст. 27 ГПК України судом залучено до
участі справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача: ОСОБА_1.

Третя особа в письмових поясненнях
позов підтримує та наполягає на його
задоволенні.

Відповідач відзиву на позов не подав,
представник Відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував.

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами.

В засіданні суду 22.05.2014 року
оголошувалася перерва до 27.05.2014 року,
згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 27.05.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно зі ст.
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2010 року між Позивачем (Орендарем) та
Відповідачем (Орендодавцем) укладено
Договір оренди землі, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за № 44
(далі Договір).

Відповідно до 1.1. Договору Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, і
зареєстрована в Державному реєстрі
земель за кадастровим номером
:04:015:0018.

Згідно п. 1.3 Договору підставою для
надання земельної ділянки в оренди є
рішення міської ради від 28.12.2009 року №
356/53.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили,
що Договір укладено на 15 років.

Площа орендованої ділянки становить
,5556 га. (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 1.2. Договору, цільове
використання земельної ділянки за цим
договором інша комерційна діяльність.
Відповідно до акта приймання - передачі
земельної ділянки земельна ділянка
надана по фактичному розміщенню
нежитлових будівель (майданчик стоянки
автотранспорту).

Факт передачі земельної ділянки
підтверджується актом
приймання-передачі від 05.03.2010 року
(а.с.15).

Як убачається з матеріалів справи,
13.07.2013 року на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
Позивач здійснив відчуження належного
йому нерухомого майна - нежитлових
будівель, що розташовані на земельній
ділянці площею 0,5556, кадастровий номер
:04:015:0018, за адресою: АДРЕСА_1 на
користь громадянина ОСОБА_1.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, право
власності на нерухоме майно
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
30.07.2013 року № 1440.

Таким чином, з моменту переходу права
власності на об'єкт нерухомості, що
розташований на відведеній за спірним
договором земельній ділянці, Позивач
не використовує останню.

03.10.2013 року Позивач звернувся до
Дніпропетровської міської ради з
заявою про вилучення в нього земельної
ділянки і зв'язку з відчуженням
розташованого на ній об'єкта
нерухомості (а.с.20). Відповіді на
вищезазначену заяву Позивачем не
отримано.

Відповідно до ст.ст. 598, 653 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема в разі розірвання договору;
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Загальні підстави для зміни або
розірвання договору передбачені ст.ст.
651, 652 ЦК України.

Стаття 651 ЦК України, передбачає, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання врегульовано
ст. 32 Закону України „Про оренду землі",
згідно з ч. 1 якої на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає в
якості підстав припинення права
користування земельною ділянкою
добровільну відмову від права
користування нею, а також набуття іншою
особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Стаття 31 Закону України „Про оренду
землі", визначає набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці, як підставу для припинення
договору оренди землі.

В даному випадку, відмова Позивача від
права користування земельною ділянкою
обумовлена відчуженням об'єкта
нерухомості, для обслуговування якого
надавалася така земельна ділянка.

З огляду на викладене, в зв'язку з тим,
що позивач добровільно відмовився від
права користування зазначеною
земельною ділянкою, фактичне
користування якої здійснює новий
власник розташованого на ній об'єкта
нерухомості, вимоги про розірвання
спірного договору в судовому порядку є
обґрунтованими.

Нормами ст. 653 ЦК України, визначено, що
у разі розірвання договору в судовому
порядку, зобов'язання припиняються з
моменту набрання рішенням суду
законної сили, що відповідно йде
всупереч вимогам Позивача в частині
розірвання договору з моменту
реєстрації Третьою особою права
власності на нерухоме майно, саме з
30.07.2013 року.

На підставі викладеного з урахуванням
встановлених обставин, заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково.

Згідно приписів ч. 2 ст. 49 ГПК України,
незалежно від результатів вирішення
спору, суд вважає можливим витрати по
сплаті судового збору покласти на
Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
598, 651 ЦК України, 141 Земельного кодексу
України, ст.ст. 31, 32 Закону України „Про
оренду землі", ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі від
05.03.2010 року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ДНІПРОПРОМ-М" та Дніпропетровською
міською радою.

В решті позову відмовити.

Суддя О.В. Ліпинський

Повне рішення складено 30.05.2014