РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2014 р.
Справа № 924/261/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Бучинська Г.Б. ,

судді
Василишин А.Р.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача (Прокурора) - Гіліс І. В.

відповідача 1: Раац К. В.

відповідача 2: Дубовецький Ю. О.

третьої особи 1 - не з'явився

третьої особи 2 - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Заступника прокурора Хмельницької
області на рішення господарського
суду Хмельницької області від 07.04.14 р. у
справі № 924/261/14

за позовом Прокурора Старосинявського
району в інтересах держави смт. Стара
Синява Хмельницької області

до 1. Пилявської сільської ради
с.Олексіївка Старосинявського району
Хмельницької області

2. Відкритого акціонерного
товариства "Хмельницькрибгосп" смт.
Меджибіж Летичівського району
Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Державної інспекції
сільського господарства у
Хмельницькій області м.Хмельницький,

Старосинявської районної
ради смт. Стара Синява Хмельницької
області

про визнання недійсним рішення
Пилявської сільської ради народних
депутатів №13 від 21.05.1996р.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 07.04.2014 р. у
справі №924/261/14 (суддя Субботіна Л.О.) у
позові Прокурора Старосинявського
району в інтересах держави до
Пилявської сільської ради, Відкритого
акціонерного товариства
"Хмельницькрибгосп" за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Державної інспекції
сільського господарства у
Хмельницькій області, Старосинявської
районної ради про визнання недійсним
рішення Пилявської сільської ради
народних депутатів №13 від 21.05.1996р. -
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 07.04.2014 р. у справі №924/261/14
Заступника прокурора Хмельницької
області подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Хмельницької
області від 07.04.2014 р. у справі №924/261/14
скасувати повністю та прийняти нове
рішення, яким позов Прокурора
Старосинявського району задоволити
повністю.

В апеляційній скарзі Заступник
прокурора Хмельницької області
посилається на ту обставину, що
господарський суд Хмельницької
області порушив норми матеріального та
процесуального права що призвело до
неправильного вирішення питання та
винесення помилкового рішення.
Крім того, суд не в повному обсязі
з'ясував обставини, що мають значення
для справи.

Зокрема скаржник зазначає, що
судом першої інстанції не надано
оцінку тому, що органам прокуратури
Хмельницької області про оскаржуване
рішення стало відомо під час розгляду у
2014 році господарським судом
Хмельницької області справи №924/83/14 за
позовом заступника прокурора
Хмельницької області до Пилявської
сільської ради, ВАТ "Хмельницькрибгосп"
про визнання недійсним державного акту
від 01.08.1996 на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 164,4 га.

Так, під час розгляду справи
№924/83/14 відповідачем, Пилявською
сільською радою, в судовому засіданні
надано оскаржуване рішення, при тому,
що до пред'явлення позову, на вимогу
прокурора надати відповідне рішення
від відповідача надійшла відповідь
про відсутність оскаржуваного рішення.

Враховуючи зазначені обставини
про оскаржуване рішення Пилявської
сільської ради народних депутатів від
21.05.1996 прокурору Старосинявського
району стало відомо у 2014 році, у зв'язку
з чим строк позовної давності для
пред'явлення поданого позову
прокурором не пропущено.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
30.04.2014 р. апеляційну скаргу Заступника
прокурора Хмельницької області
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання.

13.05.2014 р. Державна інспекція
сільського господарства у
Хмельницькій області надала
Рівненському апеляційному
господарському суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому зазначив, що
апеляційна скарга Заступника
прокурора Хмельницької області в
справі №924/261/14 підлягає задоволенню з
наведених у ній підстав.

Розпорядженням голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 р. у
справі №924/261/14 змінено склад колегії,
окрім заміни головуючого судді,
змінено склад суду, визначено колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б.,
суддя Василишин А.Р.

14.05.2014 р. Пилявська сільська рада
та Відкрите акціонерне товариство
"Хмельницьке виробниче
сільськогосподарсько-рибоводне
підприємство" надали відзиви на
апеляційну скаргу у яких сторони
просять рішення господарського суду
Хмельницької області від 07.04.2014 р. по
справі №924/261/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу Заступника
прокурора Хмельницької області на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 07.04.2014 р. по
справі №924/261/14 залишити без
задоволення.

У судовому засіданні Прокурор Гіліс
І.В. підтримала доводи, викладені в
апеляційній скарзі та надала пояснення
на обгрунтування своєї правової
позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Хмельницької
області від 07.04.14 р. у справі №924/261/14 є
незаконним та таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати і винести нове рішення,
яким позов прокурора Старосинявського
району задоволити повністю.

Представник відповідача 2 - ВАТ
"Хмельницькрибгосп" Дубовецький Ю.О.
заперечив проти доводів апеляційної
скарги та надав пояснення на
обгрунтування своєї правової позиції.
Вважає, що рішення господарського суду
Хмельницької області від 07.04.14 р. у
справі №924/261/14 є законним та
обгрунтованим, тому просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представник відповідача 1 -
Пилявської сільської ради Раац К.В.
заперечив проти доводів апеляційної
скарги та надав пояснення на
обгрунтування своєї правової позиції.
Вважає, що рішення господарського суду
Хмельницької області від 07.04.14 р. у
справі №924/261/14 є законним та
обгрунтованим, тому просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

У судове засідання треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача не з'явилися
хоча були належним чином повідомленні
про дату час та місце розгляду
апеляційної скарги. Крім того на адресу
суду електронною поштою від третьої
особи 1 - Державної інспекції
сільського господарства у
Хмельницькій області надійшов відзив
на апеляційну скаргу, в якому вона,
зокрема, просить розглянути справу без
участі представника третьої особи за
наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Рівненський апеляційний
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно п. 1.1 нової редакції Статуту ВАТ
"Хмельницькрибгосп", затвердженої
загальними зборами акціонерів
(протокол № 6 від 26.02.2005р.), відкрите
акціонерне товариство "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарсько-рибоводне
підприємство" (ВАТ "Хмельницькрибгосп")
засновано на підставі наказу
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Хмельницькій області від 08.12.1998 № 833
шляхом перетворення Хмельницького
державного виробничого обласного
рибокомбінату у відкрите акціонерне
товариство "Хмельницьке виробниче
сільськогосподарсько-рибоводе
підприємство" відповідно до Закону
України "Про особливості приватизації
майна в агропромисловому комплексі".

Пунктом 3.3 статуту ВАТ "Хмельницьке
виробниче
сільськогосподарсько-рибоводне
підприємство", затвердженого наказом
начальника регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Хмельницькій області від 08.12.1998р. № 833,
було визначено, що товариство є
правонаступником Хмельницького
державного виробничого обласного
рибокомбінату з його структурними
підрозділами, до яких входить в тому
числі Старосинявське рибне
господарство.

Відкрите акціонерне товариство
"Хмельницькрибгосп" зареєстровано як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа та внесено до ЄДРПОУ, що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ
№18205506 від 20.02.2014 р.

Рішенням п'ятої сесії Пилявської
сільської ради ХХІІ скликання №13 від
21.05.96р. "Про розгляд матеріалів на
інвентаризацію земель" вирішено
закріпити в постійне користування для
виробничих цілей за Старосинявським
рибтрестом на території Пилявської
сільської Ради земельну ділянку 164,40 га.

Апеляційним судом встановлено, що
Відкритому акціонерному товариству
"Хмельницькрибгосп" Пилявською
сільською радою народних депутатів
Старосинявського району було видано
державний акт серії ІІ-ХМ №001356
зареєстрованого 01.08.1996 в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №2, на земельну
ділянку площею 164,4 га.

Згідно листа Головного
управління Держземагенства у
Хмельницькій області від 06.02.2014р. №
2-02-41/348 та від 19.02.2014р. № 2-02-39/479 земельна
ділянка площею 164,4 га, станом на 21.05.1996р.
та 01.08.1996р. знаходилась на території
Пилявської сільської ради за межами
населеного пункту. Цільове призначення
даної земельної ділянки - землі водного
фонду для ведення рибного господарства
та виробництва сільгосппродукції.

У відповідності до листа Державної
інспекції сільського господарства
України №1425/6/1-14 від 12.03.2014р. в ході
проведення перевірок не виявлено
порушень земельного законодавства при
наданні в постійне користування земель
ВАТ "Хмельницькрибгосп", а тому
останній є належним та законним
користувачем земельних ділянок. Також
в листі зазначено, що при проведенні у
2013 році перевірок дотримання ВАТ
"Хмельницькрибгосп" вимог земельного
законодавства при використанні
земельних ділянок водного фонду
Державною інспекцією сільського
господарства в Хмельницькій області
порушено ряд вимог Земельного кодексу
України та нормативно-правових
документів, які встановлюють процедури
проведення відповідних позапланових
контрольних заходів та оформлення їх
результатів, а саме не було видано
наказ, направлення на перевірку, не
повідомлено землекористувача про
проведення перевірки та не складено
акт перевірки за уніфікованою формою.

Вважаючи, що рішення п'ятої сесії
Пилявської сільської ради ХХІІ
скликання №13 від 21.05.96р. було прийнято з
перевищенням наданих їй повноважень,
прокурор звернувся до суду із позовом
про визнання його недійсним.
Обгрунтовуючи позов, прокурор
посилається на положення ст.ст. 19, 79
Земельного кодексу України (в редакції
Кодексу, діючого на час виникнення
спірних відносин).

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.140 Конституції
України, місцеве самоврядування є
правом територіальної громади
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи. До матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень. (ст.ст. 142-144
Конституції України).

Предметом спору є дійсність
(законність) рішення Пилявської
сільської ради Старосинявського
району Хмельницької області. Спірним
рішенням Пилявська сільська рада
надала у постійне користування
рибоводному господарству земельну
ділянку водного фонду розміром 164,4 га
за межами населеного пункту.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Повноваження сільських рад у галузі
земельних відносин визначено Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», Земельним кодексом України ,
іншими законодавчими та нормативними
актами України.

Так, статтею 9 Земельного кодексу
України від 18.12.1990р. (в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
відносин, надалі в тексті - ЗК України)
визначено компетенцію сільської Ради
народних депутатів у галузі земельних
відносин на їх території, до якої
зокрема, віднесено передачу земельних
ділянок у власність, надання їх у
користування, в тому числі на умовах
оренди, у порядку, встановленому
статтями 17, 19 цього Кодексу, а також
погодження проектів землеустрою.

Відповідно до п.34 ст.26 та п.9 ст.33 Закону -
до повноважень місцевих рад у сфері
регулювання земельних відносин та
охорони навколишнього природного
середовища, відноситься, зокрема,
організація і здійснення землеустрою,
погодження проектів землеустрою, а
виключно на пленарних засіданнях
сільської ради вирішуються відповідно
до закону питання регулювання
земельних відносин.

Користування землею може бути
постійним або тимчасовим. Постійним
визнається землекористування без
заздалегідь установленого строку.
Тимчасове користування землею може
бути короткостроковим - до трьох років
і довгостроковим - від трьох до
двадцяти п'яти років. У постійне
користування земля надається Радами
народних депутатів із земель, що
перебувають у державній власності. (ч.ч.
1, 2, 4 ст.7 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 вищевказаного
кодексу сільські, селищні Ради
народних депутатів надають земельні
ділянки у користування для всіх потреб
із земель сіл, селищ, а також за їх
межами для будівництва шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі та інших об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням населення
(сфера послуг), сільськогосподарського
використання, ведення селянського
(фермерського) господарства,
особистого підсобного господарства,
індивідуального житлового, дачного і
гаражного будівництва,
індивідуального і колективного
садівництва, городництва, сінокосіння
і випасання худоби, традиційних
народних промислів.

Частиною 1 статті 11 Земельного кодексу
України (від 18.12.1990р.) встановлено, що до
відання районних Рад народних
депутатів у галузі регулювання
земельних відносин на їх території
належить передача земельних ділянок у
власність, надання їх у користування у
порядку, встановленому статтями 17 і 19
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Земельного
кодексу України (від 18.12.1990р.) районні,
міські, в адміністративному
підпорядкуванні яких є район, Ради
народних депутатів надають земельні
ділянки за межами населених пунктів із
земель лісового і водного фонду у
випадках передбачених статтями 77 і 79
цього Кодексу.

Частиною 2 статті 79 Земельного кодексу
України визначено, що землі водного
фонду, що є в користуванні
водогосподарських підприємств і
організацій, можуть надаватися за
рішенням районної, міської, в
адміністративному підпорядкуванні
якої є район, Ради народних депутатів у
тимчасове користування для
сінокосіння і риборозведення.

Тобто, як вбачається з вимог ст. ст. 11, 19,
79 Земельного Кодексу, передача
земельних ділянок, за межами населених
пунктів, водного фонду, віднесена була
до компетенції районних рад народних
депутатів, крім того, така передача
земель можлива була здійснена лише у
тимчасове користування.

Наведені норми земельного
законодавства кореспондують із
відповідними положеннями Водного
кодексу України, зокрема положеннями
статті 85 цього Кодексу. Відповідно до
положень частини 1 цієї статті порядок
надання земель водного фонду в
користування та припинення
користування ними встановлюється
положеннями земельного законодавства.

У частинах 2,3 цієї статті Кодексу
містяться норми, згідно яких у постійне
користування землі водного фонду
надаються водогосподарським
спеціалізованим організаціям, іншим
підприємствам, установам і
організаціям, в яких створено
спеціальні служби по догляду за
водними об'єктами, прибережними
захисними смугами , смугами відведення,
береговими смугами водних шляхів,
гідротехнічними спорудами та
підтриманню їх у належному стані. У
тимчасове користування за погодженням
з постійними землекористувачами
земельні ділянки такі земельні ділянки
можуть надаватися для
рибогосподарських потреб.

Порядок користування землями водного
фонду затверджено постановою КМ
України від 13.05.1996р. №502, відповідно до
п.2 якого до земель водного фонду
належать землі, зайняті , крім іншого,
морями, річками, озерами, іншими
водоймами, болотами , а також островами.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням п'ятої сесії Пилявської
сільської ради ХХІІ скликання №13 від
21.05.1996р. "Про розгляд матеріалів на
інвентаризацію земель" вирішено
закріпити в постійне користування для
виробничих цілей за Старосинявським
рибтрестом на території Пилявської
сільської ради земельну ділянку 164,40 га.

Згідно листа Головного управління
Держземагенства у Хмельницькій
області від 06.02.2014р. №2-02-41/348 та від
19.02.2014р. № 2-02-39/479 земельна ділянка
площею 164,4 га, станом на 21.05.1996р. та
01.08.1996р. знаходилась на території
Пилявської сільської ради за межами
населеного пункту. Цільове призначення
даної земельної ділянки - землі водного
фонду для ведення рибного господарства
та виробництва сільгосппродукції.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам
чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі. Якщо
за результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову (п.2
Роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України № 02-5/35 від
26.01.2000р. "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів").

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов до правомірного
висновку, що спірне рішення №13 від
21.05.1996р. було прийнято Пилявською
сільською радою за межами наданих їй
повноважень, оскільки не мала
повноважень, визначених законом,
передавати в постійне користування
Старосинявському рибтресту,
правонаступником якого згідно п. 3.3
Статуту є ВАТ "Хмельницькрибгосп",
земельну ділянку площею 164,40 га.

Разом з тим, апеляційним судом
приймається до уваги наступне.

На час прийняття спірного рішення
Пилявською сільською радою діяв
Цивільний кодекс Української РСР в
редакції 1963р.

Статтею 71 Цивільного кодексу
Української РСР встановлено, що
загальний строк для захисту права за
позовом особи, право якої порушено
(позовна давність), встановлюється в
три роки.

Відповідно до статті 76 Цивільного
кодексу Української РСР перебіг строку
позовної давності починається з дня
виникнення права на позов. Право на
позов виникає з дня, коли особа
(позивач) дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права.

Статтею 83 Цивільного кодексу
Української РСР встановлено вичерпний
перелік вимог, на які позовна давність
не поширюється, і до цього переліку не
входять вимоги, зокрема, про визнання
незаконними рішень органів місцевого
самоврядування та визнання недійсними
актів на право користування земельними
ділянками.

Отже, чинне на той час цивільне
законодавство не передбачало жодних
винятків щодо застосування позовної
давності до позовних вимог про
визнання недійсними актів органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України в ред. 2003р., його
правила про позовну давність
застосовуються до позовів, строк
пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не
сплив до набрання чинності цим
Кодексом.

В п. 1.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" зазначено, що за змістом пункту
6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК
України правила цього Кодексу щодо
позовної давності стосуються тільки
тих позовів, строк пред'явлення яких,
встановлений попереднім
законодавством, не сплив до 1 січня 2004
року. Якщо ж строк позовної давності
закінчився до зазначеної дати, то до
відповідних відносин застосовуються
правила про позовну давність,
передбачені Цивільним кодексом
Української РСР 1963 року.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог прокурора
виходячи з наступного.

Початок перебігу строків позовної
давності починається з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушене право.

В позовній заяві прокурора
зазначається, що проведеною
прокуратурою перевіркою встановлено
порушення Пилявською сільською радою
вимог земельного законодавства при
прийнятті спірного рішення № 13 від
21.05.1996 р. Однак, у позовній заяві
прокурором не зазначено, коли саме було
проведено вказану перевірку та не
подано матеріали справи доказів її
проведення.

При цьому враховується, що згідно листа
Державної інспекції сільського
господарства України №1425/6/1-14 від
12.03.2014р. при наданні в постійне
користування земель ВАТ
"Хмельницькрибгосп" не було виявлено
порушень земельного законодавства, а
проведення перевірок у 2013 році було
здійснено Державною інспекцією
сільського господарства в
Хмельницькій області з порушенням ряду
вимог Земельного кодексу України та
нормативно-правових документів, які
встановлюють процедури проведення
відповідних позапланових контрольних
заходів та оформлення їх результатів.

Колегією суддів апеляційного суду
враховується, що в матеріалах справи
відсутні будь-які докази, які б
підтверджували проведення
прокуратурою Старосинявського району
чи будь-якими іншими компетентними
органами перевірок дотримання ВАТ
"Хмельницькрибгосп" та Пилявською
сільською радою вимог земельного
законодавства, в зв'язку з чим відсутні
підстави вважати, що про порушене право
прокурор дізнався в межах визначених
законодавством строків позовної
давності.

Приймається також до уваги, що
відповідними положеннями статей 1,19
Закону України «Про прокуратуру» від
1991 р. (з подальшими змінами і
доповненнями) прокурорський нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх

виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями,
масовими рухами, підприємствами,
установами і організаціями,
незалежно від форм власності,
підпорядкованості та приналежності,
посадовими особами та громадянами
здійснюється Генеральним прокурором
України і підпорядкованими йому
прокурорами.

Предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, крім іншого,
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

З огляду на положення Закону України
«Про прокуратуру» щодо здійснення
прокурорами повноважень з нагляду за
законністю прийняття органами влади та
місцевого самоврядування актів та
рішень в межах наданої їм компетенції,
а також виходячи з відсутності доказів,
на підставі яких могло би бути
об'єктивно та достовірно встановлено,
у який саме час прокурору стало відомо
про порушення закону при прийнятті
оспореного рішення, апеляційний суд
погоджується з застосуванням судом
першої інстанції положень ст.80 ЦК УРСР
(в редакції 1963р.) та висновком суду про
відмову у позові з цих підстав.

Відтак з урахуванням вище викладеного,
доводи апеляційної скарги Заступника
прокурора Хмельницької області суд
апеляційної інстанції не вважає
переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Хмельницької області на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 07.04.2014 р. у
справі №924/261/14 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №924/261/14 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Василишин А.Р.