ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" травня 2014 р.Справа № 5017/2838/2012

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОНТРОЛ";

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНСЕРТ";

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі, якою є Одеська
обласна дирекція Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль";

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Фірми "МЕДТЕРМ" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю;

про стягнення 1 604 734,36 грн.

Головуючий суддя Щавинська Ю.М.

Суддя Малярчук І.А.

Суддя Панченко О.Л.

Представники сторін:

від позивача: Доронін П.М. - довіреність
від 16.01.2014 року;

від відповідача: Вегера А.А. -
довіреність № 220/13-Н від 08.02.2013 року;

від третьої особи (ТОВ "Інсерт"): Доронін
П.М. - довіреність від 10.10.2013 року;

від третьої особи (фірми "МЕДТЕРМ" у
формі ТОВ): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "КОНТРОЛ" звернулося
до господарського суду з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі, якою є Одеська обласна дирекція
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль", в якій просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість по гарантії платежу
№GRI0479OD11 від 28.04.2011р. у розмірі 1 600 000 грн.,
3% річних від простроченої суми у
розмірі 4 734,36 грн., а також витрати по
сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 28.04.2011р. між ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" в особі ООД ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" (Гарант) та Фірмою "МЕДТЕРМ"
у формі ТОВ (Принципал) було укладено
договір про надання гарантії платежу
№019/42-1/008, за яким Гарант надав
безвідкличну гарантію платежу № GRI0479OD11
в забезпечення виконання зобов'язання
Принципала перед ТОВ "КОНТРОЛ" по
договору поставки товарів, укладеного
14.04.2011р. між ТОВ "КОНТРОЛ" та Фірмою
"МЕДТЕРМ" у формі ТОВ. Сума гарантії
склала 1 600 000 грн. строком до 1.08.2012р.
включно.

На виконання умов договору поставки
товарів від 14.04.2011р. позивачем було
поставлено Фірмі "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ
побутову техніку, що підтверджується
відповідними накладними. Разом з тим,
як вказує позивач, за поставлений товар
Фірма "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ не
розрахувалась, що підтверджується
актами звірки.

У зв'язку з цим, відповідно до умов
гарантії 1.08.2012р. позивачем було вручено
відповідачу належним чином оформлену
вимогу по гарантії платежу №GRI0479OD11.

Разом з тим, відповідачем листом від
08.08.2012р. за № С16-42-0-2-08/1216 було відмовлено
у здійсненні оплати за вимогою,
оскільки остання визнана як така, що не
відповідає умовам гарантії.

Враховуючи відмову відповідача
здійснити оплату за вимогою позивач і
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Ухвалою суду від 3.10.2012р. суддею
Власовою С.Г. було порушено провадження
у справі №5017/2838/2012 із призначенням її
до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 22.10.2012р. (т.1 а.с.66-67) Фірму
"МЕДТЕРМ" у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю залучено
до участі у справі у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача.

5.11.2012р. до господарського суду Одеської
області від Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Одеської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" надійшов відзив
на позовну заяву (т.1 а.с.74-75), відповідно
до якого відповідач проти позову
заперечував, просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заперечень відповідач
зазначив, що за приписами гарантії
платежу Гарант здійснює погашення
заборгованості за гарантією, якщо
Принципал (Фірма "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ)
не здійснив забезпечений цією
гарантією платіж в належному обсязі та
в строки, як це передбачено умовами
договору.

Як вказує відповідач, в доданих до
позовної заяви рахунках №6814 від
29.02.2012р., №6813 від 29.02.2012р., №6811 від
29.02.2012р., №6810 від 28.02.2012р., №6809 від
25.02.2012р., №14272 від 28.11.2011р. зазначено, що
рахунки дійсні протягом 3-х банківських
днів, а товар видається тільки після
зарахування коштів на рахунок ТОВ
"КОНТРОЛ". При цьому, з накладних,
доданих до позовної заяви, вбачається,
що товар отримано ОСОБА_4 згідно
доручення №2 від 25.02.2012р., а отже кошти
за поставлений товар були сплачені
позивачу.

Відповідач також зазначає, що ТОВ
"КОНТРОЛ" не надано документів, що
підтверджують визнання Фірмою
"МЕДТЕРМ" у формі ТОВ наявності
заборгованості, та інформації про
неможливість або відмову від сплати
заборгованості.

Крім того, у відзиві на позовну заяву
відповідач також звертає увагу суду на
те, що позивачем не було вжито заходів
щодо досудового врегулювання спору між
сторонами за договором від 14.04.2011р.,
тобто не було направлено претензію
щодо стягнення заборгованості.

5.11.2012р. та 16.11.2012р. до господарського
суду Одеської області від третьої
особи надійшли письмові пояснення (т.1
а.с.84, 91), в яких зазначено, що Фірмою
"МЕДТЕРМ" у формі ТОВ товар за договором
від 14.04.2011р. отримано, однак у зв'язку з
фінансовими труднощами оплачено не
було.

У подальшому 16.11.2012р. до суду від
позивача надійшли пояснення
(заперечення) на відзив відповідача (т.1
а.с.108), в яких зазначено, що наявність
заборгованості Фірми "МЕДТЕРМ" у формі
ТОВ перед ТОВ "КОНТРОЛ" підтверджується
актами взаєморозрахунків.

Також позивач звернув увагу суду на те,
що позов подано у зв'язку з
невиконанням відповідачем свого
обов'язку по гарантії платежу, а
умовами гарантії не передбачено при
наданні відповідачу вимоги додавати до
неї документи, що підтверджують
інформацію про неможливість або
відмову сплатити заборгованість.

Стосовно досудового врегулювання
спору позивач зазначив, що умови
гарантії платежу не ставлять в
залежність виконання відповідачем
своїх обов'язків перед позивачем від
вжиття заходів по врегулюванню
заборгованості третьої особи. Крім
того, надсилання претензії є правом, а
не обов'язком.

27.11.2012р. до суду надійшли додаткові
письмові пояснення відповідача (т.2
а.с.7-10), в яких останнім було зазначено,
що позивачем при поданні вимоги по
гарантії платежу не було додано
документів, що підтверджують право
особи, яка підписала відповідні
накладні, на отримання товару.

Також відповідач зазначив, що
відповідно до п. 5.6. договору поставки
від 14.04.2011р. пунктом доставки товару є
склад покупця, який знаходиться за
адресою: Одеська область,
Комінтернівський район, с. Іллічівка,
вул. Шкільна, 25.

З накладних від 25, 28 та 29 лютого 2012р.
вбачається, що товару було отримано
ОСОБА_4 згідно доручення № 2 від 25.02.2012р.

Разом з тим, згідно акту (звіту)
перевірки стану та наявності застави
від 1.03.2012р. представниками банку
зафіксовано відсутність побутової
техніки на складі Фірми "МЕДТЕРМ" у
формі ТОВ, що розташований за адресою:
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Іллічівка, вул. Шкільна, 25.

Згідно балансової довідки б/н від
1.03.2012р. станом на 1.03.2012р. на балансі
Фірми "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ
обліковується 55 одиниць техніки на
суму 163 477,83 грн. При цьому, у вказаній
довідці відсутні товар, вказаний у
накладних.

Згідно балансової довідки б/н від
15.03.2012р. станом на вказану дату
кількість та асортимент товару на
балансі Фірми "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ з
1.03.2012р. не змінився.

За таких обставин, на думку
відповідача, товар поставлено не було.

Аналогічна ситуація, як зазначає
відповідач, склалася із накладною
№Кс00000456 від 28.11.2011р., згідно якої товар
було отримано ОСОБА_4 за дорученням №36.

При цьому, відповідно до балансової
довідки №509 станом на 30.11.2011р. на
балансі Фірми "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ не
обліковується техніка, вказана у
накладній від 28.11.2011р., що свідчить про
те, що поставка товару фактично не
відбувалася.

До того ж, у період з 30.09.2011р. по 31.12.2012р.
кредиторська заборгованість Фірми
"МЕДТЕРМ" у формі ТОВ не змінювалась, що
свідчить про відсутність будь-яких
неоплачених Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі
ТОВ операцій або угод.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 7.12.2012р. (т.2 а.с.49-51) з метою
всебічного, повного та об'єктивного
розгляду справи №5017/2838/2012 призначено
судову бухгалтерську експертизу. На
вирішення якої поставлено наступні
питання:

- Чи підтверджується документально
наявність у Товариства з обмеженою
відповідальністю "КОНТРОЛ" товарно
-матеріальних цінностей на суму 1600 000,00
грн. станом на 28.11.2011, 25.02.2012, 28.02.2012,
29.02.2012, що були вказані у накладних №Кс
00000456 від 28.11.2011; №Кч 00000069 від 25.02.2012; №Кч
00000070 від 28.02.2012; №Кс 00000029 від 29.02.2012; №Кс
00000028 від 29.02.2012; №Кч 00000075 від 29.02.2012?

- Чи підтверджується документально
перевезення Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інсерт" товарно
-матеріальних цінностей вказаних у
накладних №Кс 00000456 від 28.11.2011; №Кч 00000069
від 25.02.2012; №Кч 00000070 від 28.02.2012; №Кс 00000029
від 29.02.2012; №Кс 00000028 від 29.02.2012; №Кч 00000075
від 29.02.2012 за замовленням Товариства з
обмеженою відповідальністю "КОНТРОЛ"
вантажоодержувачу Фірмі "МЕДТЕРМ" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю ?

- Чи підтверджується документально
поставка Товариством з обмеженою
відповідальністю "КОНТРОЛ" та
отримання Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю товарно
-матеріальних цінностей вказаних у
накладних №Кс 00000456 від 28.11.2011; №Кч 00000069
від 25.02.2012; №Кч 00000070 від 28.02.2012; №Кс 00000029
від 29.02.2012; №Кс 00000028 від 29.02.2012; №Кч 00000075
від 29.02.2012?

- Чи підтверджується документально
поставка Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю та отримання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТЕХНОДРОМ" товарно
-матеріальних цінностей вказаних у
видаткових накладних №М-00001004 від
30.11.2011р. на суму 283510,02грн., №М-00001005 від
30.11.2011р. на суму 158814,76грн. ?

- Чи підтверджується документально
поставка Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю та отримання Фірмою
"СТІНОЛ-УКРАЇНА" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю товарно
-матеріальних цінностей вказаних у
видаткових накладних №М-00000012 від
24.04.2012р. на суму 847735,20грн., №Т-00002647 від
28.05.2012р. на суму 1160947,38грн.?

Вказаною ухвалою суду провадження у
справі №5017/2838/2012 було зупинено до
закінчення проведення експертизи.

13.12.2012р. матеріали справи №5017/2838/2012
(витяги в копіях) супровідним листом
було направлено до Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз для проведення судової
бухгалтерської експертизи.

12.03.2013р. до суду від Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" надійшло клопотання про
припинення провадження у справі
№5017/2838/2012 (т.2 а.с.64-65), в якому відповідач
зазначив, що в провадженні
господарського суду Одеської області
перебуває справа №5017/2939/2012 про
банкрутство Фірми "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ.
При цьому, вимоги ТОВ "КОНТРОЛ" до
реєстру вимог кредиторів даного
боржника не включені, у зв'язку з чим
відповідно до чинного законодавства
вимоги ТОВ "КОНТРОЛ" вважаються
погашеними.

Оскільки, на думку відповідача, вимоги
ТОВ "КОНТРОЛ" є погашеними, то
зобов'язання вважаються припиненими, у
зв'язку з чим у справі №5017/2838/2012
відсутній предмет спору.

29.04.2013р. до суду надійшло клопотання
судового експерта про надання
додаткових матеріалів, необхідних для
проведення судової експертизи.

З метою розгляду вказаного клопотання
експерта, ухвалою господарського суду
Одеської області від 30.04.2013р. поновлено
провадження у справі із призначенням
її до розгляду у судовому засіданні.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 18.05.2013р.,
приймаючи до уваги перебування судді
Власової С.Г. на лікарняному, справу
№5017/2838/2012 передано на розгляду судді
Цісельському О.В.

Ухвалою суду від 21.05.2013р. суддею
Цісельським О.В. справу №5017/2838/2012 на
період перебування судді Власової С.Г.
на лікарняному прийнято до свого
провадження із призначенням її до
розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.05.2013р., приймаючи до уваги
повернення судді Власової С.Г. з
лікарняного, на підставі розпорядження
голови господарського суду Одеської
області від 27.05.2013р., суддею Власовою
С.Г. справу №5017/2838/2012 прийнято до свого
провадження.

Ухвалою суду від 29.05.2013р. клопотання
судового експерта задоволено частково,
провадження у справі зупинено.

Супровідними листами від 3.06.2013р.
судовому експерту направлено
додаткові матеріали для проведення
судової бухгалтерської експертизи по
справі №5017/2838/2012.

14.08.2013р. ухвалою господарського суду
Одеської області, у зв'язку
надходженням від ОНДІСЕ висновку
судово-економічної експертизи (т.2
а.с.102-117) провадження у справі було
поновлено із призначення її до
розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 4.10.2013р., приймаючи до уваги
клопотання позивача, судом залучено до
участі у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІНСЕРТ".

24.10.2013р. до канцелярії господарського
суду Одеської області надійшли
додаткові пояснення позивача стосовно
пральної машини, щодо якої не було
проведено експертне дослідження. Крім
того, у в казаних поясненнях позивач
просив суд призначити додаткову
(повторну) експертизу по питання №2, яке
викладене в ухвалі суду від 7.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.10.2013р., приймаючи до уваги
перебування судді Власової С.Г. на
лікарняному, на підставі розпорядження
голови господарського суду Одеської
області від 24.10.2013р., суддею Цісельським
О.В. справу №5017/2838/2012 прийнято до свого
провадження із призначенням її до
розгляду у судовому засіданні.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 4.11.2013р.,
приймаючи до уваги повернення судді
Власової С.Г. з лікарняного, справу
№5017/2838/2012 передано їй на розгляд.

Ухвалою суду від 4.11.2013р. суддею
Власової С.Г. справу №5017/2838/2012 прийнято
до свого провадження із призначенням
її до розгляду в судовому засідання на
раніше визначену дату.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 04.12.2013р.
відповідно до пункту 2.7 рішення
загальних зборів суддів
господарського суду Одеської області
(протокол №17-24/11 від 29.11.2011р.), приймаючи
до уваги перебування судді Власової
С.Г. на лікарняному з 25.11.2013р.,
призначено повторний автоматичний
розподіл справи №5017/2838/2012, за
результатами якого дану справу
призначено до розгляду судді
Щавинській Ю.М.

Ухвалою суду від 9.12.2013р. суддею
Щавинською Ю.М. справу №5017/2838/2012
прийнято до свого провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 22.01.2014р.
розглянувши клопотання позивача про
призначення додаткової (повторної)
судової експертизи судом було
відмовлено у його задоволенні та
зазначено, що поставлені питання
можливо дослідити у судовому
засіданні.

11.02.2014р. до суду від відповідача
надійшли доповнення до відзиву на
позовну заяву (т.6 а.с.100-104), в яких
останній просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень
відповідач зазначив, що позивачем не
доведено факту порушення Принципалом
умов договору поставки товарів від
14.04.2011р. станом на день пред'явлення
вимоги по оплаті гарантії - 1.08.2012р.

У доповненні до відзиву відповідач
також звертає увагу суду на те, що у
вимозі по гарантії платежу позивачем
повідомлено про поставку товару у
кількості, асортименті, вартості, які
визначені сторонами за попередньою
домовленістю, що підтверджується
відповідними накладними. При цьому, як
вказано у вимозі, відповідно до п. 4.3
договору дата виписки видаткової
накладної є датою поставки товару
покупцеві. Таким чином, згідно п. 4.4
договору з моменту передачі товару
покупцеві відповідно до накладних
поставка товару постачальником
вважається виконаною.

Разом з тим, як зазначає відповідач
договір поставки товарів від 14.04.2011р.
взагалі не містить пунктів 4.3 та 4.4.
натомість відповідно до п. 5.4. договору
поставки товарів від 14.04.2011р. поставка є
виконаною в момент передачі товару
покупцеві, а не з дати видачі накладної
на товар.

Враховуючи невідповідність вимоги по
гарантії платежу умовам договору
поставки, Позивачем не дотримано умов
Гарантії в частині тверджень, що
поставка товару Принципалу відбулась
відповідно до умов Договору поставки
товару від 14.04.2011р.

До того ж, як зазначає відповідач,
додані позивачем до вимоги рахунки, які
підлягають оплаті протягом 3-х днів, не
відповідають умовам договору поставки
товару від 14.04.2011р., відповідно до яких
оплата товару здійснюється на умовах
відстрочення платежу 37 днів.

Умова у наданих позивачем рахунках
щодо попередньої оплати товару також
суперечать умовам договору поставки
товарів від 14.04.2011р. в частині
відстрочення оплати товару на 37 днів.

При цьому, як зазначає відповідач, ТОВ
"КОНТРОЛ" жодними належними та
допустимими доказами не спростував
інформацію, зазначену у рахунках №14272
від 28.11.2011р., №6809 від 25.02.2012р., №6810 від
28.02.2012р., №6811 від 29.02.2012р., №6814 від
29.02.2012р., №6813 від 29.02.2012р. щодо
попередньої оплати товару,
переліченого у рахунках.

Враховуючи невідповідність наданих
позивачем рахунків умовам договору
поставки товарів, зазначення у них умов
щодо попередньої оплати товару перед
його видачею, позивачем не дотримано
умов гарантії платежу №GRI0479OD11 від
28.04.2011р. в частині надання рахунків,
виписаних для оплати за поставлений
товар, згідно з договором поставки
товарів від 14.04.2011р., та не оплачених
принципалом.

Відповідач також зазначає, що
враховуючи невизначеність у вимозі
позивача дати фактичної поставки
товару та дати прострочення покупцем
оплати більш ніж 37 днів після отримання
товару, не можна стверджувати, що
позивач зазначив у чому полягає
порушення боржником основного
зобов'язання, забезпеченого гарантією.

12.02.2014р. до канцелярії суду від ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" надійшло
клопотання, в якому відповідач просить
суд направити до прокуратури Одеської
області повідомлення по факту
можливого вчинення працівниками ТОВ
"КОНТРОЛ" та Фірми "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ
кримінального правопорушення при
пред'явленні до АТ "Райффайзен Банк
Аваль" вимог від 23/07.2012р. та від 1.08.2012р.
щодо оплати гарантії платежу №GRI0479OD11
від 28.04.2011р. в сумі 1 600 000 грн.

В обґрунтування вказаного клопотання
відповідач зазначив, що, як встановлено
працівниками банку, позивач вже
звертався до банку з вимогою від
23.07.2012р. вх. №5767 по оплаті гарантії
платежу №GRI0479OD11 від 28.04.2011р.

При цьому, вказану вимогу (т.6 а.с.110-111)
позивач обґрунтував тим, що 1.11.2011р. між
ТОВ "КОНТРОЛ" та Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі
ТОВ укладено договір поставки №140/02.

Згідно з умовами даного договору
позивачем поставлено Фірмі "МЕДТЕРМ" у
формі ТОВ товар на підставі накладних
№Кс00000456 від 28.11.2011р., № Кч00000069 від
25.02.2012р., № Кч00000070 від 28.02.2012р., № Кч00000075
від 29.02.2012р., № Кс00000029 від 29.02.2012, №
Кс00000028 від 29.02.2012 (аналогічні накладні
зазначені у вимозі від 01.08.2012р.).

Крім того, позивач у вимозі зазначив, що
виставлені ним рахунки на оплату
товару № 14272 від 28.11.2011р., №6809 від
25.02.2012р., №6810 від 28.02.2012р., №6811 від
29.02.2012р., №6814 від 29.02.2012р., №6813 від
29.02.2012р. на суму 1 600 000 грн. (аналогічні
рахунки вказані у вимозі від 01.08.2012р.)
Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ оплачені не
були.

Також, як вказує відповідач, до
вказаної вимоги були додані податкові
накладні на загальні суму 1 600 000 грн., у
яких зазначено, що поставка товарів
здійснювалась на підставі договору
№140/02 від 1.11.2011р. (т.6 а.с.113-126).

У клопотанні відповідач звертає увагу
суду також на те, що асортимент,
кількість та ціна товару, вказані у
накладних, доданих, як до першої вимоги,
так і до другої, повністю співпадають.

Отже, на думку відповідача, позивачем
було поставлено Фірмі "МЕДТЕРМ" у формі
ТОВ товар на загальну суму 1 600 000 грн.
саме за договором №140/02 від 1.11.2011р., тоді
як умовами гарантії платежу №GRI0479OD11
від 28.04.2011р. передбачено оплату
гарантії за порушення Фірмою "МЕДТЕРМ"
у формі ТОВ договору поставки товарів
від 14.04.2011р.

Враховуючи зазначене, на думку
відповідача, з метою реалізації свого
злочинного наміру щодо незаконної
виплати 1 600 000 грн., позивачем було
пред'явлено вимогу від 1.08.2012р., при
цьому змінивши у накладних інформацію
за яким саме договором Фірмі "МЕДТЕРМ" у
формі ТОВ поставлено товар, та не
додавши копії податкових накладних,
які дійсно виписувались при
відправленні товару.

Про вказане свідчить також
невідповідність даних у рахунках,
виставлених ТОВ "Контрол" на оплату, з
яких вбачається, що рахунки дійсні
протягом 3-х днів, що не відповідає
умовам договору поставки товарів від
14.04.2011р.

Враховуючи відсутність підтверджених
даних про отримання, оприбуткування та
реалізацію Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ
отриманого від ТОВ "КОНТРОЛ" товару,
відповідач припускає, що фактично,
отримання товару покупцем не
відбулось.

Отже, на думку відповідача, обставини
справи №5017/2838/2012 свідчать про можливі
злочинні дії посадових осіб ТОВ
"КОНТРОЛ" та Фірми "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ.
І можуть бути кваліфіковані за ст. 190 КК
України, ст. 357 КК України, або містять
ознаки іншого кримінального
правопорушення.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.02.2014р. справу №5017/2838/2012
призначено до колегіального розгляду у
складі трьох суддів.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 12.02.2014р.
призначено колегіальний розгляд
справи №5017/2838/2012 у складі суддів:
головуючий суддя Щавинська Ю.М., суддя
Малярчук І.А., суддя Степанова Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.02.2014р. справу №5017/2838/2012
прийнято у визначеному складі колегії
суддів.

14.03.2014р. на виконання ухвали суду
відповідачем було надано до суду
повний пакет документів, доданих до
вимоги від 23.07.2012р. (т.6 а.с.144-186).

Також, 14.03.2014р. до суду від позивача
надійшли письмові пояснення (т.7 а.с.1-2)
щодо розбіжностей в податкових на
видаткових накладних.

Так, позивач зазначає, що товар було
поставлено Фірмі "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ
саме по договору від 14.04.2011р., що
підтверджується відповідними
накладними. При цьому, відповідно до п.
5.8 договору від 14.04.2011р. право власності
на товар переходить від постачальника
до покупця в момент фактичної передачі
товару та підписання
видатково-прибуткових накладних. Отже
поставка товару підтверджується саме
цими накладними.

Стосовно податкових накладних позивач
звертає увагу суду на те, що податкова
накладна не застосовується при
цивільно-правових відносинах, адже
відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового
кодексу України, вона застосовується
виключно в сфері справляння податків, а
тому не може бути доказом в сфері
цивільно-правових відносин.

Крім того, позивач звертає увагу суду
на те, що за практикою, яка склалася у
позивача, у листопаді місяці кожного
року проводиться договірна кампанія по
укладанню договорів на 1 рік. Цією
роботою займається відділ збуту.

При проведенні цієї роботи відділ
збуту не звернув увагу на те, що строк
дії договору від 14.04.2011р. закінчується
31.07.2012р. (п.10.2 Договору) і цей договір
вважається розірваним з моменту
належного оформлення сторонами
відповідної додаткової угоди до нього,
а тому склав новий договір від 1.11.2011р.
№140/02 та вніс його в комп'ютерну базу
(програмне забезпечення "Збут товару"),
при цьому, як зазначає позивач, договір
поставки від 14.04.2011р. в комп'ютерну базу
не вносився.

Оскільки податкові накладні
формуються бухгалтерією позивача із
застосуванням комп'ютерної програми
1С:Бухгалтерія, яка пов'язана з
програмою "Збут товару", то в податкові
накладні, видані Фірмі "МЕДТЕРМ" у формі
ТОВ, було помилково внесено договір
поставки від 1.11.2011р. №140/02.

У судовому засіданні 14.04.2014р.
представник позивача надав суду
письмові пояснення (т.8 а.с.145-146), в яких
ще раз звернув увагу суду на те, що у
податкових накладних помилково було
зазначено договір від 1.11.2011р. №140/02, а
також зазначив, що вимога, вручена
відповідачу 23.07.2012р., не має жодного
відношення до справи №5017/2838/2012.

При цьому, відповідач додатково
повідомив суду, що 22.07.2012р. Фірма
"МЕДТЕРМ" у формі ТОВ повідомила ТОВ
"КОНТРОЛ" про неможливість
розрахуватись за отриманий товар, у
зв'язку з чим позивачем було прийнято
рішення про негайне пред'явлення
Одеській обласній дирекції Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" вимоги по гарантії платежу
№GRI0479OD11 від 28.04.2011р.

При терміновому складанні зазначеної
вимоги, у зв'язку з відсутністю в
бухгалтерії накладних на товар,
поставлений Фірмі "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ,
було надруковано нові накладні, в які,
враховуючи відсутність в комп'ютерній
базі договору поставки від 14.04.2011р.,
підставою було занесено договір
поставки від 01.11.2011р.

Дійсні накладні, як зазначає позивач,
знаходились у іншого засновника, який
на момент складання вимоги від 23.07.2012р.
був відсутній.

У зв'язку з цим попередня вимога була
відкликана та пред'явлена нова вимога,
до якої було додано копію договору від
14.04.2011р. та копії накладних, по яких
дійсно відвантажувався товар.

Розпорядженням керівника апарату суду
від 25.04.2014р., приймаючи до уваги
перебування члена колегії судді
Степанової Л.В. з 22.04.2014р. по 30.04.2014р. на
підвищенні кваліфікації суддів, у
зв'язку з необхідністю внесення змін до
складу колегії, призначено повторний
автоматичний розподіл справи
№5017/2838/2012, за результатами якого дану
справу розподілено колегії суддів у
складі: головуючий суддя Щавинська Ю.М.,
суддя Малярчук І.А., суддя Панченко О.Л.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 25.04.2014р. справу №5017/2838/2012
прийнято до провадження колегією
суддів у визначеному складі.

У судовому засіданні 16.05.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.05.2014р. проти позову
заперечував з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву та
доповненнях до нього, просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ТОВ "Інсерт"
у судовому засіданні 16.05.2014р. позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив суд задовольнити позов.

Третя особа, Фірма "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ,
у судові засідання не з'явилась,
незважаючи на належне завчасне
повідомлення про час та місце судових
засідань, що підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення судових
ухвал (т.1 а.с. 90. т.2 а.с.41,42,54,74,83,85,120,130, т.6
а.с.8,9,19,23,39,45,82,97,141, т.7 а.с.133,144, т.8
а.с.153,157), про причини нез'явлення суд не
повідомив.

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі третьої особи за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача відповідача та третьої особи,
проаналізувавши наявні у справі докази
у сукупності та давши їм відповідну
правову оцінку, суд дійшов наступних
висновків:

Статтею 200 Господарського кодексу
України встановлено, що гарантія є
специфічним засобом забезпечення
виконання господарських зобов'язань
шляхом письмового підтвердження
(гарантійного листа) банком, іншою
кредитною установою, страховою
організацією (банківська гарантія) про
задоволення вимог управненої сторони у
розмірі повної грошової суми,
зазначеної у письмовому підтвердженні,
якщо третя особа (зобов'язана сторона)
не виконає вказане у ньому певне
зобов'язання, або настануть інші умови,
передбачені у відповідному
підтвердженні. До відносин банківської
гарантії в частині, не врегульованій
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу
України за гарантією банк, інша
фінансова установа, страхова
організація (гарант) гарантує перед
кредитором (бенефіціаром) виконання
боржником (принципалом) свого
обов'язку. Гарант відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно положень статті 563 Цивільного
кодексу України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
гарантією, гарант зобов'язаний
сплатити кредиторові грошову суму
відповідно до умов гарантії. Вимога
кредитора до гаранта про сплату
грошової суми відповідно до виданої
ним гарантії пред'являється у
письмовій формі. До вимоги додаються
документи, вказані в гарантії. У вимозі
до гаранта або у доданих до неї
документах кредитор повинен вказати, у
чому полягає порушення боржником
основного зобов'язання, забезпеченого
гарантією.

Частиною 1 статті 565 Цивільного кодексу
України передбачено право гаранта
відмовитися від задоволення вимоги
кредитора, якщо вимога або додані до
неї документи не відповідають умовам
гарантії.

Таким чином, обов'язок гаранта сплатити
кредиторові грошову суму відповідно до
умов гарантії настає за умови
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого гарантією, та
направлення кредитором гаранту
письмової вимоги разом із зазначеними
в гарантії документами. За відсутності
однієї із вказаних умов
відповідальність гаранта не настає.

Проаналізувавши всі матеріали справи в
їх сукупності, суд дійшов висновку про
недоведеність позивачем порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
гарантією платежу №GRI0479OD11 від 28.04.2011р.,
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.04.2011р. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
в особі Одеської обласної дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" (Гарант) та
Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ (Принципал)
було укладено договір про надання
гарантії платежу №019/42-1/008 (т.1 а.с.14-23), за
умовами якого Гарант надав
безвідкличну гарантію платежу № GRI0479OD11
(т.1 а.с.27) в забезпечення виконання
зобов'язання Принципала перед ТОВ
"КОНТРОЛ" (Бенефіціар) по договору
поставки товарів, укладеного 14.04.2011р.
між Принципалом та Бенефіціаром.

За вказаною гарантією платежу Гарант
взяв на себе безвідкличні зобов'язання
виплатити Бенефіціару суму чи суми, що
разом не перевищують 1 600 000 гривень,
протягом п'яти банківських днів після
дня отримання від ТОВ "КОНТРОЛ"
оригіналу його належним чином
оформленої письмової вимоги, що
відповідає всім положенням цієї
гарантії, містить суму, яка вимагається
для сплати, та твердження Бенефіціара,
що він відповідно до умов договору
поставив Принципалу товар, а Принципал
не здійснив забезпечений цією
гарантією платіж в належному обсязі та
в строки, як це передбачено умовами
договору.

Вимога повинна супроводжуватись
наступними завіреними оригінальними
підписами та печаткою документами:
копіями відповідних рахунків,
виписаних ТОВ "КОНТРОЛ" для оплати за
поставлений Фірмі "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ
товар, згідно з договором, та не
оплачених принципалом; копіями
відповідних видаткових накладних на
товар з підписом представника
Принципала, що підтверджує отримання
ним товару.

З метою ідентифікації, оригінал
письмової вимоги (в разі її
виставлення) має містити, зокрема,
посилання на номер та дату цієї
гарантії, підпис уповноваженої особи,
відбиток печатки.

Крім того, в гарантії платежу
зазначено, що у випадку пред'явлення
вимоги Гаранту раніше ніж через 37
календарних днів з дати відповідних
видаткових накладних, вимога
розглядатися та оплачуватися не буде.
Термін дії цієї гарантії минає 1.08.2012р.

Як встановлено судом, для отримання
гарантійного платежу 23.07.2012р.
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КОНТРОЛ" звернулось
до відповідача з вимогою, в якій
містяться посилання на порушення
Фірмою "МЕДТЕРМ" у формі ТОВ зобов'язань
по договору поставки від 1.11.2011р. №140/02. У
підтвердження факту поставки та
отримання товару до вказаної вимоги
були надані, зокрема, копії накладних
№Кс00000456 від 28.11.2011р., № Кч00000069 від
25.02.2012р., № Кч00000070 від 28.02.2012р., № Кч00000075
від 29.02.2012р., № Кс00000029 від 29.02.2012, №
Кс00000028 від 29.02.2012 (т.6 а.с.153-158), та копії
податкових накладних №67 від 28.11.2011р.,
№55 від 25.02.2012р., №59 від 28.02.2012р., №№64,68,69
від 29.02.2012р., підставою яких визначено
договір від 1.11.2011р. №140/02 (т.7 а.с.116-123), а
також копії рахунків №14272 від 28.11.2011р.,
№6809 від 25.02.2012р., №6810 від 28.02.2012р., №6811
від 29.02.2012р., №6814 від 29.02.2012р., №6813 від
29.02.2012р. (т.7 а.с.147-152).

Разом з тим, листом від 1.08.2012р. за №28 (т.7
а.с.126) вказана вимога Товариством з
обмеженою відповідальністю "КОНТРОЛ"
була відкликана з посиланням на
технічну помилку.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що 1.08.2012р. ТОВ "КОНТРОЛ"
звернулось до відповідача з новою
вимогою (т.1 а.с.28), в якій позивачем було
зазначено про порушення Фірмою
"МЕДТЕРМ" у формі ТОВ зобов'язань до
договором поставки товарів від 14.04.2011р.,
та до якої додано аналогічні накладні
та рахунки на оплату товару, однак не
було додано податкові накладні.

На вимогу суду щодо надання пояснень
стосовно таких суперечностей,
позивачем було надано письмові
пояснення, в яких ТОВ "КОНТРОЛ"
зазначило, що при формуванні
податкових накладних було допущено
технічну помилку у зв'язку з тим, що у
комп'ютерній програмі був відсутній
договір поставки товарів від 14.04.2011р.

Разом з тим, суд вважає вказані
пояснення позивача недоведеними,
оскільки зазначене спростовується
наступним.

Як встановлено судом, фактично під
договір від 14.04.2011р. було надано
накладні, які є повністю ідентичними
накладним, в яких підставою зазначено
договір від 1.11.2011р. №140/02.

При цьому, податкові накладні, які були
надані для огляду на вимогу суду, та
підставою яких зазначено договір від
1.11.2011р. №140/02, жодним чином не були
скореговані в порядку, передбаченому
податковим законодавством.

Крім того, як у накладних, в яких
підставою визначено договір від
14.04.2011р., так і в накладних, в яких
підставою визначено договір від 1.11.2011р.
№140/02, зазначені однакові довіреності
на отримання товарно-матеріальних
цінностей, які містяться у матеріалах
справи (т.1 а.с.78-83).

Більш того, як у першій, так і у другій
вимозі, фактично зазначено пункти
договору, які містяться виключно у
договорі від 1.11.2011р. №140/02 (т.7 а.с.124), а
саме пункти 4.3., 4.4.

Згідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши
всі обставин справи в їх сукупності,
суд доходить висновку, що позивачем не
доведено того, що його вимоги про
стягнення 1 600 000 грн. склалися саме за
договором від 1.11.2011р. №140/02, а не за
договором від 14.04.2011р.

При цьому, посилання позивача на те, що
поставка товару все ж таки відбувалася,
що зокрема, підтверджується висновками
експертизи, до уваги судом не
приймається в якості підстав для
задоволення позову про стягнення суми
гарантії, оскільки предметом доведення
у даній справі є не факт поставки
продукції, взагалі, а наявність
неоплаченої продукції, поставленої
саме по договору, забезпеченому
гарантією. До того ж, суд зазначає про
відсутність у позивача вимог до ТОВ
„Медтерм", що мали бути заявлені у
справі про банкрутство останнього,
оскільки лише звернення до гаранта, без
наявності факту виконання гарантом
забезпеченого зобов'язання, жодним
чином не припиняє зобов'язальних
правовідносин із основним боржником та
не перешкоджає зверненню із
кредиторськими вимогами.

Крім того, посилання позивача на те, що
Податковий кодекс України не
застосовуються до цивільних
правовідносин, а Цивільний кодекс
України, в свою чергу, не
застосовується до податкових
правовідносин, судом також не
приймається до уваги, оскільки
податкові накладні, у даному випадку,
не аналізуються судом на предмет
порушення податкового законодавства, а
входять до сукупності доказів, на
підставі яких суд встановлює
правовідносини, що склалися між
сторонами.

З урахуванням викладеного, суд
доходить висновку про недотримання
законодавчих вимог, які є
основополагаючими для банківської
гарантії, з огляду на недоведеність
позивачем порушення боржником
зобов'язання, на забезпечення яких було
надано гарантію, у зв'язку з чим
відмовляє у задоволенні позовних вимог
ТОВ "КОНТРОЛ".

Враховуючи відмову у задоволенні
позову, судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21.05.2014р.

Головуючий суддя
Щавинська Ю.М.

Суддя

Малярчук І.А.

Суддя
Панченко О.Л.