ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2014 р.Справа № 924/471/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі cудді Гладія С.В.,
розглянувши матеріали за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ІВЕКО Україна" м.
Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "А-Техніка"
м. Хмельницький

про стягнення 528 639,00 грн.

Представники сторін:

позивача: Бойко Н.О. - за довіреністю
№02/05 від 25.05.2012р.

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні, відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України, проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою
в якій просить стягнути з відповідача
528639,00 грн., з яких 513242,00 грн. основного
боргу, 15397,00 грн. відсотки за
користування чужими коштами за
отриманий товар відповідно до договору
купівлі - продажу №IVU 215/12 від 17.09.2012р.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні.

Відповідач за викликом в судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду клопотання в якому
повідомив, що позовні вимоги підтримує
та просить задоволити, а також просить
справу розглядати за відсутності
представника відповідача.

Суд, оцінивши подані сторонами по
справі докази вважає за можливе
прийняти рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

Між ТОВ "ІВЕКО Україна" м. Київ
(Продавець) та ТОВ "Компанія "А-Техніка"
м. Хмельницький (Покупець) укладено
договір купівлі - продажу №IVU 215/12 від
17.09.2012р.

Згідно п.1 договору, продавець бере на
себе зобов'язання продати і поставити
Покупцю на умовах "ТЮР Україна, Київ", а
Покупець бере на себе зобов'язання
прийняти, такі автомобілі ІВЕКО
(Автомобілі): Модель ІVЕСО Stralis , AD260S43Y/P,
кількість 2. Згідно технічної
характеристики (додаток 1).

Відповідно до п.2 договору, ціна
Автомобілів, що поставляються
Продавцем Покупцю, складає 1549080,00
гривень, з урахуванням ПДВ 20%. Курс НБУ
на 17.09.2012: вартість однієї ЄВРО
еквівалентна 10,4668 грн. Покупець сплачує
попередню оплату за Автомобілі на
банківський рахунок Продавця в розмірі
309 800,00 ПАН, в т.ч. ПДВ 20%, протягом З
(трьох) банківських днів з моменту
підписання даного контракту. У випадку
ненадходження коштів до вказаного
терміну, умови по даному контракту
будуть вважатися недійсними, та
Продавець буде мати право змінити ціну.
Ця сума в будь-якому разі залишиться в
ІВЕКО УКРАЇНА як гарантія виконання
Покупцем своїх зобов'язань за цим
контрактом. 2.3. Залишкову вартість
даного контракту, що складає 1 239 280,00
гривень, з урахуванням 20% ПДВ. Покупець
повинен сплатити ГВР.КО УКРАЇНА
протягом 7 (семи) днів після поставки
Автомобілів Покупцю. Залишкова
вартість Автомобілів, яка підлягає
сплаті, відповідно перераховується на
день виписки накладної та рахунку, якщо
обмінний курс ЄВРО до гривні,
встановлений НБУ на день виписки
накладної та рахунку відрізняється від
курсу СІЗРО, встановленого НБУ на день
підписання даного контракту.

Згідно п.3 договору, постачання
Автомобілів здійснюється на умовах
ООР Київ, Україна. Термін постачання -
90 днів із моменту надходження
попередньої оплати на розрахунковий
рахунок 1ВЕКО УКРАЇНА. Датою постачання
Автомобілів вважається дата, зазначена
в довідці-рахунку, що підписана
уповноваженими представниками Сторін.

Позивач згідно видаткової накладної
поставив відповідачу 2 автомобілі на
загальну суму 1601042,00 грн..

Відповідач з позивачем розрахувався
частково. Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачем становить
513242,00 грн..

Станом на момент розгляду справи
відповідач за отриманий товар з
позивачем в сумі 513242,00 грн. не
розрахувався.

Позивачем нараховано відповідачу
відсотки за користування чужими
коштами (пеню) в сумі 15937,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем
зобов`язань за Договорами позивач
звернувся з позовом до суду про
стягнення 528639,00 грн., з яких 513242,00 грн.
заборгованості, 15397,00 грн. відсотки за
користування чужими коштами.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
у сукупності, суд до уваги бере таке:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між
сторонами за своїм характером
являються господарськими, виходячи зі
змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі,
що виникли з господарського договору, і
відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України є предметом його
регулювання.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

17.09.2012р. між позивачем та відповідачем
укладено договір купівлі - продажу № IVU
215/12 .

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

Пунктом 3 ст. 3, ст.627 Цивільного кодексу
України закріплено принцип свободи
договору, який передбачає, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

При цьому судом враховується, що згідно
ст. 655, 692 Цивільного кодексу за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

На виконання умов договорів позивачем
передано, а відповідачем прийнято
товар, підтвердженням чого є видаткові
накладні.

Свої зобов'язання щодо оплати
отриманого товару відповідач виконав
частково та станом на день подання
позову заборгованість відповідача
перед позивачем становить 513242,00 грн.

У відповідності до ст. 538 Цивільного
кодексу України, при зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Якщо зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією з сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

На момент винесення рішення сума боргу
не змінилася.

Як встановлено судом, на момент подання
позову заборгованість відповідача
перед позивачем становить 513242,00 грн., що
підтверджена належними доказами та
підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач
просить стягнути з відповідача 15397,00
грн.

Згідно з частиною п'ятою статті 694 ЦК
України якщо покупець прострочив
оплату товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати.

Відповідно до статті 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором; розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що сторони не укладали
письмового правочину в частині
нарахування відсотків за користування
чужими коштами, а правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
слід вчиняти у письмовій формі, суд
прийшов до висновку, що в частині
стягнення 15397,00 грн. відсотків за
користування чужими коштами слід
відмовити.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню в сумі 513242,00 основного
боргу.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45, 12, 13, 33, 44, 49, 82-85,
115-116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "ІВЕКО Україна" м.
Київ до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "А-Техніка"
м. Хмельницький про стягнення 528 639,00
грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "А-Техніка"
(м. Хмельницький, вул.
Старокостянтинівське шосе,26, код 37673960)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ІВЕКО Україна" (м.
Київ, вул.. Дарвіна,8А, код 23812870) - 513242,00
грн. (п'ятсот тринадцять тисяч двісті
сорок дві гривни 00 коп.) основного
боргу, 10264,84 грн. (десять тисяч двісті
шістдесят чотири гривни 84 коп.) витрат
по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В позові в частині стягнення 15397,00 грн.
відсотків за користування чужими
коштами відмовити.

Повний текст складено: 23.05.2014р.

Суддя
С.В. Гладій

Пом. судді: І.М. Вальчук

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Київ, вул. Дарвіна,8А)

3 - відповідачу.( м. Хмельницький,
Старокостянтинівське шосе,26) (прост.)