ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02 червня 2014 року Справа № 913/1030/14

Провадження № 14/913/1030/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", місто
Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
місто Сєвєродонуцьк Луганської
області

про стягнення 195 600 грн. 64 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Гаращук
В.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Горбатих Ю.А.,
представник за довіреність № 10200/23 від
24.02.2014;

від відповідача - представник не
прибув.

До початку слухання справи по суті не
заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст.
ст. 4-4, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України таке
фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Позивачем заявлено вимогу
про стягнення з Відповідача
заборгованості у загальному розмірі 195
600 грн. 64 коп., з яких:

- 154715,60 грн. - основна заборгованість за
Кредитним договором № 308-І від 11.06.2008;

- 9756,90 грн. - прострочена заборгованість;

- 16905,79 грн. - прострочені проценти (при
реструктуризації);

- 13363,36 грн. - прострочені відсотки;

- 858,97 грн. - пеня.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на неналежне
виконання позичальником - ФОП ОСОБА_2
зобов'язань за Кредитним договором №
308-І від 11.06.2008 по поверненню кредитних
коштів.

Від представника позивача через
канцелярію суду надійшли витребувані
ухвалою суду документи, які судом
розглянуті у судовому засіданні та
долучені до матеріалів справи.

Відповідач витребувані документи
ухвалою суду не надав, участі у
судовому засіданні повноважного
представника не забезпечив, про
поважність причин відсутності не
повідомив, хоча про час та місце
судового розгляду справи був
повідомлений належним чином ухвалою
суду від 15.05.2014 яку було направлено
рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців № 18588706 від
25.04.2014 місцемпроживання Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2 значиться адреса:
АДРЕСА_1, на яку і було направлено
ухвалу суду.

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві.

Вищий господарський суд України у п. 4
Інформаційного листа № 01-8/1228 від 02
червня 2006 року "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" зазначив про те, що до
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками "у зв'язку з
закінченням терміну зберігання",
"адресат вибув", "адресат відсутній" і
тому подібне, з урахуванням конкретних
обставин справи можуть вважатися
належними доказами виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу про вчинення відповідним судом
певних процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду у даній справі.

У абзаці 2 п. 3.12 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказано, що неявка у
судове засідання сторін або однієї з
сторін, за умови, що їх належним чином
повідомлено про час і місце цього
засідання, не перешкоджає переходові
до розгляду позовних вимог по суті,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені частиною першою
статті 77 ГПК.

У разі неподання учасником судового
процесу з неповажних причин або без
повідомлення причин матеріалів та
інших доказів, витребуваних
господарським судом, останній може
здійснити розгляд справи за наявними в
ній матеріалами та доказами або, з
огляду на обставини конкретної справи,
залишити позов без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 ГПК (п. 3.13 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Суд перейшов до розгляду справи по
суті.

Справа розглядається за наявними в ній
документами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріали справи, 11
червня 2008 року між Акціонерним
товариством «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ
БАНК», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК» (Позивач або Банк) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(Клієнт, Відповідач) було укладено
Кредитний договір № 308-І.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи Статуту Публічного
акціонерного товариства «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК», Банк змінив своє
найменування з Акціонерного
товариства «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ
БАНК» на Публічне акціонерне
товариство «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ
БАНК». Згідно з рішенням Загальних
зборів акціонерів Банку від 20 січня 2011
року (Протокол №1) Банк змінив своє
найменування з Публічного
акціонерного товариства
«ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» на
Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК».

Згідно п. 1.1 Договору Банк
зобов'язується надати Позичальнику
Кредит, обумовленій в цьому Договорі, у
розмірі 202000,00грн., а Позичальник
зобов'язується прийняти Кредит,
використати його за цільовим
призначенням, сплатити плату за кредит,
повернути Банку кредит в повному
обсязі в порядку та у строки,
обумовлені цим Договором,
кредитування: з 11.06.2008 по 10.06.2023.

Цільове призначення кредиту: придбання
та ремонт нерухомого майна, а саме:
приміщення магазину промислових
товарів, загальною площею 43,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: Луганська
область, м. Сєверодонецьк, вул.
Федоренка (вул. Паризької Комуни), 16А/51
(п. 2.1. Кредитного договору).

Згідно п. 3.6 Кредитного договору,
надання кредиту здійснюється шляхом
зарахування кредитних коштів на
поточний рахунок Позичальника №
5001, що відкритий у філії
«Луганська дирекція» АТ «ІНДЕКС -
БАНК», МФО 304944.

Днем надання Кредиту вважається день
зарахування кредитних коштів на
рахунок, зазначений в пункті 6.7, а днем
повернення Кредиту вважається день
зарахування на рахунок, зазначений в
пункті 6.7. (1), всієї суми Кредиту.

Виконання взятих на себе Позивачем
зобов'язань підтверджується
платіжними дорученнями № 72 від 11
червня 2008 року на суму 148114,32 грн. та № 73
від 11 червня 2008 року на суму 53885,68 грн.,
копії яких додані до позовної заяви.

Пунктом 5.1. Кредитного договору
зазначено, що Позичальник зобов'язаний
повернути Кредит частинами щомісячно
до 5 числа місяця, наступного за
періодом нарахування процентів,
відповідно до графіку погашення, що є
Додатком № 1 до цього Договору.

В подальшому до Кредитного договору
Позивачем та Відповідачем було внесено
зміни та доповнення стосовно графіку
погашення боргу та встановлення
пільгові періоди по сплаті процентів
за користування Кредитом, а саме:
Договором про внесення змін та
доповнень до Кредитного договору від
25.12.2008, Договором про внесення змін та
доповнень № 2 до Кредитного договору
від 20.10.2009, Договором про внесення змін
та доповнень № 3 до Кредитного договору
від 28.10.2010, Договором про внесення змін
та доповнень № 4 до Кредитного договору
від 31.01.2011.

Пунктом 4 Договору обумовлена плата за
кредит.

Так п. 4.1 Договору встановлено, що за
користування кредитом Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку відповідну
плату в порядку і на умовах,
обумовлених нижче, а саме:

4.2 Проценти за користування Кредитом:

4.2.1 Проценти за користування Кредитом
нараховуються за ставкою у розмірі 18,5%
річних (із розрахунку 365 (у відповідні
роки - 366) днів на рік).

4.2.2 Сума процентів, що підлягають
сплаті, нараховується щомісячно на
наступний робочий день після
закінчення періоду нарахування
процентів, в день повного погашення
Кредиту та в останній робочий день
грудня відповідного року на фактичну
суму заборгованості Позичальника за
Кредитом за фактичну календарну
кількість днів користування Кредитом з
дня надання Кредиту (включаючи цей
день) по день повного погашення
заборгованості за Кредитом (не
враховуючи цей день).

4.2.3 нараховані проценти сплачуються
Позичальником у валюті кредиту
щомісячно до 5 числа місяця, наступного
за періодом нарахування процентів та в
день повного погашення Кредиту за
минулий період нарахування процентів,
відповідно до графіку погашення, що є
Додатком № 1 до цього Договору.

4.2.4 У разі несвоєчасного повернення
Кредиту Позичальник зобов'язаний
протягом всього терміну прострочення і
до повного повернення Кредиту
сплачувати Банку проценти в розмірі та
порядку, встановленому цим Договором.

В подальшому процентна ставка
змінювалась: з 20.10.2009 строком на 12
місяців встановлювався розмір - 15%
річних, з 28.10.2010 строком на 12 місяців - 16%
річних, а з 28.10.2011 до кінця строку
користування Кредитом -18,5 % річних.

Згідно п. 10.1.1 Кредитного договору у
випадку несвоєчасного погашення
заборгованості за Кредитом та/або
відсотків за користування Кредитом,
Відповідач сплачує Позивачу пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на протязі існування простроченої
заборгованості, від суми відповідного
непогашеного платежу за кожен день
прострочення за весь час прострочення.

Згідно п. 7.2.2. Кредитного договору Банк
набуває право, письмово повідомивши
про не Позичальника, в односторонньому
порядку вимагати від Позичальника
достроково повернути виданий
Позичальникові Кредит в повному
обсязі, при цьому обов'язки Банку з
надання Кредиту за цим Договором
припиняються, а цей Договір між
Сторонами вважається зміненим як
зазначено в цьому пункті. Позичальник
зобов'язаний, незважаючи на інші
положення цього Договору, виконати
зазначену вимогу Банку і повернути
отриманий Кредит в повному обсязі
разом із нарахованою Платою за Кредит і
штрафними санкціями, шо підлягають
сплаті Позичальником на користь Банку
згідно цього Договору, в строк не
пізніше 3 (Трьох) Робочих Днів з моменту
отримання відповідної вимоги
Позичальником.

Позивачем на адресу Відповідача 05.03.2014
направлено лист-вимогу про дострокове
виконання зобов'язань № 279 , яким
Позивач вимагав від Відповідача в
триденний строк з дня отримання вимоги
повернути заборгованість за Кредитним
договором в повному обсязі.

Як вбачається з копії повідомлення про
вручення поштового відправлення,
Відповідач отримав вказану вимогу
Позивача 15 березня 2014 року, але
Відповідач відповіді на вимогу не
надав, заборгованість не погасив.

У зв'язку з викладеним, Позивач
звернувся до господарського суду
Луганської області із позовною заявою,
якою просить суд стягнути з
Відповідача на свою користь
заборгованість у загальному розмірі 195
600 грн. 64 коп., з яких:

- 154715,60 грн. - основна заборгованість за
Кредитним договором № 308-І від 11.06.2008;

- 9756,90 грн. - прострочена заборгованість;

- 16905,79 грн. - прострочені проценти (при
реструктуризації);

- 13363,36 грн. - прострочені відсотки;

- 858,97 грн. - пеня.

Оцінивши обставини справи у їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

За приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України, статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов`язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов`язань не допускається,
крім випадків, передбачених законом. (ч.
7 ст. 193).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
При цьому, договір є обов'язковим для
виконання сторонами своїх зобов'язань,
про що свідчить вимоги ст.629 цього ж
Кодексу.

За своєю правовою природою, договір,
укладений між ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК"
та ФОП ОСОБА_2, по даній справі, є
кредитним договором.

До відношень встановленим по
кредитному договору застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України (ст.ст.
1046-1053), якщо інше не встановлене цим
параграфом та не випливає з положень
кредитного договору.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

У відповідності до ст. 207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони;
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку; правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
/сторонами/.

Правила та Умови є публічною офертою,
що містять умови та правила надання
послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву Банк та клієнт
приєднуються і зобов'язуються
виконувати умови, викладені в Умовах та
Правилах надання банківських послуг,
тобто уклали відповідний договір, який
містить умови щодо надання кредиту.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного
кодексу України, якщо сторони
домовилися; укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Відповідно до норм діючого
законодавства, кредитний договір, є
одним з видів позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України
передбачено, що Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач прийняв на себе зобов'язання за
Кредитним договором № 308-І від 11.06.2008 та
виконав ці зобов'язання у повному
обсязі перерахувавши Відповідачу на
поточний рахунок № 5001 грощові
кошти у розмірі 202000,00 грн., що
підтверджується копіями платіжних
доручень № 72 від 11 червня 2008 року на
суму 148114,32 грн. та № 73 від 11 червня 2008
року на суму 53885,68 грн., а Відповідачем, в
порушення умов договору, не здійснено
повернення наданих йому коштів.

Відповідач зобов'язання за Кредитним
договором № 308-І від 11.06.2008 не виконав та
доказів оплати кредиту не надав.

Отже, факт порушення Відповідачем
договірних зобов'язань судом
встановлений та по суті не оспорений
відповідачем.

За таких підстав позовні вимоги про
стягнення основної заборгованості за
кредитом у розмірі 154715,60 грн. та
простроченої заборгованість у розмірі
9756,90 грн. обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача
прострочених процентів (при
реструктуризації) у розмірі 16905,79 грн.,
прострочених відсотків у розмірі 13363,36
грн. та пені за період з 06.09.2013 по 26.03.2014 у
розмірі 858,97 грн., слід зазначити
наступне.

Як було зазначено раніше, процентна
ставка становила 18,5 процентів річних
(п. 4.2.1 Договору). В подальшому процентна
ставка змінювалась: з 20.10.2009 строком на
12 місяців встановлювався розмір - 15%
річних, з 28.10.2010 строком на 12 місяців - 16%
річних, а з 28.10.2011 до кінця строку
користування Кредитом -18,5 % річних.

Крім того, згідно п. 10.1.1 Кредитного
договору у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості за Кредитом
та/або відсотків за користування
Кредитом, Відповідач сплачує Позивачу
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла на протязі існування
простроченої заборгованості, від суми
відповідного непогашеного платежу за
кожен день прострочення за весь час
прострочення.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549
зазначеного кодексу неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежного
виконаного зобов'язання.

Частинами 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу
України, боржник, який не повернув
своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний
сплатити кредитору неустойку.

Ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

У відповідності із ч. 1 ст.1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

З огляду на зазначені норми
законодавства та вказані пункти
Кредитного договору № 308-І від 11.06.2008,
заявлені Позивачем вимоги щодо
стягнення з Відповідача прострочених
процентів (при реструктуризації) у
розмірі 16905,79 грн., прострочених
відсотків у розмірі 13363,36 грн. та пені за
період з 06.09.2013 по 26.03.2014 у розмірі 858,97
грн., обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, та теж підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На час прийняття рішення у цій справі
Відповідачем не подано допустимих
доказів на спростування позовних
вимог, та обставин справи, встановлених
судом.

Суд вважає, вимоги Позивача про
стягнення з Відповідача
заборгованості за Кредитним договором
№ 308-І від 11.06.2008 у загальному розмірі 195
600 грн. 64 коп. обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та є
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

У судовому засіданні 02.06.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати зі сплати судового збору у сумі
3912 грн. 01 коп. покладаються на
відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 195600 грн. 64 коп. задовольнити у
повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (місце проживання:
АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер
фізичної особи: НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
"КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК"
(місцезнаходження юридичної особи:
місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок
42/4, ідентифікаційний код юридичної
особи: 14361575) заборгованість за
Кредитним договором № 308-І від 11.06.2008 у
загальному розмірі 195 600 грн. 64 коп. та
витрати на сплачений судовий збір у
розмірі 3912 грн. 01 коп.

Видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

У судовому засіданні 02 червня 2014 року
було оголошено лише вступну і
резолютивну частину рішення. Дане
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 05 червня 2014
року.

Суддя
Є.А. Лісовицький