номер провадження справи 19/24/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014
Справа № 908/1052/14

За позовом Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» (61166, м. Харків, проспект
Леніна, 9)

до Публічного акціонерного товариства
«Запорізький завод феросплавів» (69035,
м. Запоріжжя, вул.
Діагональна, 11)

про стягнення 410785,64 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Маньчин О.О. -
представник за довіреністю № 18-188 від
17.12.13.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 31.03.14. звернулось Державне
підприємство «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
завод феросплавів» про стягнення 410785,64
грн. заборгованості за Договором
постачання № 119/213-50 від 28.02.13., з яких:
406000,00 грн. - сума основного боргу, 2029,64
грн. - 3% річних, 2756,00 грн. - інфляційні
витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та чинного законодавства України не
виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті поставленої
продукції, внаслідок чого у Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
завод феросплавів» виникла
заборгованість.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 01.04.14. порушено
провадження у справі № 908/1052/14,
присвоєно справі номер провадження
19/24/14, розгляд справи призначено на
16.04.14. о 11-00.

В судовому засіданні 16.04.14.
представником позивача подано
письмові пояснення у справі,
відповідно до яких Державне
підприємство «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» підтримує
свої позовні вимоги та зазначає, що
видаткові накладні та довіреності на
отримання матеріальних цінностей
засвідчують факт передачі позивачем та
прийняття відповідачем обладнання
разом з усіма необхідними документами.
Крім того, позивач просить суд залучити
до матеріалів справи копії реєстрів
виданих податкових накладних на суму
поставленого обладнання.

Представник відповідача в судове
засідання 16.04.14. не з'явився, але до
канцелярії господарського суду 15.04.14.
від Публічного акціонерного
товариства «Запорізький завод
феросплавів» надійшло письмове
клопотання про відкладення розгляду
справи, в зв'язку з неможливістю
відповідача бути присутнім в судовому
засіданні 16.04.14.

Вказане вище клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи судом
було задоволено.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.04.14.,
відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
розгляд справи відкладено на 20.05.14. о
10-30.

Від відповідача через канцелярію
господарського суду 16.05.14. надійшла
письмова заява про припинення
провадження у справі в частині
стягнення основного боргу в розмірі
160000,00 грн., в зв'язку з оплатою, що
підтверджується банківською випискою
від 07.05.14. з рахунку Державного
підприємства «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь».

Через канцелярію господарського суду
20.05.14. від відповідача надійшов
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого Публічне
акціонерне товариство «Запорізький
завод феросплавів» зазначило, що 25.04.14.
сплатило вартість каркасу топки в
розмірі 160000,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 221557 від 25.04.14., в
іншій частині позовних вимог
відповідач заперечує проти
задоволення позову, оскільки, на його
думку, позивачем порушено вимоги п. 4.1.1
Договору, а саме: в матеріалах справи
відсутні докази, які б підтверджували
факт надання позивачем відповідачу
оригіналу рахунку, виставленого за
поставлений товар та інших документів.

Представник позивача в судове
засідання 20.05.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.11., у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, неявка позивача не
перешкоджала вирішенню даного спору.

Представник відповідача в судовому
засіданні 20.05.14. заперечив проти
задоволення позовних вимог Державного
підприємства «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» в частині
стягнення 246000,00 грн. - основного боргу,
2029,64 грн. - 3 % річних, 2756364 грн. - збитків
від інфляції.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/1052/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

28.02.13. між Державним підприємством
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» (далі - Постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
«Запорізький завод феросплавів» (далі -
Покупець) укладено Договір № 119/213-50
(далі - Договір).

У відповідності до умов Договору,
Постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
виготовити обладнання, згідно з
узгодженим кресленням на власних
виробничих потужностях і поставити, а
Покупець прийняти та оплатити
продукцію (далі - Товар), в асортименті
та за цінами, вказаними в специфікаціях
або додаткових угодах до даного
Договору, які є невід'ємною частиною (п.
1.1 Договору).

Вартість узгодженого на момент
укладання цього договору обсягу Товару
та період його постачання вказується в
додатку № 1 до цього договору. Кінцева
загальна сума договору буде складатись
з загальної вартості фактично
поставленого Товару, згідно додатків
та додаткових угод до цього договору
(п.п. 2.2, 2.5 Договору).

10.09.13. між Державним підприємством
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» та Публічним
акціонерним товариством «Запорізький
завод феросплавів» укладено Додаткову
угоду № 4 до Договору (далі - Додаткова
угода № 4).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 4
зазначено, що Постачальник
зобов'язується передати Покупцю товар
у строки та за номенклатурою, а саме:
каркас топки у кількості 1 шт., вартістю
160000,00 грн. та теплообмінник (без кожуха)
2076х2640х1170. вартістю 246000,00 грн. Загальна
сума з ПДВ 406000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державне підприємство «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» виконало
свої зобов'язання за Договором по
виготовленню та передачі позивачу
Товару на загальну суму 406000,00 грн., що
підтверджується накладною № 2711 від
27.11.13. на суму 160000,00 грн. з
рахунком-фактурою № ЕС-000000027 від 27.11.13.
та накладною № 2712 від 27.12.13. з
рахунком-фактурою № ЕС-000000027 від 27.12.13.
на суму 246000,00 грн., належним чином
завірені копії яких містяться в
матеріалах справи.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 4 до
Договору змінено п.п. 5.1, 5.2 Договору та
викладено їх в наступній редакції:
Покупець здійснює оплату за фактичну
кількість поставленого Товару шляхом
оформлення Покупцем на адресу Продавця
гарантованого платежу «з датою
виконання у майбутньому» (п. 5.1).

Покупець відправляє гарантований
платіж на адресу Постачальника. Дата
відправки гарантованого платежу - на 10
календарний день від дати поставки
Товару (за фактичну кількість
поставленого Товару) та рахунку
Постачальника за умови виконання п. 4.1.1,
4.1.5-4.1.7 Договору (п. 5.2).

Отже, враховуючи вищевикладене,
позивач посилається на те, що кінцевим
строком оплати відповідачем
отриманого Товару є: по накладній № 2711
від 27.11.13. на суму 160000,00 грн. - 01.01.14., по
накладній № 2712 від 27.12.13. на суму 246000,00
грн. - 31.01.14.

Позивач вказує на те, що товар був
прийнятий відповідачем без зауважень
та заперечень, але Публічне акціонерне
товариство «Запорізький завод
феросплавів», в свою чергу, належним
чином свої зобов'язання в частині
оплати вартості товару не виконало, чим
порушило умови Договору та вимоги
чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на адресу відповідача було
надіслано лист-претензію № 1-22-1930 від
28.02.14., відповідно до якого Державне
підприємство «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь»
зазначило про наявність
заборгованості Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
завод феросплавів» перед позивачем та
про необхідність оплати боргу за
поставлений Товар, згідно накладної №
2711 від 27.11.13. на суму 160000,00 грн. протягом 7
діб з моменту отримання даного листа та
в строк до 05.03.14. здійснити оплату,
згідно накладної № 2712 від 27.12.13. в
розмірі 246000,00 грн.

Вказаний вище лист був отриманий
представником відповідача 28.02.14., про що
свідчить зворотнє повідомлення,
належним чином завірена копія якого
міститься в матеріалах справи.

Відповідь Публічного акціонерного
товариства «Запорізький завод
феросплавів» на вказаний вище
лист-претензію в матеріалах справи
відсутня.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
заборгованість за поставлений товар не
оплатив, чим порушив умови Договору та
вимоги чинного законодавства України,
в зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
день звернення позивача до суду з даним
позовом склала 406000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно з п. 4.2.1 Договору встановлено, що
Покупець зобов'язаний прийняти Товар
та здійснити оплату, згідно п. 5.1
Договору.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 4 до
Договору змінено п.п. 5.1, 5.2 Договору та
викладено їх в наступній редакції:
Покупець здійснює оплату за фактичну
кількість поставленого Товару, шляхом
оформлення Покупцем на адресу Продавця
гарантованого платежу «з датою
виконання у майбутньому» (п. 5.1).

Покупець відправляє гарантований
платіж на адресу Постачальника. Дата
відправки гарантованого платежу - на 10
календарний день від дати поставки
Товару (за фактичну кількість
поставленого Товару) та рахунку
Постачальника за умови виконання п. 4.1.1,
4.1.5-4.1.7 Договору (п. 5.2).

Відповідно до п. 4.1.1 Договору
передбачено, що Постачальник
зобов'язаний разом з поставкою товару
надати Покупцеві оригінали документів,
оформлені державною мовою, зокрема,
рахунок, накладну на відпуск товару,
оформлені відповідно до вимог п. 2.4
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» від 24.05.95. № 88.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, позивач передав
у власність відповідачу продукцію на
загальну суму 406000,00 грн., що
підтверджується двосторонньо
підписаними накладними № 2711 від 27.11.13.
на суму 160000,00 грн. та № 2712 від 27.12.13. на
суму 246000,00 грн. без претензій та
зауважень та рахунками-фактури №
ЕС-000000027 від 27.11.13 на суму 160000,00 грн., №
ЕС-000000027 від 27.12.13. на суму 246000,00 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що до звернення позивача до суду з
даним позовом, відповідачем вартість
поставленої продукції належним чином
та в повному обсязі оплачена не була.

Згідно з п. 11 Договору встановлено, що
цей Договір набирає чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.15., а в
частині гарантійних зобов'язань - до
терміну їх закінчення.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що Договір, на час виконання
зобов'язань та на даний час є діючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем під час розгляду даної
справи було частково погашено суму
заборгованості перед позивачем в
розмірі 160000,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 25.04.14.
(належним чином засвідчена копія якого
залучена до матеріалів справи).

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відсутність предмета спору означає
відсутність спірного матеріального
правовідношення між сторонами.

З огляду на вищенаведене, в зв'язку з
тим, що відповідач під час розгляду
даної справи частково погасив суму
боргу в розмірі 160000,00 грн., суд вважає,
що провадження у справі в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 160000,00 грн. боргу підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, в зв'язку з відсутністю
предмету спору.

За таких обставин, судом встановлено,
що заборгованість Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
завод феросплавів» перед Державним
підприємством «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» за
Договором становить 246000,00 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що заборгованість відповідача перед
позивачем за неналежне виконання умов
Договору становить 246000,00 грн., що не
заперечується з боку відповідача.

Що стосується заперечень відповідача,
викладених у відзиві на позовну заяву
про те, що момент сплати грошових
коштів у розмірі 246000,00 грн. за
поставлений товар не настав, в зв'язку з
невиконанням позивачем п. 4.1.1 Договору
щодо відсутності в матеріалах справи
доказів направлення або надання
відповідачу рахунку, виставленого за
поставлений товар, в зв'язку з чим, на
думку відповідача, на підставі розділу
5 Договору термін оплати не настав, а
збільшився на термін прострочки
надання документів, суд зазначає
наступне:

Розділ 7 Договору передбачає, що
приймання товару по кількості та по
фактичній якості здійснюються у
відповідності з Інструкцією про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
кількістю від 15.06.65. № П-6 та Інструкцією
про порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
від 25.04.66. № П-7.

Приписами п. 12 «Інструкції про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
кількістю», затвердженої постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 15.06.65. № П-6, встановлено, що
приймання продукції за кількістю
здійснюється по транспортним та
товаросупровідним документам
(рахунку-фактурі, специфікації, опису,
пакувальним ярликам тощо) відправника
(виробника). Відсутність вказаних
документів або деяких із них не зупиняє
приймання продукції. В цьому випадку
складається акт про фактичну наявність
продукції і в акті вказується, які
документі відсутні.

Положеннями п. 14 «Інструкції про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання по
якості» № П-7, затвердженої постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 25.04.66., визначено, що приймання
продукції по якості і комплектності
здійснюється у точній відповідності зі
стандартами, технічними умовами,
основними та особовими умовами
поставки, іншими обов'язковими для
сторін правилами, а також по
товаросупровідним документам, що
засвідчують якість і комплектність
продукції, що поставляється (технічний
паспорт, сертифікат, посвідчення про
якість, рахунок-фактура, специфікація і
т.ін.). Відсутність вказаних
супровідних документів або деяких з
них не зупиняє приймання продукції. В
цьому випадку складається акт про
фактичну якість і комплектність
продукції, що надійшла, і в акті
зазначається, які документи відсутні.

Судом встановлено, що при прийнятті
товару відповідачем не складались акти
про відсутність будь-яких
товаросупровідних документів. Будь-які
претензії щодо непередання
супроводжуючих документів на
отриманий товар Покупець позивачу не
заявляв. Строк для передання
неотриманих документів, відповідно до
вимог ст. 666 Цивільного кодексу України
не встановлював.

Слід зазначити, що в матеріалах справи
міститься підписана з боку відповідача
видаткова накладна, що підтверджує
отримання товару відповідачем без
зауважень, а відповідно до п. 4.1.1
Договору вбачається, що разом з
поставкою товару Продавець надає
Покупцю оригінали документів, зокрема,
рахунок та накладну на відпуск товару.
Умовами п. 4.1.1 договору не передбачено
яким шляхом зазначені документи
повинні бути передані
відповідачу.Таким чином, з викладеного
вище вбачається, що відповідачем
прийнято товар без зауважень та без
вказання про відсутність рахунку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
беручі до уваги прийняття відповідачем
без зауважень товару, суд дійшов
висновку про те, що відповідачем не
доведено суду порушення з боку
позивача п. 4.1.1 Договору щодо надання
відповідачу рахунку, виставленого за
поставлений товар.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 2029,64 грн. - 3
% річних та 2756,00 грн. - збитків від
інфляції.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 2029,64 грн. - 3 % річних
та 2756,00 грн. - збитків від інфляції (за
обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» є обґрунтованим та
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача, оскільки
часткова оплата суми боргу здійснена з
боку відповідача після звернення
позивача до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, п. 1-1 ст. 80,
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя,
вул. Діагональна, 11, ) на
користь Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» (61166, м. Харків, проспект
Леніна, 9, ) 246000 (двісті
сорок шість тисяч) грн. 00 коп. -
основного боргу, 2029 (дві тисячі
двадцять дев'ять) грн. 64 коп. - 3 %
річних, 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят
шість) грн. 00 коп. - збитків від інфляції,
8215 (вісім тисяч двісті п'ятнадцять) грн.
71 коп. - судового збору.

3. Провадження у справі в частині
стягнення 160000 (сто шістдесят тисяч) грн.
00 коп. - заборгованості припинити.

4. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26.05.14.

Суддя
І.В.
Давиденко