ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" травня 2014 р.Справа № 924/345/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладія С.В.,
розглянувши матеріали за позовом
прокурора м. Хмельницького в інтересах
держави

за участю третьої особи на стороні
позивача без самостійних вимог на
предмет спору : Державної інспекції
сільського господарства у
Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м.
Хмельницький

до реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції, м.
Хмельницький

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів :
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гречани", с. Шар овечка,
Хмельницький район

про визнання недійсним рішення
Хмельницької міської ради від 28.08.2013
року № 70 „Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 32"

про скасування рішення реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції про державну
реєстрацію права власності на земельні
ділянки загальною площею 3,3066 га № 9572113
від 26.12.2013 року та № 9569003 від 26.12.2013 року

Представники сторін:

від прокуратури: Мельник І. В. старший
прокурор відділу прокуратури м.
Хмельницького

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

від третіх осіб : Попович І. В. - за
довіреністю № 2/14 від 14.03.2014р.

Ящук Б. С. - за довіреністю від 07.04.2014р.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Обставини справи:

Прокурор, в інтересах держави,
звернувся з позовом до суду в якому
просить визнати недійсним рішення
Хмельницької міської ради від 28.08.2013
року № 70 „Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 32" та скасувати рішення
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції про
державну реєстрацію права власності на
земельні ділянки загальною площею 3,3066
га № 9572113 від 26.12.2013 року та № 9569003 від
26.12.2013 року.

В обґрунтування позову посилається на
те, що оскаржуваним рішенням
Хмельницької міської ради порушено
законодавчо встановлену процедуру
порядку набуття права власності на
земельні ділянки, оскільки
законодавством не передбачено
безоплатне отримання юридичними
особами у власність земель для
здійснення підприємницької
діяльності. Зазначає також що рішення
щодо відведення земельних ділянок,
перед прийняттям рішення про надання
їх у власність, міською радою не
приймалось.

Посилається також на те, що відповідно
до п. 5 Рішення Конституційного Суду
України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень ч. 2 ст.
19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14
ст. 46, ч. 1, ч. 10 ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа скасування актів органів
місцевого самоврядування),
ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Відповідно, міська рада оскаржуваним
рішенням неправомірно внесла зміни до
попереднього рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 532 „Про передачу земель у
колективну власність АТЗТ „Гречани",
яке було реалізовано ще 29.10.1998 року
шляхом видачі державного акту на право
колективної власності на землю № 854.

Зазначає також, що на підставі
зазначено рішення, реєстраційною
службою Хмельницького міськрайонного
управління юстиції прийнято рішення
про державну реєстрацію права
власності СТОВ „Агрофірма „Гречани"
на земельні ділянки загальною площею
3,3066 га : № 9572113 та № 9569003 від 26.12.2013 року,
відповідно, державна реєстрація права
власності даних земельних ділянок
підлягає скасуванню.

Порушення інтересів держави прокурор
обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 1
ст. 6 Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною
земель" до повноважень спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель
належить додержання державними
органами , органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку набуття і реалізації прав на
землю, додержання вимог земельного
законодавства в процесі укладання
цивільно-правових угод, передачі у
власність, надання у користування, в
тому числі в оренду, вилучення (викупу)
земельних ділянок.

Оскільки органи Державної інспекції
сільського господарства України не
наділені повноваженнями щодо
звернення з позовами до суду, з даним
позовом звернувся прокурор, який набув
статусу позивача.

В додаткових поясненнях до позову
прокурор зазначає, що Хмельницькою
міською радою неправомірно внесено
зміни в ненормативний акт одноразової
дії (рішення виконавчого комітету № 532),
який вже вичерпав свою дію фактом його
виконання. Господарське законодавство
визнає перехід права власності в
порядку правонаступництва, однак земля
є особливим об'єктом правового
регулювання. Вважає, що застосування
положень про правонаступництво
повинно відбуватись із урахуванням
норм діючого земельного законодавства.
Крім того, прийняттям рішення сесії
Хмельницької міської ради від 28.08.2013
року № 70 фактично змінено площу
земельних ділянок, які передавались
АТЗТ „Гречани" тобто приховано внесено
зміни до державного акту на право
колективної власності, що в свою чергу
не було зроблено підприємством у
період коли такі зміни дозволялось
вносити а також порушено порядок
набуття права власності на зазначені
землі.

Відповідач (Хмельницька міська рада)
проти позову заперечує. З посиланням на
ст. 19 Конституції України, ст. 26, ст. 59, ч.
1 ст. 60 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", ст. 12
Земельного кодексу України, зазначає,
що оскаржуване рішення прийнято у
межах повноважень міської ради та у
спосіб передбачений Законом України
„Про місцеве самоврядування в
Україні", та на підставі чинного
законодавства. Просить в позові
відмовити.

В додаткових запереченнях на позов
відповідач посилається на те, що в
порушення вимог ст. ст. 2, ч. 2 ст. 29 ГПК
України, Рішення Конституційного Суду
України від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99, у
даному позові прокурором не визначено
державний орган, в інтересах якого він
діє, не вказано, які саме права та
інтереси держави порушено спірним
рішенням та необґрунтовано
необхідність їх захисту.

Зазначає, що в даному випадку не може
бути порушено будь-яких прав держави,
оскільки зазначена в рішенні
Хмельницької міської ради від 28.08.2013
року № 70 земельна ділянка на підставі
рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 29.09.1998
року № 532 „Про передачу земель у
колективну власність АТЗТ „Гречани" та
державного акту на право колективної
власності на землю від 29.10.1998 року
перебувала у колективній власності
АТЗТ „Гречани".

Підставою прийняття вищезазначеного
рішення стали звернення СТОВ
„Агрофірма „Гречани" з проханням
внести зміни в рішення № 532, з метою
впорядкування земель з врахуванням
проведеного розпаювання земель між
громадянами - членами АТЗТ „Гречани".
До звернення було додано відповідні
матеріали інвентаризації землі,
розроблені ліцензованою
землевпорядною організацією приватним
підприємством „Земельно-юридичний
центр". Вказані звернення з доданими
матеріалами інвентаризації були
розглянуті на засіданні постійної
депутатської комісії з питань
містобудування, земельних відносин та
охорони навколишнього природного
середовища, яка внесла відповідну
пропозицію на розгляд сесії міської
ради. За результатами розгляду
пропозиції вищезазначеної комісії
більшістю голосів депутатів було
прийнято оскаржуване рішення.
Зазначає, що спірне рішення було
прийнято на підставі , в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України. Просить в позові відмовити.

Відповідач (реєстраційна служба
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції) надіслав на адресу
суду заяву відповідно до якої просить
судові засідання проводити без участі
реєстраційної служби, за вищевказаними
позовними вимогами покладається на
думку суду.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
(Державна інспекція сільського
господарства у Хмельницькій області)
надала пояснення про те, що державною
інспекцією сільського господарства у
Хмельницькій області проведеною
документальною перевіркою законності
прийняття Хмельницькою міською радою
рішення № 70 від 28.08.2013 року „Про
внесення змін та доповнень до рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 29.09.1998 року № 532"
встановлено, що вказаним рішенням
внесено зміни та доповнення до рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 29.09.1998 року № 532, що
полягають у наданні у власність СТОВ
„Агрофірма „Гречани", що є
правонаступником АСТЗТ „Гречани"
земельних ділянок по вул. Вокзальній, 138
площею 3,18 га, цільове призначення -
несільськогосподарські угіддя
(господарський двір), по вул.
Лезнівській, площею 0,1266 га, цільове
призначення - несільськогосподарські
угіддя (господарський двір), по вул.
Західно-Окружній, площею 37,3102 га,
цільове призначення -
несільськогосподарські угіддя, землі
тимчасової консервації, залуження.
Передано в запас міста земельні
ділянки по вул. Західно-Окружній
площею 17 га та по вул. Нижній Береговій
площею 2,1 га.

З посиланням на ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 82, ч. 1 ст. 122, а
також глави 19, 20 Земельного кодексу
України, ст. 20 Закону України „Про
землеустрій", п. 5 рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
року № 7-рп/2009 зазначає, що міська рада
рішенням від 28.08.2013 року № 70
неправомірно внесла зміни до
попереднього рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 532 „Про передачу земель у
колективну власність АТЗТ „Гречани",
яке було реалізоване ще 29.10.1998 року
шляхом видачі державного акту на право
колективної власності на землю № 854.
Таким чином, рішення Хмельницької
міської ради від 28.08.2013 року № 70 „про
внесення змін та доповнень до рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 29.09.1998 року № 532"
прийнято з порушенням вимог ст. ст. 78, 82,
глав 19, 20 Земельного кодексу України, а
також рішення Конституційного суду
України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року.
Просить позов задоволити.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів
(СТОВ „Агрофірма „Гречани) надала
пояснення про те, що відповідно до
державного акту на право колективної
власності серії ХМ № 854, який видано
АСТЗТ „Гречани", останньому передано у
колективну власність 160 га землі для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
підставі рішення Хмельницької міської
ради від 29.09.1998 року № 532. В подальшому
дане підприємство реорганізоване в КСП
„Гречани" та є його правонаступником.
СТОВ „Агрофірма „Гречани" є
підприємством заснованим на базі КСП
„Гречани". СТОВ „Агрофірма „Гречани"
як правонаступник звернулось до
Хмельницької міської ради з
відповідною заявою про внесення змін
до рішення виконавчого комітету № 532,
що було зумовлено тим, що після
розпаювання земель у товариства у
власності залишилась не вилучена
земельна ділянка площею 79,10 га,
оскільки відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону
України „Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)" зазначені земельні ділянки не
підлягали розпаюванню.

Відповідно, посилається на те, що в
даному випадку ставилось питання не
про передання землі у власність, а про
внесення змін у вже прийняте рішення
про виділення землі, а тому норми ст. ст.
19, 20, 78 Земельного кодексу України, ст. 20
Закону України „Про землеустрій" на
які в позові посилається прокурор є
недоречними.

Зазначає також, що помилковим є
посилання прокуратури на рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
року за № 7-пр/2009, оскільки відповідно
до зазначеного рішення органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Тобто,
вносити зміни у попередні рішення
можна, якщо на це є згода учасників
правовідносин. В даному випадку СТОВ
„Агрофірма „Гречани" надала свою
згоду на внесення змін у рішення шляхом
написання та подання на ім'я міського
голови відповідної заяви, а міська рада
надала свою згоду шляхом винесення
відповідного рішення. На підставі
викладеного просить в позові
відмовити.

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до п. 1.1, 1.4 Статуту
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гречани",
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гречани" є підприємством
заснованим на базі КСП „Гречани" та є
його правонаступником.

Відповідно до довідки державного
реєстратора Хмельницької районної
державної адміністрації від 08.06.2014 року
за № 37/13-1557/12, Хмельницькою районною
державною адміністрацією, 29.12.1995 року
зареєстровано акціонерне
сільськогосподарське товариство
закритого типу „Гречани" (код ЄДРПОУ №
05529646).

16.10.1998 року Хмельницькою
райдержадміністрацією зареєстровано
колективне сільськогосподарське
підприємство „Гречани" (), яке було створене внаслідок
реорганізації акціонерного
сільськогосподарського товариства
закритого типу „Гречани" () та стало правонаступником всіх
його майнових та немайнових прав та
обов'язків.

01.06.1999 року Хмельницькою районною
державною адміністрацією
зареєстровано сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
„Гречани" (), яке
створено внаслідок реорганізації
колективного сільськогосподарського
підприємства „Гречани"() та стало правонаступником усіх
майнових та немайнових прав та
обов'язків останнього.

Рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради № 532 від
29.09.1998 року „Про передачу земель у
колективну власність" передано у
колективну власність АТЗТ „Гречани"
земельну ділянку загальною площею 160,0.

На підставі зазначеного рішення
акціонерному сільськогосподарському
підприємству закритого типу „Гречани"
видано державний акт на право
колективної власності на землю серії
ХМ № 854 від 29.10.1998 року, відповідно до
якого передано у колективну власність
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
160,0 га землі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
„Гречани" звернулась до Хмельницької
міської ради з заявами від 26.06.2013 року
за № 21 та від 20.08.2013 року за № б/н з
проханням внести зміни в рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 29.09.1998 року № 532 „Про
передачу земель у колективну власність
АТЗТ „Гречани" з метою впорядкування
земель з врахуванням проведеного
розпаювання земель між громадянами -
членами АТЗТ „Гречани".

Зазначені звернення разом з
матеріалами інвентаризації земельних
ділянок відповідно до Державного акту
на право колективної власності на
землю ХМ № 854 виданого акціонерному
сільськогосподарському підприємству
закритого типу „Гречани" від 2012 року,
що були розроблені ліцензованою
землевпорядною організацією приватним
підприємством „Земельно-юридичний
центр" були розглянуті на засіданні
постійної депутатської комісії з
питань містобудування, земельних
відносин та охорони навколишнього
природного середовища (витяг з
протоколу № 62 від 28.08.2013 року), яка
внесла відповідну пропозицію на
розгляд сесії міської ради.

Рішенням двадцять сьомої сесії
Хмельницької міської ради № 70 від
28.08.2013 року „Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 532" вирішено внести зміни
та доповнення до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 532 „Про передачу земель у
колективну власність АТЗТ „Гречани" а
саме:

1.1. Викласти п. 1 в наступній
редакції:

1. передати у власність
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гречани" (код 05529646), що є
правонаступником АСТЗТ „Гречани"
земельні ділянки : по вул. Вокзальній, 138
площею 3,1800 га, цільове призначення -
несільськогосподарські угіддя
(господарський двір); по вул.
Лезнівській площею 0,1266 га, цільове
призначення - несільськогосподарські
угіддя (господарський двір); по вул.
Західно-Окружній, площею 37,3102 га,
цільове призначення -
несільськогосподарські угіддя , землі
тимчасової консервації, залуження.

1.2 Доповнити пункт 1 підпунктом
наступного змісту:

2. передати в запас міста земельні
ділянки по вул. Західно-Окружній площею
17,0 га; по вул. Нижній Береговій площею 2,1
га.

Прокурор вважаючи що прийняте
Хмельницькою міською радою рішення № 70
від 28.08.2013 року „Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 532" суперечить інтересам
держави та прийняте в порушення вимог
чинного законодавства звернувся з
позовом до суду в інтересах держави в
якому просить визнати недійсним
рішення Хмельницької міської ради від
28.08.2013 року № 70 „Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 32" та скасувати рішення
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції про
державну реєстрацію права власності на
земельні ділянки загальною площею 3,3066
га № 9572113 від 26.12.2013 року та № 9569003 від
26.12.2013 року.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності,
судом до уваги приймається таке:

Відповідно до статті 144 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до ст. 60 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні",
територіальним громадам міст належить
право комунальної власності на землю.
Органи місцевого самоврядування від
імені територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу
України, до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями територіальної
громади та вирішення питань у галузі
земельних відносин.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено
виключну компетенцію міських рад щодо
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Тобто, Хмельницька міська рада у
спірних відносинах діє як орган, через
який територіальна громада реалізує
повноваження власника, а право
розпорядження вирішується радою
шляхом прийняття відповідних рішень.

За приписами ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Способом волевиявлення ради, яка
здійснює право власності від імені
відповідної територіальної громади,
щодо регулювання земельних відносин є
прийняття рішення сесії.

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу
України, суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом розгляду даної справи є
рішення Хмельницької міської ради від
28.08.2013 року № 70 «Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 532».

Реалізуючи законодавчо визначене
право розпорядження землями
комунальної власності, Хмельницька
міська рада прийняла рішення № 532 від
29.09.1998 року, відповідно до якого
акціонерному сільськогосподарському
підприємству закритого типу „Гречани"
видано державний акт на право
колективної власності на землю серії
ХМ № 854 від 29.10.1998 року, та передано у
колективну власність для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва 160,0 га землі.

Суб'єктами права колективної власності
на землю, відповідно до ст. 5 Земельного
кодексу України (в редакції 1990 року) є
сільськогосподарські акціонерні
товариства.

Відповідно до Указу Президента України
«Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність» №
720/95 від 08.08.1995 року, паюванню підлягали
тільки сільськогосподарські угіддя.

Відповідно до ст. 7 Закону України «про
колективне сільськогосподарське
підприємство», громадяни є власниками
виключно тих земель, які вони одержали
після розпаювання.

Частиною 4 статті 7 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
встановлено, що із площі земельних
ділянок, що підлягають розподілу,
виключаються: деградовані,
малопродуктивні, а також техногенно
забруднені сільськогосподарські
угіддя, що підлягають консервації;
заболочені землі.

Таким чином, землі із
сільськогосподарських угідь та
несільськогосподарські угіддя не
підлягали паюванню і залишились у
суб'єкта права колективної власності
КСП «Гречани» правонаступником якого є
СТОВ «Агрофірма «Гречани».

Отже, приймаючи спірне рішення № 70 від
28.08.2013 року та вносячи зміни до рішення
№ 532 від 29.09.1998 року, за відповідними
заявами СТОВ «Агрофірма «Гречани»,
Хмельницька міська рада, з метою
впорядкування земель з врахуванням
проведеного розпаювання земель між
громадянами прийняла рішення про
внесення змін у вже раніше прийняте
рішення про передачу земельних ділянок
у власність.

Як зазначив Конституційний суд України
в своєму рішенні від 16.04.2009 року №
7-пр/2009, в Конституції України
закріплено принцип, за яким права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, яка відповідає
перед людиною за свою діяльність
(стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є «гарантією
стабільності суспільних відносин» між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

В мотивувальній частині рішення
Конституційний суд України зазначив,
що в аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 19,
статті 144 Конституції України, статті 25,
частин першої, десятої статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР
(з наступними змінами) стосовно права
органу місцевого самоврядування
скасовувати свої раніше прийняті
рішення та вносити до них зміни
необхідно розуміти так, що орган
місцевого самоврядування має право
приймати рішення, вносити до них зміни
та/чи скасовувати їх на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом враховується, що у відповідності
до ст. ст. 107-109 Цивільного кодексу
України, ст. 31 Закону України «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство», ст. 59 Господарського
кодексу України, при реорганізації до
новоствореного підприємства
переходять майнові права і обов'язки
колишнього підприємства в обсязі, що
відповідає виду реорганізації.

Земельний кодекс України 2001 року
визначив в п. 7 Перехідних положень
наступне: юридичні особи, що одержали у
власність земельні ділянки, у розмірах,
що були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці
ділянки.

Гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Конституції
України.

Закріплені у статті 144 Конституції
України і статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
норми про акти органів місцевого
самоврядування, крім юридичної форми
реалізації завдань і функцій,
визначають порядок прийняття і
перевірки рішень органів місцевого
самоврядування. В Законі встановлено,
що ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України та законами
України до їх відання. В інших
положеннях Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» також
визначено право ради скасовувати свої
раніше прийняті рішення та вносити до
них зміни. Таким чином, Хмельницька
міська рада прийнявши рішення № 532 від
29.09.1998 року «Про передачу земель у
колективну власність", яким було
передано у колективну власність АТЗТ
„Гречани" земельну ділянку загальною
площею 160,0 правомочна і внести зміни в
таке рішення за заявою особи щодо якої
прийнято таке рішення, оскільки такі
повноваження передбачені
вищевказаними нормами.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

При цьому, належністю доказів є
спроможність фактичних даних містити
інформацію щодо обставин, що входять до
предмета доказування, слугувати
аргументами (посилками) у процесі
встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.
До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Проте прокурором не доведено суду
обставини, за якими спірне рішення ради
не відповідає нормам діючого
законодавства, прийняте не у межах
повноважень та не у спосіб,
передбачений законом.

Крім того, як встановлено судом,
звертаючись до суду з даним позовом,
прокурор всупереч вимог ст. ст. 1, 33 ГПК
України, не наводить, в чому полягає
порушення прав та законних інтересів
держави, для захисту яких він звернувся
до суду, а лише стверджує про те, що
оспорюваний ним акт відповідач у
справі не мав права приймати, що має
наслідком визнання такого акту
незаконним з подальшим скасуванням.

Відтак суд вважає, що рішення
Хмельницької міської ради Київської
міської ради від 28.08.2013 року № 70 „Про
внесення змін та доповнень до рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 29.09.1998 року № 32" було
прийнято відповідачем у межах власної
компетенції та у повній відповідності
до вимог законодавства України.

Враховуючи вищевикладені обставини, не
підлягає і задоволенню вимога
прокурора про скасування рішення
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції про
державну реєстрацію права власності на
земельні ділянки загальною площею 3,3066
га № 9572113 від 26.12.2013 року та № 9569003 від
26.12.2013 року І

Не приймаються судом і посилання
прокурора, в обґрунтування звернення з
позовом до суду в інтересах держави на
ч. 1 ст. 6 Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною
земель", відповідно до якого до
повноважень спеціально уповноваженого
органу виконавчої влади з питань
земельних ресурсів у сфері державного
контролю за використанням та охороною
земель належить додержання державними
органами , органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку набуття і реалізації прав на
землю, додержання вимог земельного
законодавства в процесі укладання
цивільно-правових угод, передачі у
власність, надання у користування, в
тому числі в оренду, вилучення (викупу)
земельних ділянок.

Оскільки органи Державної інспекції
сільського господарства України не
наділені повноваженнями щодо
звернення з позовами до суду, з даним
позовом звернувся прокурор, який набув
статусу позивача.

Правові, економічні та соціальні
основи організації здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель визначає Закон
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель».
Органи, які здійснюють державний
контроль за використанням та охороною
земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель, визначені в статті 5 цього
Закону.

Державний контроль за використанням та
охороною земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі. Державний контроль за
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів (ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»).

У статті 10 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» визначені
повноваження державних інспекторів у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель та
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель, зокрема,
звертатися до органів прокуратури з
клопотанням про подання позову до суду
щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування якими закінчився.

Відповідно до вимог п. 1 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України № 459/2011 від
13.04.2011р., Державна інспекція сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Пунктом 4 вказаного Положення
встановлено перелік покладених на
інспекцію завдань, зокрема,
організація та здійснення державного
нагляду (контролю) у частині дотримання
земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності.

В пункті 5 цього Положення міститься
перелік прав Держсільгоспінспекції
України в межах наданих повноважень
щодо виконання покладених на неї
завдань, а саме: Держсільгоспінспекція
та її посадові особи в межах своїх
повноважень мають право звертатися до
органів прокуратури з клопотанням про
подання позову до суду щодо
відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування якими закінчився.

Положенням про Державну інспекцію
сільського господарства України,
затвердженого Указом Президента
України № 459/2011 від 13.04.2011р. яке
регламентує компетенцію
Держсільгоспінспекції, не надано їй
повноважень щодо подання клопотань про
подання позову до суду за іншим, ніж
передбачено Положенням, предметом
позову. Отже, Держсільгоспінспекція не
мала права звертатись до органів
прокуратури з відповідним клопотанням
із заявленим предметом та із заявлених
підстав.

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства, фактичні
обставини справи, суд вважає, що у
позові необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 1, 4-5, 4-7, 12, 32, 33, 44, 49, 82-85,
87 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові прокурора м. Хмельницького в
інтересах держави за участю третьої
особи на стороні позивача без
самостійних вимог на предмет спору :
Державної інспекції сільського
господарства у Хмельницькій області, м.
Хмельницький до Хмельницької міської
ради, м. Хмельницький до реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції, м. Хмельницький за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів : сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
„Гречани", с. Шаровечка, Хмельницький
район про визнання недійсним рішення
Хмельницької міської ради від 28.08.2013
року № 70 „Про внесення змін та
доповнень до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
29.09.1998 року № 32", про скасування рішення
реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції про
державну реєстрацію права власності на
земельні ділянки загальною площею 3,3066
га № 9572113 від 26.12.2013 року та № 9569003 від
26.12.2013 року відмовити.

Повний текст рішення складено 20.05.2014р.

Суддя
С.В. Гладій

Пом. судді: І.М. Вальчук

Віддрук. 6 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Хмельницький, вул.
Проскурівська,63)

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул.
Гагаріна,3) (прост.)

4- відповідачу (м. Хмельницький, вул.
Пилипчука,3) (прост.)

5- третій особі (с. Шаровечка,
Хмельницького р-ну, вул.
Дзержинського,2а)

6- третій особі (м. Хмельницький, вул.
Примакова,9)