ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р.Справа № 922/324/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання
Федорова Т.О.

розглянувши справу

за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в
о. Харківської Обласної Дирекції, м.
Харків до ФОП ОСОБА_3, м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача: Мікуліна Т.О. за дов. №1352/13 від
23.08.13р.; відповідача: не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просить
стягнути з Фізичної особи-підприєця
ОСОБА_3 на свою користь заборгованість
за Кредитним договором № 011/1800/98387 від
"24" жовтня 2012 р. в сумі 59596,47 (п'ятдесят
дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто шість)
гривень 47 копійок.

Позивач скористався правом участі у
судовому засіданні, направив свого
представника, який підтримує позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, вимоги ухвал господарського
суду Харківської області від 07.02.2014р.,
25.02.2014р.,11.03.2014 та 02.04.2014р. щодо надання
до суду відзиву на позовну заяву; з
документами в його обґрунтування,
Витягу з Эдиного державного реэстру
юридичних осіб-підприємців станом на
момент розгляду справи; довідки про
розрахункові рахунки в установах
банків не виконав. Про дату та місце
слухання справи повідомлявся за
адресою зазначеною у ЄДРПОУ, ухвали із
зазначенняи дати та місця слухання
справи повернулися на адресу суду з
відміткою поштової служби "за
закінченням терміну зберігання".

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи,
а тому суд вважає можливим розглядати
справу за наявними в ній матеріалами,
як це передбачено статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що в разі,
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи та вислухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

«24» жовтня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» (надалі - «Позивач», «Банк»)
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(надалі - «Відповідач», «Позичальник»)
було укладено Кредитний договір №
011/1800/98387 (надалі - Кредитний договір),
відповідно до умов якого Банк надає
Позичальнику можливість використання
кредитної лінії (надалі - кредит) з
поточного рахунку, операції за яким
можуть здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів, шляхом
здійснення платежів в межах поточного
ліміту з рахунку у разі відсутності
(недостатності) на рахунку грошових
коштів.

Відповідно до п. 1.1 Договору на дату
укладення договору поточний ліміт
кредиту складає 50 000 (п'ятдесят тисяч
гривень) 00 копійок.

Відповідно до п. 1.2. Договору строк дії
кредиту - по 24 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору,
протягом всього строку фактичного
користування кредитом, Позичальник
зобов'язаний сплачувати щомісяця Банку
проценти, розмір яких розраховується
на основі фіксованої процентної ставки
в розмірі 30 % річних.

Надання кредитних коштів проводилося
згідно вимог п. 3.2 Кредитного договору,
за умови наявності укладеного договору
страхування, у разі ініціювання
Позичальником операцій по рахунку з
використанням спеціальних платіжних
засобів та при відсутності
(недостатності) на рахунку власних
коштів Позичальника, Банк
зобов'язується надати кредитні кошти
шляхом їх безготівкового переказу з
позичкового рахунку на рахунок в межах
поточного ліміту та здійснити
ініційовану Позичальником операцію.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний протягом дії
Кредитного договору здійснювати
погашення заборгованості в порядку,
визначеному Кредитним договором,
шляхом зарахування на рахунок
щомісячного обов'язкового платежу,
розрахованого відповідно до умов п. 5.2
Кредитного договору, та здійснити
повне (остаточне) погашення
заборгованості не пізніше дати
закінчення кредитування. Під поняттям
«Погашення заборгованості» сторони
розуміють повернення суми кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, сплати комісій, неустойок та
інших платежів, якщо такі матимуть
місце, які передбачені Кредитним
договором, в тому числі відшкодування
витрат та збитків Банку, пов'язаних з
неналежним виконанням Позичальником
умов Кредитного договору.

Однак, Відповідачем не виконуються
вищезазначені умови Кредитного
договору, а саме і Відповідачем
порушено зобов'язання по поверненню
кредиту та не виконуються умови п. 5.2. І
Кредитного договору щодо забезпечення
наявності коштів на рахунку для сплати
обов'язкового платежу.

Таким чином, станом на 03.01.2014 р. загальна
заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед
Позивачем за Кредитним договором
№011/1800/98387 від 24.10.2012 року становить 59
596,47 гривень.

Вищевикладені обставини
підтверджуються розрахунком
заборгованості станом на 03.01.2014року.

При подачі позову Позивачем дотримана
процедура, передбачена ст. 6 ГПК України
та, відповідно до ст. 8 Кредитного
договору Відповідачу направлено
вимогу про виконання порушеного
зобов'язання, яка не була ним виконана,
про що свідчать наявні в матеріалах
справи копії вимоги та докази
відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна прийняти всі міри,
необхідні для належного виконання
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимог діючого законодавства,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Згідно з положеннями ч. З ст. 346 ГК
України кредити надаються банком під
відсоток. Надання безвідсоткових
кредитів забороняється, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 -552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК
встановлено, що коли договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати відсотків, належних йому.

Також відповідно до ст. 611, 615 ЦК України
у випадку порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором. Згідно ст. 8 Кредитного
договору Позивачу надано право
вимагати від Відповідача достроково
здійснити повернення кредиту,
відсотків та інших платежів у випадку
невиконання умов зазначеного вище
кредитного договору, тобто зазначений
пункт договору містить норму про
відповідальність Відповідача у
вигляді дострокового повернення
кредиту, в тому числі й при порушені
зобов'язань по щомісячній сплаті
кредиту та відсотків.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості, а в матеріалах
справи такі докази відсутні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» є обґрунтованими, такими,
що підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається:

- у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін;

- у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Враховуючи, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1827,00
грн. підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75,
82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ,
вул. Лєскова, 9, код 14305909) в особі
Харківської обласної дирекції (61166, м.
Харків, вул. Новгородська, 11, код 23321095)
заборгованість за Кредитним договором
№ 011/1800/98387 від "24" жовтня 2012 р. в сумі
59596,47 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот
дев'яносто шість) гривень 47 копійок та
сумму судового збору у розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень) 00
коп.

Повне рішення складено 09.04.2014 р.

Суддя С.Ч. Жельне