м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/5088/14 30.05.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»до Приватного
акціонерного товариства «Українська
«Гарант-Авто»провідшкодування шкоди в
порядку регресу 3 643,97 грн. Суддя
Шкурдова Л.М. при секретарі судового
засідання Іващенко М.М.за участю
представників сторін:від
позивачаГрабова І.А. (довіреність №3364/18
від 23.12.2013);від відповідачане з'явився.
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу в сумі 3 643,97 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком, виплачено
страхове відшкодування, внаслідок чого
до позивача, в порядку ст. 27 Закону
України "Про страхування" та ст. 993
Цивільного кодексу України, перейшло
право вимоги (регресу) в межах
здійснених фактичних затрат до
відповідача про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 3 643,97 грн., як
до особи, відповідальної за заподіяні
Ухвалою від 31.03.2014 суддею Шкурдовою Л.М.
порушено провадження у справі № 910/5088/14
та призначено її до розгляду на 06.05.2014.
Ухвалою суду від 06.05.2014, за
розпорядженням в.о. голови суду від
06.05.2014, суддею Отрош І.М. справу №910/5088/14
прийнято до свого провадження в зв'язку
з перебуванням судді Шкурдової Л.М. у
відпустці та призначено до розгляду на
Ухвалою суду від 27.05.2014, за
розпорядженням заступника голови суду
від 27.05.2014, суддею Шкурдовою Л.М. справу
№910/5088/14 прийнято до свого провадження
в зв'язку з виходом з відпустки.
У судовому засіданні 30.05.2014 представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, позов просив
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, про час і місце
розгляду даної справи повідомлений
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило.
Обставин, які б перешкоджали чи не
дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено, а відтак, суд не вважає за
необхідне відкладати розгляд справи
та, відповідно до статті 75 ГПК України,
здійснює її розгляд за наявними в ній
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -
22.08.2013 між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія «АХА
Страхування» (далі - Позивач) та ОСОБА_2
(далі - Страхувальник) укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспорту № ТП199915ГА/13л (далі -
Договір), за яким застраховано
транспортний засіб марки «Toyota»,
державний номер НОМЕР_1.
03.09.2013 у м. Луганську, на вул. Радянській,
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП), за участю транспортного
засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_2, та
транспортного засобу марки «ВАЗ»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
Внаслідок зазначеного ДТП пошкоджено
застрахований Позивачем автомобіль
марки «Toyota», державний номер НОМЕР_1.
Постановою Лутугинського районного
суду Луганської області від 04.10.2013 у
справі № 416/3374/13-п ОСОБА_3 визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, притягнуто до
адміністративної відповідальності та
застосовано адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Згідно з Рахунком-Договором № СФ-2013-003940
від 09.09.2013, вартість ремонту автомобіля
«Toyota», державний номер НОМЕР_1, склала 5
ДТП згідно з Договором, укладеним між
Позивачем та Страхувальником, визнано
страховим випадком, про що складено
16.09.2013, відповідно до якого страхове
відшкодування страхувальнику
підлягало сплаті у сумі 3 643,97 грн.
Зазначену суму страхового
відшкодування Позивач виплатив
Страхувальнику в повному обсязі, що
підтверджується платіжним дорученням
відшкодування в сумі 3 643,97 грн., копія
якої наявна в матеріалах справи.
Судом установлено і матеріалами справи
підтверджується, що транспортний засіб
«ВАЗ», державний номер НОМЕР_2,
застраховано Відповідачем згідно з
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/5324135, страхувальником за
Позивач, з метою досудового
врегулювання даного спору, звернувся
до Відповідача з Претензією (вих. № ЛВ
2099 від 17.01.2014) про виплату страхового
відшкодування (в порядку регресу) в
розмірі 3 643,97 грн., однак зазначена
заява Відповідачем залишена без
відповіді та задоволення.
Станом на час розгляду спору
Відповідачем вказаних коштів не
сплачено, доказів зворотнього суду не
Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Отже, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, питання про її
відшкодування вирішується за
принципом вини.

Вина ОСОБА_3, який керував транспортним
засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2,
встановлена постановою Лутугинського
районного суду Луганської області від
04.10.2013 у справі № 416/3374/13-п.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) передбачено, що у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи, що станом на момент
вчинення ДТП ОСОБА_3 керував
транспортним засобом «ВАЗ», державний
номер НОМЕР_2, та враховуючи, що його
вина у вчиненні ДТП доведена належним
чином, саме Відповідач, згідно п. 22.1 ст.
22 Закону є особою, відповідальною за
збитки, а тому Позивач правомірно
звернувся до Відповідача з вимогою про
виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У свою чергу, стаття 27 Закону України
"Про страхування" також визначає, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Судом враховано, що Позивач виплатив
Страхувальнику страхове відшкодування
в сумі 3 643,97 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 58402 від 17.09.2013.

Відтак, до Позивача, який здійснив
страхову виплату за завдану внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди шкоду,
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Враховуючи викладені положення
законодавства та встановлені
матеріалами справи фактичні обставини,
Відповідач дійсно є особою,
відповідальною за шкоду, завдану
автомобілю особи, застрахованої
Позивачем.

Підпунктом 12.1. ст. 12 Закону встановлено,
що страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно з Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеним
Відповідачем зі своїм страхувальником,
ліміт відповідальності по майну - 50 000,00
грн., розмір франшизи становить 0,00 грн.

Відтак, відповідальність страховика
винної особи регламентована
положеннями Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та обмежується укладеним
договором страхування.

Таким чином, Позивачем виплачено
Страхувальнику страхове відшкодування
в сумі 3 643,97 грн., розмір франшизи згідно
з Полісом № АС/5324135 становить 0,00 грн.,
відтак страхова виплата, що підлягає
відшкодуванню в порядку регресу,
складає 3 643,97 грн.

З урахуванням викладеного суд,
враховуючи встановлені обставини
справи, ліміт відповідальності
відповідно до полісу обов'язкового
страхування та розмір франшизи, дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з Відповідача страхового
відшкодування підлягають задоволенню
в повному обсязі, тобто в сумі 3 643,97 грн.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ,
пров. Новопечерський, б. 19/3;
ідентифікаційний код 16467237) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8;
ідентифікаційний код 20474912) страхове
відшкодування в сумі 3 643 (три тисячі
шістсот сорок три) грн. 97 коп. та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.06.2014

Суддя
Шкурдова Л.М.