ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р.
Справа № 922/186/13-г

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Пелипенко Н.М., суддя Россолов
В.В. , суддя Тихий П.В.,

при секретарі Соколової Ю.І.,

за участю представників:

позивача - Чірік І.О., довіреність б/н
від 03.01.2014 р.;

відповідача - Гавриленко М.Ю.,
довіреність № 53419/20-38-10-11 від 30.11.2014 р.;

3-ї особи - директор Посашков Ю.А.
(особисто);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх.
367Х/1-28) на рішення Господарського суду
Харківської області від 05 листопада 2013
року у справі № 922/186/13-г

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авангард-10", м. Харків

до Основ'янська об'єднана державна
податкова інспекція міста Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області , м. Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Яна", м. Харків;

про визнання права власності на бензин
та витребування бензину, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 р. ТОВ "Авангард 10" звернулось
до Господарського суду Харківської
області з позовом до Основ'янської МДПІ
міста Харкова Харківської області
Державної податкової служби, в якому
просило визнати право власності на
майно: бензин автомобільний марки А-95
Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості
16490,37 л вартістю по продажній ціні з ПДВ
182218,59 грн.; бензин автомобільний марки
А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 л
вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94
грн.; бензин автомобільний марки А-92
ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19
л вартістю по продажній ціні з ПДВ 245911,95
грн.; та витребувати вказане майно з
чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 11.02.2013 р. у
справі № 922/186/13-г, залишеним без змін
Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 11.04.2013 р., позов
задоволено. Визнано за ТОВ "Авангард 10"
право власності на майно: бензин
автомобільний марки А-95 Євро вид-І
клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості 16490,37 л
вартістю по продажній ціні з ПДВ 182218,59
грн.; бензин автомобільний марки А-95
ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 л
вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94
грн.; бензин автомобільний марки А-92
ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості
23309,19 л вартістю по продажній ціні з ПДВ
245911,95 грн. Витребувано вказане майно з
чужого незаконного володіння. Стягнуто
з Основ'янської МДПІ міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби на користь ТОВ
"Авангард 10" судовий збір у розмірі 20154,76
грн.

Постановою Вищого Господарського Суду
України від 11.06.2013 р. у справі № 922/186/13-г
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 11.04.2013 р. та
рішення Господарського суду
Харківської області від 11.02.2013 р. у
справі № 922/186/13-г скасовано, справу
передано на новий розгляд до
Господарського суду Харківської
області в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи в
Господарському суді Харківської
області позивач звернувся до суду з
заявою про уточнення позовних вимог, в
якій просить: 1) визнати право власності
на майно: бензин автомобільний марки
А-95 Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у
кількості 16490,37 л вартістю по продажній
ціні з ПДВ 182218,59 грн., бензин
автомобільний марки А-95 ДСТУ 4063-2001 у
кількості 18496,40 л вартістю по продажній
ціні з ПДВ 200685,94 грн., бензин
автомобільний марки А-92 ЕNERGY с прис.
ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19 л вартістю
по продажній ціні з ПДВ 245911,95 грн.; 2)
зобов'язати відповідача повернути
майно: бензин автомобільний марки А-95
Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості
16490,37 л вартістю по продажній ціні з ПДВ
182 218,59 грн., бензин автомобільний марки
А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 л
вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94
грн., бензин автомобільний марки А-92
ЕNERGY с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19
л вартістю по продажній ціні з ПДВ 245
911,95 грн. власнику майна - позивачу (т. 3
а.с. 11-12).

Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 11.09.2013 р. у
справі № 922/186/13-г задоволено заяву
позивача про уточнення позову (т. 3 а.с.
60-63).

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 05.11.2013 р. у
справі № 922/186/13 позов задоволено
частково. Зобов'язано Основ'янську МДПІ
міста Харкова Харківської області
Державної податкової служби повернути
майно - бензин автомобільний марки А-95
Євро вид-І клас-В ДСТУ 4839:2007 у кількості
16490,37 л вартістю по продажній ціні з ПДВ
182218,59 грн., бензин автомобільний марки
А-95 ДСТУ 4063-2001 у кількості 18496,40 л
вартістю по продажній ціні з ПДВ 200685,94
грн., бензин автомобільний марки А-92 ENERGY
с прис. ДСТУ 4063-2001 у кількості 23309,19 л
вартістю по продажній ціні з ПДВ 245911,95
грн. власнику майна - ТОВ "Авангард-10". В
решті позову відмовлено.

Відповідач (Основ'янська ОДПІ міста
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області, яка є правонаступником
Основ'янської МДПІ міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби), звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою (вх. № 367Х/1-35 від 04.02.2014 р.), в
якій вважає рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог незаконним та
необгрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
в частині задоволення позовних вимог
скасувати, та прийняти нове рішення,
яким відмовити у позові.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 р.
розгляд справи відкладено на 13.03.2014 р.
та ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 13.03.2014 р.
розгляд справи відкладено на 08.04.2014 р., у
зв'язку з відсутністю відзиву позивача
на апеляційну скаргу, а в судовому
засіданні 08.04.2014 р. оголошено перерву до
10.04.2014 р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 р.
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ТОВ "Яна", розгляд
справи відкладено на 15.05.2014 р.

Розпорядженням в.о. голови
Харківського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 р., у
зв'язку з відпусткою судді Івакіної
В.О., для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя
Россолов В.В., суддя Тихий П.П.

Згідно п. 3.8 ч. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 8 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі зміни складу
суду, розгляд справи починається
заново, а отже, спочатку починається й
перебіг строку вирішення спору.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.05.2014 р.
розгляд справи відкладено на 22.05.2014 р., у
зв'язку з відсутністю відзиву 3-ї особи
та неявкою представника 3-ї особи в
судове засідання.

Представник апелянта в судовому
засіданні 22.05.2014 р. підтримав
апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник позивача в письмовому
поясненні від 08.04.2014 р. вх. № 2860 та в
судовому засіданні 22.05.2014 р. заперечив
проти доводів, зазначених в
апеляційній скарзі відповідача.
Посилається на перевірку АЗС № 8 ТОВ
"Авангард 10", проведену представниками
ДПС у Харківській області на підставі
наказу від 20.12.2012 р. № 485, за
результатами якої було складено
протокол від 29.12.2012 р. про тимчасове
затримання майна, а саме: бензину А-95,
А-95 ЕN, А-92 на загальну суму 503858,64 грн.
Зазначає, що відповідач незаконно
затримав спірне майно, чим порушив
право позивача на володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Представник 3-ї особи відзив на
апеляційну скаргу не надав, в судовому
засіданні 22.05.2014 р. повідомив, що на
відповідальному зберіганні ТОВ «Яна»
знаходиться майно, яке було передано
йому Основ'янською МДПІ міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби на підставі
договорів про відповідальне
зберігання майна з ознаками
безхазяйного від 04.01.2013 р. № 1/19-315 та від
09.01.2013 р. № 2/19-315.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
сторін та 3-ї особи, дослідивши доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Авангард 10" на підставі договору
поставки нафтопродуктів від 29.11.2012 р. №
02-11/2012-КП, укладеного з ТОВ "Уністрой" (т.
1 а.с. 18-20), договору поставки
нафтопродуктів від 01.06.2011 р. № 10,
укладеного з ТОВ "Ріаліз Ойл" (т. 1 а.с.
15-17), та додаткових угод до вказаних
договорів, придбало нафтопродукти
(бензин марок А-92 та А-95) по видатковим
накладним, які додані до матеріалів
справи, по ціні, визначеній в
додаткових угодах на умовах: EXW - склад
ПАТ «Дніпронафтопродукт».

Згідно п. 4.5, 4.6 договорів поставки
нафтопродуктів від 29.11.2012 р. № 02-11/2012-КП
та від 01.06.2011 р. № 10, датою поставки
товару вважається дата, зазначена в
видатковій накладній або акті
приймання-передачі товару. Товар
вважається поставленим постачальником
та прийнятим покупцем, а право
власності на товар вважається таким, що
перейшло від постачальника до покупця
в момент підпису видаткової накладної
або акту приймання-передачі товару.

Придбані по договорам поставки
нафтопродуктів від 01.06.2011 р. № 10 та від
29.11.2012 р. № 02-11/2012-КП нафтопродукти були
транспортовані для реалізації на АЗС №
8, яка знаходиться за адресою: м. Харків,
пр. Гагаріна, 201/1, що підтверджується
товарно-транспортними накладними на
відпуск нафтопродуктів (т. 1 а.с. 21-23).

Отримані нафтопродукти на АЗС № 8 були
оприбутковані ТОВ "Авангард 10", що
підтверджується витягом з журналу
обліку надходження нафтопродуктів (т. 1
а.с. 24-30).

20.12.2012 р. Державною податковою службою у
Харківській області спільно із
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Харківській області
проведено фактичну перевірку АЗС № 8
позивача, розташованої за адресою: м.
Харків, пр-т Гагаріна, 201/1. Центральним
митним управлінням лабораторних
досліджень та експертної роботи
Державної митної служби України було
проведено експертизу зразків бензину,
що реалізується через АЗС № 8 ТОВ
"Авангард 10", за результатами якої
встановлено невідповідність
відібраних зразків ДСТУ (т. 1 а.с. 31-34).

29.12.2012 р. посадовими особами
Основ'янської МДПІ міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби на підставі п. 94.7 ст.
94 Податкового кодексу України,
Інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України
від 20.05.2008 р. N 281/171/578/155, Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Правил роздрібної
торгівлі нафтопродуктами" від 20.12.1997 р.
№ 1442, було затримано і вилучено майно
позивача АЗС № 8 у загальній кількості
58369 л загальною вартістю 503868,64 грн., про
що складено протокол про тимчасове
затримання майна від 29.12.2012 р. № 1, який
було вручено директору позивача.
Вилучене майно в цьому протоколі
зазначено як "рідина невстановленого
походження із запахом бензину" (т. 1 а.с.
35-37).

На підставі протоколу про тимчасове
затримання майна від 29.12.2012 р. № 1,
Основ'янською МДПІ міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби прийнято рішення від
02.01.2013 р. № 1 про накладення
адміністративного арешту майна згідно
п. 94.7 ст. 94 Податкового кодексу України,
яким накладено тимчасовий
адміністративний арешт на майно,
власник якого не встановлений, і яке
знаходиться за адресою: м. Харків, пр.
Гагаріна 121/1, АЗС № 8 ТОВ "Авангард 10" на
загальну суму 503868,64 грн. (т. 1 а.с. 38-39).

Представниками Основ'янською МДПІ
міста Харкова Харківської області
Державної податкової служби було
здійснено викачку арештованого
бензину та вивезено його, про що
складено акти розпломбування і викачки
від 05.01.2013 р. та від 09.01.2013 р. (т. 1 а.с. 41-42,
44-49).

Арештоване та викачане у позивача
майно, (а саме: рідина невстановленого
походження із запахом бензину
загальною вартістю 488903,05 грн.)
Основ'янською МДПІ міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби на підставі
договорів про відповідальне
зберігання майна з ознаками
безхазяйного від 04.01.2013 р. № 1/19-315 та від
09.01.2013 р. № 2/19-315 було передане на
відповідальне зберігання ТОВ «Яна» (т.
1. а.с. 70-71).

Позивач вважає, що його було
безпідставно позбавлено права
власності на вищезазначене майно, та
звернувся до місцевого господарського
суду з позовом про визнання права
власності на зазначене майно та
зобов'язання відповідача повернути це
майно позивачу, який задоволено в
частині зобов'язанння Основ'янської
МДПІ міста Харкова Харківської області
Державної податкової служби повернути
позивачу майно.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що матеріали справи
підтверджують належність спірних
нафтопродуктів саме позивачу, виходячи
з наступного.

Згідно п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу
України, адміністративний арешт майна
платника податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом.

В п. 94.7 ст. 94 Податкового кодексу
України визначено, що арешт майна може
бути також застосований до товарів, які
виготовляються, зберігаються,
переміщуються або реалізуються з
порушенням правил, визначених митним
законодавством України чи
законодавством з питань оподаткування
акцизним податком, та товарів, у тому
числі валютних цінностей, які
продаються з порушенням порядку,
визначеного законодавством, якщо їх
власника не встановлено.

Перевіркою матеріалів справи
встановлено, що під час перевірки АЗС №
8 ТОВ "Авангард 10" Основ'янською МДПІ
міста Харкова Харківської області
Державної податкової служби позивачем
були надані журнал обліку надходження
нафтопродуктів АЗС № 8 ТОВ "Авангард 10",
товарно-транспортні накладні на
відпуск нафтопродуктів (нафти),
паспорти якості та сертифікати
відповідності на бензин автомобільний
марок А-92 та А-95.

Враховуючи те, що експертизою,
проведеною Центральним митним
управлінням лабораторних досліджень
та експертної роботи Державної митної
служби України, встановлено
невідповідність показників палива
встановленим вимогам ДСТУ, відповідач
дійшов висновку, що це паливо не
належить ТОВ "Авангард 10", оскільки
показники якості в паспортах якості на
паливо не відповідали показникам за
результатами досліджень, а тому воно
було арештоване та вилучене як
безхазяйне. При цьому результати
досліджень офіційної лабораторії ТОВ
"ВТІІ" не були прийняті до уваги.

Колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що усі первинні
документи надані позивачем, свідчать
про належність нафтопродуктів саме
позивачу. Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, спірні
нафтопродукти перебували та були
вилучені саме з резервуарів позивача.

Відповідно до п. 3 Інструкції з
контролювання якості нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказом Міністерства палива та
енергетики України, Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04.06.2007 р. № 271/121 (далі Інструкція № 271/121),
паспорт якості - це документ, що містить
дані для ідентифікації та фактичні
значення показників якості нафти
та/або нафтопродуктів, отримані в
результаті лабораторних випробувань, і
їх відповідність вимогам нормативних
документів.

Пунктом 2 Інструкції про порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку нафти і
нафтопродуктів на підприємствах і
організаціях України, затвердженої
наказами Міністерства палива та
енергетики України, Міністерством
економіки України, Міністерства
транспорту та зв'язку України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 20.05.2008 р. № 281/171/578/155
визначено, що сертифікат відповідності
- це документ, який підтверджує, що
продукція, системи якості, системи
управління якістю, системи управління
довкіллям, персонал відповідають
установленим вимогам конкретного
стандарту чи іншого нормативного
документа, визначеного законодавством.

Згідно розділу 4 ДСТУ 4063-2001, бензин
повинен відповідати вимогам цього
стандарту и бути виготовлений за
технологічною документацією в
установленому порядку.

Пунктом 5.6. Інструкції № 271/121
передбачено, що згідно з результатами
випробувань проб нафти та/або
нафтопродуктів випробувальна
лабораторія оформляє паспорт якості за
формою № 11-НК. Паспорт, що видається
випробувальною лабораторією на нафту
або нафтопродукт, який відпускається,
заповнюється у повному обсязі
показників, обумовлених нормативним
документом на нафтопродукт. У паспорті
якості зазначаються номер та дата його
видачі. Паспорт якості підписується
лаборантом, що заповнював паспорт
якості, та начальником лабораторії,
підписи завіряються печаткою.

В силу вимог пункту 6.5.1 Інструкції,
приймання нафтопродуктів, що надійшли
на АЗС в автоцистернах і розфасованих
до дрібної тари, здійснюються лише у
разі наявності супровідних документів
(товарно-транспортної накладної,
рахунку-фактури, прибутково-витратної
накладної, паспорта якості тощо). На
продукцію, що підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні, обов'язково
додається сертифікат відповідності
або його копія, або копія свідоцтва про
визнання іноземного сертифіката
відповідності.

Пункт 6.5.8 Інструкції встановлює,
що не допускається приймання
нафтопродуктів до резервуарів АЗС у
випадку - неправильного оформлення
паспорта якості на нафтопродукт
(відсутність номера або паспорт
заповнений не за всіма показниками
якості).

Докази в підтвердження
встановлення відповідачем
неправильного оформлення паспорта
якості на нафтопродукти або інших
документів, які були надані позивачем
під час перевірки, в матеріалах справи
відсутні. Не надано таких доказів і
суду апеляційної інстанції .

Крім того, з матеріалів справи
вбачається на підставі рішення
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Харківській області від
20.12.2012 р. № 008 «Про відбір зразків
продукції ТОВ «Авангард-10» була
проведена перевірка характеристик
продукції. Для проведення експертизи
(випробування) продукції прийнято
рішення про необхідність відбору
зразків продукції (бензину) для
проведення експертизи, відповідно до
ст. 14 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності (т. 3 а.с.
182). Відбір зразків продукції на АЗС № 8
ТОВ «Авангард-10» здійснено відповідно
до норм ДСТУ 4488-2005, а саме: бензин
автомобільний А95 ЄВРО вид І кл. В;
бензин автомобільний А-95; бензин
автомобільний А-92, про що складено Акт
№ 00071 від 20.12.2012 р., за адресою: м. Харків,
пр. Гагаріна, 201/1, АЗС № 8. Цей акт
підтверджує опломбування
(опечатування) зразків продукції, які
призначаються для проведення
експертизи (випробування).

В матеріалах справи знаходяться
результати випробувань: № 780. Бензин
автомобільний А-95 (Акт відбору № 00071 від
20.12.2012 р.); № 779. Бензин автомобільний
підвищеної якості А-95 Євро вид 1 клас В,
№ 778. Бензин автомобільний А-92 (Акт
відбору зразків продукції № 00071 від
20.12.2012 р.), замовник - інспекція з питань
захисту споживачів у Харківській
області.

Випробувальною лабораторією
«Універсалнафтохім» ТОВ «ВТІІ»
(Атестат акредитації № 2Т495 дійсний до
29.08.2013 р.) надано висновки, з яких
вбачається, що представлені проби
бензину по перевіреним параметрам
відповідають вимогам ДСТУ 4063-2001.
Бензини Автомобільні. Технічні умови.
(т. 3 а.с. 188-190). Тобто матеріалами справи
підтверджено, що зразки продукції
відібрані по Акту відбору зразків
продукції № 00071 від 20.12.2012 р.
відповідали вимогам ДСТУ 4063-2001. Бензини
Автомобільні.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на невідповідність
відібраних зразків ДСТУ, відповідно до
протоколу Центрального митного
управління лабораторних досліджень та
експертної роботи Державної митної
служби.

Колегія суддів не може погодитись з
зазначеним твердженням з наступних
підстав.

Рішенням Основ'янської ОДПІ м. Харкова
від 20.12.2012 р., у зв'язку з проведенням
фактичної перевірки АЗС № 8 ТОВ
«Авангард-10», розташованої за адресою:
м. Харків, пр. Гагаріна, 201/1, спільно з
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Харківській області було
вирішено провести експертизу бензинів,
що реалізується через АЗС № 8 ТОВ
«Авангард-10», розташованої за адресою:
м. Харків, пр. Гагаріна, 201/1 (т. 3 а.с. 151). До
експертизи залучити експерта
Центрального митного управління
лабораторних досліджень та експертної
роботи Державної митної служби
України, в ході експертизи дослідити
«Бензин автомобільний А-95 Євро»,
«Бензин автомобільний А-95», «Бензин
автомобільний А-92». Подати до
експертизи зразки бензинів відібрані
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Харківській області на
АЗС № 8 ТОВ «Авангард-10», розташованої
за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 201/1
(т. 3 а.с. 151)

В матеріалах справи міститься
незасвідчена копія лабораторних
досліджень Центрального митного
управління лабораторних досліджень та
експертної роботи, м. Київ (т. 3 а.с. 153-176),
з якої вбачається, що зазначеною
лабораторією досліджувались
нафтопродукти ПАТ
«Дніпронафтопродукт» А-95; А-95 ЄВРО вид 1
клас В та ТОВ ТД
«Кременчукнафтопродуктсервіс» А-92. Для
досліджень була надана пляшка,
опечатана маркувальною етикеткою з
написом «Проба № 24, відібрані на АЗС № 8
ТОВ «Авангард-10», м. Харків.»

Колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи відсутні докази
відбору зазначеної «Проби № 24». В
рішенні № 1 від 20.12.2012 р. Основ'янської
МДПІ м. Харкова визначено, що до
експертизи зразків бензинів подаються
зразки, відібрані Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Харківській
області на АЗС № 8 ТОВ «Авангард-10».
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Харківській області
склала Акт відбору зразків проб № 00071
від 20.12.2012 р., який був предметом
досліджень Випробувальної лабораторії
«Універсалнафтохім» ТОВ «ВТІІ».

Докази відбору Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Харківській
області «Проби № 24» в матеріалах
справи відсутні (т. 3 а.с. 154).

Підстави передачі «Проби № 24» для
лабораторних досліджень матеріалами
справи не підтверджені, тому у колегії
суддів відсутні підстави вважати
висновок лабораторії Центрального
митного управління лабораторних
досліджень та експертної роботи
обґрунтованим в частині дослідження
зразків продукції, які відібрані на АЗС
№ 8 ТОВ «Авангард-10».

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України, письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

До матеріалів справи в підтвердження
якості бензину надано незасвідчену
копію досліджень Центрального митного
управління лабораторних досліджень та
експертної роботи від 28.12.2012 р. № 29/2-1.2.3
/10068. Інші докази в підтвердження
неналежної якості бензину в матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що матеріалами справи
недоведена неналежна якість бензину,
виявлена в процесі перевірки 20.12.2012 р.
АЗС № 8 ТОВ «Авангард-10» в м. Харків.

Згідно вимог ст. 42 Господарського
процесуального кодексу України,
Висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що апелянтом не доведено та не
підтверджено матеріалами справи
обставини, на які він посилається у
своїй апеляційній скарзі, тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позивач зобов'язаний викласти в
позовній заяві обставини, на яких
ґрунтуються його вимоги, надати докази,
що підтверджують позов.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що рішення
Господарського суду Харківської
області від 05.11.2013 р. у справі № 922/186/13-г

прийняте у відповідності до матеріалів
справи та норм чинного законодавства,
підстави для його скасування відсутні,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
залишається без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишається без
змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,
одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду
Харківської області від 05 листопада 2013
року у справі № 922/186/13-г залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
Господарського Суду України через
Харківський апеляційний господарський
суд.

Повний текст постанови складений та
підписаний 27.05.2014 р.

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Россолов В.В.

Суддя
Тихий П.В.