ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

04 червня 2014 року
Справа № 913/1345/14

Провадження №9/913/1345/14

за позовом Приватного підприємства
"Теплогазмонтаж І К", м. Первомайськ
Луганської області

до Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
"Луганськгаз", м. Луганськ

про виконання обов'язку в натурі

Суддя Ворожцов А.Г.,

Секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

в присутності представників сторін:

від позивача - Кризський Ю.А.,
довіреність № б/н від 13.05.2014,

від відповідача - Солодовник В.С., дов. №
31 від 25.12.13,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач, ПП "Теплогазмонтаж
І К", звернувся з позовом, в якому
просить:

- присудження до виконання обов'язку в
натурі,

-матеріальної компенсації немайнової
шкоди, заподіяної зловживанням
антимонопольного становища,

- притягнення відповідача до
адміністративно-господарської
відповідальності за здійснення дій
дискримінації позивача,
недобросовісної конкуренції згідно з
ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України,

- застосування відповідних положень ЦК
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом -
ч. 1 ст. 193 та застосування до
відповідача, який порушив зобов'язання
за договором, господарської санкції.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на укладений між ним та
відповідачем договір на виконання
робіт з врізання та пуску газу від 02.06.12,
за умовами якого відповідач
зобов'язався врізати і пустити газ для
газопостачання перукарні «Фея»
протягом 14 робочих днів після надання
позивачем (замовник)
виконавчо-технічної документації та
підготовки об'єкта до врізання і пуску
газу, а позивач зобов'язався прийняти і
оплатити ці роботи.

Відповідач до цього часу не виконав
роботи за договором, тому позивач
звернувся з цим позовом до суду.

Позивач пояснив, що підприємство
відповідача є монополістом на ринку
постачання газу через державні мережі,
тому позивач звертався до
антимонопольного комітету за фактом
недобросовісної конкуренції, однак це
не змінило ситуацію.

Як стверджує позивач, з урахуванням
інфляції його витрати через
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань складають 5165,0 грн., з яких
розмір неотриманого прибутку - 5 тис.
грн.

Крім того, відповідач надав письмову
неправдиву інформацію стосовно
позивача, що призвело до дискримінації
ділової репутації позивача, тому він
визначив суму немайнової шкоди в
розмірі сто тис. грн.

Відповідач, ПАТ "Луганськгаз", відзив на
позовну заяву не надав.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши
доводи учасників судового процесу, суд
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи… мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Інтерес позивача, зважаючи на фактичні
обставини справи, полягає у
зобов'язанні відповідача виконати
зобов'язання за договором та
притягненні його до господарської
відповідальності за порушення
договору.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем було укладено договір на
виконання робіт з врізання та пуску
газу № 37 від 02.06.12 (а.с. 11), за умовами
якого відповідач (виконавець)
зобов'язався врізати і пустити газ
протягом 14 робочих днів після надання
позивачем (замовник)
виконавчо-технічної документації та
підготовки об'єкта до врізання і пуску
газу, а позивач зобов'язався прийняти і
оплатити ці роботи.

Дія договору визначена до 31.12.12 (п. 5.3),
однак за умовою п. 5.4 у випадку, якщо
жодна з сторін у двадцятиденний термін
до закінчення строку договору письмово
не заявить про розірвання договору, він
вважається продовжений на один рік на
тих же умовах.

За своєю юридичною природою роботи, які
були обумовлені спірним договором, є
підрядними. Відповідно до ст. 837 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки
виконання роботи встановлюються у
договорі підряду.

За умовою п.п. 1.2, 1.3 договору для
виконання робіт замовник (позивач) мав
надати відповідачу оформлену належним
чином виконавчо-технічну документацію
та підготувати об'єкт до врізання і
пуску газу.

Позивач стверджує, що виконав свої
зобов'язання та передав відповідачу
необхідну документацію, однак
відповідач до цього часу не виконав
роботи.

Щодо першої вимоги: позивач виклав її
наступним чином: присудження до
виконання обов'язку в натурі, при цьому
чітко не визначивши та не
сформулювавши цю вимогу належним
чином.

Процесуальним законом господарському
суду не надано право виходити за межі
позовних вимог, якщо про це відсутнє
клопотання позивача з метою захисту
прав і законних інтересів позивача або
третіх осіб з самостійними вимогами на
предмет спору.

Щодо другої вимоги: позивач виклав її
наступним чином: матеріальна
компенсація немайнової шкоди,
заподіяної зловживанням
антимонопольного становища.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України
одним зі способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Виходячи з норми ст. 1166 ЦК України, для
настання негативних наслідків для
відповідачів за цим позовом необхідна
наявність складу правопорушення, а
саме:

·наявність шкоди;

·протиправна поведінка
заподіювача шкоди;

·причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача;

·вина.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Перераховані підстави визнаються
загальними, оскільки їх наявність
необхідна для всіх випадків
відшкодування шкоди.

Заявлена вимога не може бути
задоволена, оскільки позивач не
визначив в ній чіткі параметри такої
компенсації та не надав належних
доказів наявності складу
правопорушення з боку відповідача.

Щодо третьої вимоги: позивач виклав її
наступним чином: притягнути
відповідача до
адміністративно-господарської
відповідальності за здійснення дій
дискримінації позивача,
недобросовісної конкуренції згідно з
ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України.

Ця вимога також не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

По-перше, позивач не зазначив, до якого
виду адміністративно-господарської
відповідальності він просить притягти
відповідача, оскільки ст. 239 ГК України
містить чіткий перелік такої
відповідальності (санкцій).

По-друге, позивач не є ані органом
державної влади, ані органом місцевого
самоврядування, яким згідно із законом
надані повноваження та компетенція
застосовувати
адміністративно-господарські санкції.

По-третє, матеріали справи не містять
жодних доказів, які б свідчили про
вчинення відповідачем дій
дискримінації позивача або
недобросовісної конкуренції.

Щодо четвертої вимоги: позивач виклав
її наступним чином: застосувати
відповідні положення ЦК України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом -
ч. 1 ст. 193 та застосувати до відповідача,
який порушив зобов'язання за договором,
господарські санкції.

Ця вимога не може бути задоволена через
відсутність чітко та зрозуміло
сформульованої вимоги, зважаючи, що
процесуальним законом господарському
суду не надано право виходити за межі
позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 47-1, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову ПП
"Теплогазмонтаж І К" відмовити.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено і
підписано 04.06.14.

Суддя
А.Г. Ворожцов