КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. Справа№ 910/25487/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: Братченко А.В.,
довіреність №09-32/980 від 05.08.2013 року,

третьої особи: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Малого
приватного виробничо-комерційного
підприємства фірма "Ріпекс"

на рішення господарського суду м. Києва

від 24.02.2014 року

у справі №910/25487/13 (суддя - Цюкало Ю.В.)

за позовом Приватного підприємства
"Українська перо-пухова корпорація"

до Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" в особі
Філії "Шевченківське відділення ПАТ
"Промінвестбанку в м. Київ"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Малого приватного
виробничо-комерційного підприємства
фірма "Ріпекс"

про визнання договору поруки
припиненим

ВСТАНОВИВ:

ПП "Українська перо-пухова корпорація"
звернулось до Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" в особі
Філії "Шевченківське відділення ПАТ
Промінвестбанку в м. Київ" про визнання
припиненим договору поруки № 304 від
04.12.2007 р.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 24.02.2014 року у справі №910/25487/13 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
МПП фірма "Ріпекс" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 17.02.2014 року по справі №910/18224/13
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим,
що рішення місцевого господарського
суду прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу просив суд рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Апеляційний господарський суд,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановив наступне.

04.12.2007 між Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» в особі
Філії «Шевченківське відділення ПАТ
Промінвестбанку в м. Київ» (Банк) та
Малим приватним виробничо-комерційним
підприємством фірмою «Ріпекс»
(Позичальник) було укладено Кредитний
договір про відкриття кредитної лінії
№177.

У силу положень ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти

Відповідно до п.2.1 вказаного Договору,
Банк надає Позичальнику кредит шляхом
відкриття відновлюваної кредитної
лінії у сумі, що не може перевищувати 5
000 000,00 грн. на умовах, передбачених цим
Договором.

Пунктом 3.10 Договору встановлено, що у
випадку настання будь-якої з наступних
змін щодо умов, які існували під час дії
цього Договору: збільшення розміру
облікової та/або ломбардної ставки
та/або ставки рефінансування
Національним банком України,
підвищення розрахункової вартості
придбання Банком кредитних ресурсів,
збільшення рівня інфляції, Банк та
Позичальник вносять зміни до цього
Договору щодо відповідного збільшення
розміру відсотків за користування
кредитом.

Судом встановлено, що сторонами було
внесено зміни до вказаного Договору
шляхом укладання, зокрема: Договору про
внесення змін №2/181 від 01.10.2008, Договору
про внесення змін №1/73 від 25.04.2008,
Договору про внесення змін №3/45 від
21.07.2009.

Вказаними Договорами було внесено
зміни щодо ліміту кредитної лінії,
збільшено відсоткову ставку до 22%
річних починаючи з 01.08.2009.

З метою захисту законних прав та
інтересів фізичних та юридичних осіб
при укладанні різноманітних
правочинів та договорів законодавство
передбачає ряд способів, які сприяють
виконанню зобов'язань - способи або
види забезпечення виконання
зобов'язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу
України, визначено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного
кодексу України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

04.12.2007 у забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між позивачем (кредитор), малим
приватним виробничо-комерційним
підприємством фірмою
"Ріпекс"(позичальник) та приватним
підприємством "Українська перо-пухова
корпорація" (поручитель) укладено
Договір поруки № 304.

У розумінні статті 627 Цивільного
кодексу України домовленість сторін є
результатом їх добровільного
волевиявлення щодо визначення умов
договору, якими зафіксовано взаємні
права та обов'язки поручителя та банку.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Пунктом 2.1. Договору поруки сторони
дійшли згоди про те, що поручитель,
відповідно до умов цього Договору, у
випадку невиконання та/або
прострочення виконання Позичальником
зобов'язань за Кредитним договором по
сплаті кредитору заборгованості по
наданому кредиту в розмірі 5 000 000,00 грн.,
відсотків, нарахованих за користування
кредитом (у тому числі, у разі
прострочення виконання зобов'язання по
поверненню кредиту, відсотків за
неправомірне користування кредитом),
неустойки (штрафу, пені), збитків
завданих Кредиторові, зобов'язується
виконати зобов'язання по сплаті
вказаних і несплачених позичальником
сум кредитору.

За змістом статті 559 Цивільного кодексу
України, до припинення поруки
призводять такі зміни умов основного
зобов'язання без згоди поручителя, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
останнього: збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає,
зокрема, у разі встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення, розширення змісту
основного зобов'язання щодо
дострокового повернення кредиту та
плати за користування ним.

При цьому обсяг зобов'язання
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Положеннями частини 1 статті 559
Цивільного кодексу України визначено,
що порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до п. 5.6. договору
поруки № 304 від 04.12.2007 вбачається, що
збільшення обсягу відповідальності
поручителя та перевод на іншого
боржника боргу за цим договором
відбувається виключно за взаємною
згодою сторін цього договору.

Позивачем належними засобами
доказування не доведено суду обстаивн,
які свідчать про збільшення обсягу
відповідальності поручителів, що мали
місце без згоди останніх.

Крім того озивач був обізнаний з
умовами основного договору щодо
можливості зміни розміру процентної
ставки (зокрема, п. 3. 10 Кредитного
договору) та із зазначеним погодився
при укладенні договору поруки, а отже,
обсяг його відповідальності не
збільшився.

Крім того, рішенням Господарського
суду міста Києва від 10.12.2013 у справі
№64/167-8/460-2012 за позовом публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" в особі філії "Київське міське
відділення ПАТ "Промінвестбанк" до
Малого приватного
виробничо-комерційного підприємства
фірма "Ріпекс"; Приватного підприємства
"Техно-трейд Інтернешнл"; Приватного
підприємства "Українська перо-пухова
корпорація" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
позовні вимоги задоволено повністю.
Суд вирішив стягнути солідарно з
відповідачів у справі №64/167-8/460-2012
прострочену заборгованість за
Договором про відкриття кредитної
лінії №177 в розмірі 3 474 905 грн. 35 коп.,
прострочену заборгованість за
процентами за період з 01.04.2011 року по
10.10.2013 року в розмірі 1 929 864 грн. 19 коп.,
пеню за несвоєчасну сплату кредиту за
період з 05.05.2010 року по 04.11.2010 року в
розмірі 110 019 грн. 89 коп., пеню за
несвоєчасну сплату процентів за період
з 01.01.2011 року по 29.06.2011 року в розмірі 13 480
грн.78 коп., держане мито в розмірі 25 500
грн. 00 коп. та 236 грн. 00 коп. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

При цьому судом береться до уваги те, що
рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 у справі №64/167-8/460-2012
встановлено наступне.

«Пунктом 5.6. договору поруки № 304 від
04.12.2007 року та договору поруки № 305 від
04.12.20007 року зазначено, що збільшення
обсягу відповідальності поручителя та
перевод на іншого боржника боргу за цим
договором відбувається виключно за
взаємною згодою сторін цього договору.

Із наявних у матеріалах справи доказів,
суд не вбачає обставин, які свідчать
про збільшення обсягу
відповідальності поручителів, що мали
місце без згоди останніх.

Так, у пункті 2.1. договорів поруки №304 та
№305, міститься чітко визначений
перелік несплачених позичальником сум,
які зобов'язується виконати
поручитель.

А також, п.5.4 договорів поруки № 304 та
№305 визначено, що строк дії договору - з
моменту підписання до повного
погашення зобов'язання за кредитним
договором, в забезпечення якого надано
поручительство, а також договорів про
внесення змін до нього.

Тобто, укладаючи договори поруки
поручителі надали згоду на подальші
зміни обсягу їх зобов'язань, а тому
відсутні підстави для припинення
договорів поруки на підставі ч.1 статті
559 ЦК України, відповідно до якої порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Таким чином, оскільки, поруку за
договорами поруки №304 від 04.12.2007 року із
приватним підприємством "Українська
перо-пухова корпорація" та №305 від
04.12.2007 року із приватним підприємством
"Техно-Трейд Інтернешнл не припинено,
строк виконання зобов'язання за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії №177 від 04.12.2007 року
настав, розмір невиконаного
зобов'язання за кредитним договором,
виконання якого забезпечене порукою,
підтверджується матеріалами справи,
вимоги позивача про стягнення
солідарно прострочену заборгованість
за кредитом в розмірі 3 474 905,35 грн.,
прострочену заборгованість за
процентами за період з 01.04.2011 року по
10.10.2013 року - 1 929 864,19 грн. визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню».

Колегія суддів відзначає, належних та
допустимих доказів на спростування
вищевикладених обставин позивачем
суду надано не було.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
та відмову у позові.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду м. Києва від 24.02.2014
року у справі №910/25487/13 прийнято з
повним і достовірним встановленням
всіх фактичних обставин, які мають
значення для вирішення даного спору, а
також з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Малого приватного
виробничо-комерційного підприємства
фірма "Ріпекс" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва
від 24.02.2014 року у справі №910/25487/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Малого приватного
виробничо-комерційного підприємства
фірма "Ріпекс" - без задоволення.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран