м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 4/155 15.05.14За позовом
Першого заступника прокурора
Шевченківського району м. Києва в
інтересах держави в особі Головного
управління Держкомзему у м. Києві

До Приватного підприємства
"Рік"

Про відшкодування шкоди за
самовільне заняття ділянки в розмірі
12722,05 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від прокуратури не з'явились

від позивача Шевчук О.П. -
дов.;

від відповідача Полтавська Н.В. -
дов.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги Першого
заступника прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Головного управління
Держкомзему у м. Києві до Приватного
підприємства "Рік" про відшкодування
шкоди за самовільне заняття ділянки в
розмірі 12 722,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач самовільно зайняв земельну
ділянку площею 0,05 га за адресою: м. Київ,
пр-т. Перемоги, 34, факт використання
відповідачем вказаною земельною
ділянкою зафіксовано в акті перевірки
дотримання земельного законодавства
за №295/24 від 14.07.2010р. та в акті №1372/24 від
14.07.2010р.

Ухвалою суду від 07.03.2011р. порушено
провадження у справі, призначено
розгляд справи на 12.04.2011р., зобов'язано
прокуратуру надати суду:

- довідку про включення відповідача до
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України;

- оригінали документів, копії яких
додані до позовної заяви;

- на підтвердження статусу юридичної
особи і повного найменування подати
оригінал і належну копії статуту
(положення), свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - юридичної
особи;

В судове засідання 12.04.2011р. представник
відповідача надав клопотання про
зупинення провадження у справі №4/155 до
вирішення пов'язаної з нею справи №40/465
за позовом Першого заступника
прокурора Шевченківського району
міста Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради до Приватного
підприємства "Рік", третя особа
Державна інспекція з контролю за
використанням та охороною земель у м.
Києві про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки.

Підставою подання вказаного позову
були ті ж самі акти за №295/24 від 14.07.2010р.
та від 14.07.2010р. за №1372/24.

Зважаючи на викладене, ухвалою суду від
12.04.2011р. провадження у справі №4/155 було
зупинено до вирішення пов'язаною з нею
справи №40/465.

Оскільки обставини, які зумовили
зупинення провадження у справі №4/155
відпали, ухвалою суду від 17.03.2014р.
провадження у справі було поновлено.

В матеріалах справи наявні поштові
повідомлення про вручення поштових
відправлень сторонам, зокрема ухвала
суду про поновлення провадження у
справі від 17.03.2014р. з призначенням
судового засідання на 08.04.2014р. отримана
першим заступником прокурора 31.03.2014р.

На призначене судове засідання 08.04.2014р.
прокурор не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, жодних
клопотань або заяв про відкладення
розгляду справи з підставі своєї
неявки не надіслав, хоча належним чином
був повідомлення про дату, час та місце
призначеного судового засідання.

Разом з тим, позивачем подані письмові
пояснення, які містяться в матеріалах
справи, а також надані усні пояснення у
судовому засіданні, з яких вбачається,
що з 21.03.2012р. здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель належить до повноважень
Державної інспекції сільського
господарства в м. Києві (м. Київ, вул. М.
Кривоноса, 2-а), яка є правонаступником
Управління Державної інспекції з
контролю за використанням та охороною
земель Головного управління
Держкомзему в місті Києві.

Також, позивач повідомив, що 03.08.2012р.
матеріали перевірок дотримання вимог
земельного законодавства за 2010-2012 pp.
були передані Головним управлінням
Держкомзему у місті Києві за актом
приймання-передачі до Державної
інспекції сільського господарства в м.
Києві.

Згідно наданого наказу №60 від 17.01.2013р.
«Про реорганізацію Головного
управління Держкомзему у місті Києві»
Головне управління Держкомзему у місті
Києві реорганізовано шляхом
приєднання до Головного управління
Держземагенства у м. Києві (п.1).

Оскільки у судовому засіданні 08.04.2014р.
позивач заперечив проти продовження
строку розгляду справи за відсутності
прокуратури, ухвалою суду від 08.04.2014р.
розгляд справи відкладено на 15.05.2014р.

Вказаною ухвалою зобов'язано прокурора
надати письмові пояснення щодо
підтримання заявлених позовних вимог.

Вказана ухвала суду від 08.04.2014р. про
призначення судового засідання на
15.05.2014р., отримана прокурором 17.04.2014р.

На призначене судове засідання 15.05.2014р.
прокурор не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, будь-яких заяв
чи клопотань не подав.

Враховуючи, що прокурор належним чином
був повідомлений про розгляд справи, за
відсутності заяв, клопотань про
відкладення розгляду справи суд дійшов
висновку про необхідність залишення
позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 4.8 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому.

При вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті (пункт
4.9);

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

Будь-яких поважних причин неможливості
подання витребуваних господарським
судом матеріалів прокурором не
зазначено.

Крім того, зважаючи на реорганізацію
особи в чиїх інтересах звернувся до
суду прокурор, судом було зобов'язано
прокурора надати письмові пояснення
щодо підтримання позовних вимог.

Вказані витребувані судом пояснення та
документи прокурором не надані.

Відповідно до частини 3 статті 22 ГПК
України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до пункту 3.13 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

Відповідно до статті 69 ГПК України,
спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців
від дня одержання позовної заяви.
Відкладення розгляду справи
спричинить до виходу за межі
встановленого статтею 69 ГПК України
строку, клопотання у порядку ч. 3 ст. 69
ГПК України про продовження строку
сторонами заявлено не було.

Згідно з положеннями ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору; письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії;
оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Суд вказує, що вимог ухвали суду в
частині надання: витребуваних
оригіналів документів (для огляду
суду); довідки про включення
відповідача до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України; на підтвердження статусу
юридичної особи і повного найменування
подати оригінал і належну копії
статуту (положення), свідоцтва про
державну реєстрацію (перереєстрацію)
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи; письмових пояснень
щодо підтримання позовних вимог,
зважаючи на реорганізацію позивача,
прокурором не виконано, не з'явлення в
судове засідання прокурора без
відповідних документів, на
підтвердження підтримання та
обґрунтування заявлених позовних
вимог, унеможливлює розгляд справи по
суті та не дає суду можливості
об'єктивно, всебічно з'ясувати всі
обставини справи надати правову оцінку
та встановити необхідні для вирішення
справи факти та вирішити господарський
спір по суті.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами.

Відповідно до статті 4 Господарського
процесуального кодексу України
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю,
встановленими господарським судом.
Рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
неподання позивачем витребуваних
господарським судом матеріалів,
необхідних для вирішення спору, тягне
за собою правові наслідки у вигляді
залишення позову без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 ГПК.

Як визначено пунктом 5 частини 1 статті
81 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на наведене справа не може
бути розглянута по суті і позов
належить залишити без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
установленому законом порядку.

Суддя
І.І. Борисенко