м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7158/14 16.05.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Юнісон-Гарант"доПриватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Нова"простягнення 25087 грн. 74
коп.Представники: від позивача:
Чекалов А.В. - представник за
довіреністю № 400 від 31.12.2013від
відповідача: Басараб В.О. - представник
за довіреністю № 7 від 30.12.2013ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

17.04.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Юнісон-Гарант" з вимогами до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Нова" про стягнення
25087 грн. 74 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України не виконав зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну власника
автотранспортного засобу Toyota Avensis,
державний номер НОМЕР_1, водієм
транспортного засобу ГАЗ 2705, державний
номер НОМЕР_2, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9127282, та право вимоги за
якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.04.2014 порушено провадження у
справі № 910/7158/14 та справу призначено до
розгляду на 16.05.2014.

07.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
Департаменту інформаційного
забезпечення, аналізу та методології
страхування Моторного (транспортного)
бюро України надійшов витяг з
Централізованої бази даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

15.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника позивача надійшли
документи для долучення до матеріалів
справи.

16.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду м. Києва від
представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву.

У судове засідання 16.05.2014 з'явились
представники сторін та надали
пояснення по суті справи. Представник
позивача в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просять суд
їх задовольнити.

Представник відповідача надав
пояснення, відповідно до яких
заперечує проти заявлених позовних
вимог з підстав, викладених у відзиві
на позовну заяву. В підтвердження своїх
заперечень відповідач зазначає, що
позивач в порушення норм статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" неправомірно
визначив розмір страхового
відшкодування на підставі рахунку на
оплату ремонтних робіт. Крім того
відповідач зазначає, що до рахунку
включені роботи які не відносяться до
відновлювального ремонту, а саме
полірування транспортного засобу на
суму 168 грн.

У судовому засіданні 16.05.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки про
дорожньо-транспортну пригоду № 9312505,
виданої ВДАІ Святошинського РУГУ МВС
України у місті Києві, та постанови
Святошинського районного суду міста
Києва від 20.12.2013 у справі № 759/19753/13-п
(провадження № 3/759/7462/13) встановлено, що
ОСОБА_3 04.12.2013 приблизно о 14 год. 00 хв.,
керуючи автомобілем марки ГАЗ 2705,
державний номер НОМЕР_2, який належить
на праві власності Товариству з
обмеженою відповідальністю «Оптіма
Фарм ЛТД, на пр. Л. Курбаса, навпроти
будинку № 17 в м. Києві, незалежно від
швидкості руху, дорожньої обстановки,
не врахував безпечної дистанції до
автомобіля Toyota Avensis, державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, який
рухався попереду, внаслідок чого
здійснив з ним зіткнення, яке призвело
до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 340 грн. 00 грн.

Згідно з договором добровільного
страхування наземного транспорту
0300.000253.000 від 17.10.2013, укладеним між
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Юнісон-Гарант"
(страховик) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЗД ТРАНС»
(страхувальник/вигодонабувач)
застраховано майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
чинному законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
або розпорядженням транспортним
засобом марки Toyota Avensis, державний номер
НОМЕР_1.

У відповідності до умов договору
страхування строк дії договору
визначено з 01.11.2013 по 31.01.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням транспортного
засобу № 106-12-13 від 10.12.2013, наданого
оцінювачем Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІТС Моторс» ОСОБА_6
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
НОМЕР_3 від 08.09.2007) вартість
матеріального збитку
(відновлювального ремонту), завданого
власнику транспортного засобу Toyota Avensis,
державний номер НОМЕР_1, складає 25012 грн.
88 коп.

З урахуванням рахунку № ВДuС-0036805 від
11.12.2013, виставленого Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВіДі
Автострада», фактична вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Toyota Avensis, державний номер НОМЕР_1, склала
25087 грн. 74 коп., з ПДВ.

Наведені у рахунку роботи знаходяться
у причинно-наслідковому зв'язку із тими
пошкодженнями, що зазначені у довідці
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України в м. Києві, складеної за
обставинами ДТП.

Згідно зі страховим актом, складеним
позивачем, № СА03.000675.000 від 16.12.2014 та
розрахунком страхового відшкодування
розмір страхового відшкодування за
договором добровільного страхування
наземного транспорту 0300.000253.000 від
17.10.2013, складає 25087 грн. 74 коп.

На підставі заяви про настання
страхового випадку № 04.12.2013 позивачем
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 25087 грн. 87 коп. на рахунок
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВіДі Автострада», що
підтверджується платіжним дорученням
№ 5476 від 19.12.2013 (призначення платежу:
«Страхове відшк. зг. Ак.СА03.000675.00 від
16.12.13. А/м Тойота НОМЕР_1, Без ПДВ.»),
належним чином засвідчена копія якого
наявна в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння
ДТП цивільна відповідальність
власника транспортного засобу ГАЗ 2705,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Нова"
відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9127282 з
встановленим розміром страхової суми
за шкоду заподіяну майну - 50000 грн.,
франшизи - 0 грн.

04.02.2014 позивач звернувся до відповідача
із заявою на виплату страхового
відшкодування в порядку регресу №
6759/12-ЮГ, яка була отримання останнім
05.02.2014, що підтверджується відповідною
відміткою.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток
(заміна кредитора у зобов'язанні).

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки ГАЗ 2705,
державний номер НОМЕР_2, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Нова"
за Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9127282, відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу ГАЗ 2705, державний
номер НОМЕР_2, власнику
автотранспортного засобу Toyota Avensis,
державний номер НОМЕР_1, покладається
на відповідача.

Щодо твердження відповідача,
викладеного у відзиві на позовну заяву,
що розмір страхового відшкодування за
договором обов'язкового страхування
визначається відповідно до звіту про
оцінку вартості матеріального збитку,
а не відповідно до рахунку-фактури, суд
зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Однак, Законом України «Про обов'язкове
страхування власників наземних
транспортних засобів» не передбачено
обов'язкового проведення професійної
оцінки шкоди, завданої при ДТП
транспортному засобу, суб'єктами
оціночної діяльності та необхідність
відшкодування шкоди не ставиться у
залежність від проведення такої
оцінки. Звіт про оцінку транспортного
засобу є лише попереднім оціночним
документом, у якому зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, яку
необхідно витратити на відновлення
транспортного засобу.

З огляду на те, що вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу визначається з
урахуванням фізичного зносу, який
визначається у порядку, визначеному
законодавством, звіт є обов'язковим при
визначенні вартості відновлювального
ремонту лише у випадку встановлення
наявності відповідного зносу на
підставах, що визначені у Методиці
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
(затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092; зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395) (пункт 7.38, 7.39).

Так як, відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням транспортного
засобу № 106-12-13 від 10.12.2013 встановлено,
що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює
«нулю», суд приходить до висновку, що
фактична вартість відновлювального
ремонту визначається на підставі
рахунку № ВДuС-0036805 від 11.12.2013 та
платіжного доручення № 5476 від 19.12.2013.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9127282 розмір
франшизи складає 0 грн., розмір
страхової суми за шкоду заподіяну
майну - 50000 грн.

Як встановлено судом, у відповідності
до рахунку № ВДuС-0036805 від 11.12.2013,
виставленого Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВіДі Автострада», до
переліку ремонтних робіт включено
роботи з мийки зовнішньої для легкових
авто (після кузовного ремонту (120 грн. з
ПДВ), які не входять до суми страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, оскільки це
суперечить положенням Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фонду державного
майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092,
відповідно до пункту 1.6. якої
відновлювальний ремонт (або ремонт) - це
комплекс операцій щодо відновлення
справності або роботоздатності КТЗ чи
його складника(ів) та відновлення їхніх
ресурсів. Ремонт здійснюється методами
відновлення чи заміни складових
частин, тому проведення операцій, що не
впливають на поновлення справності та
роботоздатності автомобіля та не
можуть здійснюватися шляхом
відновлення чи заміни частин таких як
мийка, полірування тощо, не повинне
відшкодовуватись за обов'язковим
страхуванням цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів.

Твердження відповідача щодо
неправомірного включення до рахунку
робіт які не відносяться до
відновлювального ремонту, а саме
полірування транспортного засобу на
суму 168 грн. не приймаються судом до
уваги, оскільки до переліку ремонтних
робіт, визначених у рахунку № ВДuС-0036805
від 11.12.2013, не включено полірування
транспортного засобу.

Крім того, судом не приймаються до
уваги твердження відповідача щодо
необхідності залучення до участі у
справі Товариства з додатковою
відповідальністю «ЗД Транс» в якості
третьої особи, оскільки відповідачем
не надано суду доказів в підтвердження
того, що рішення з господарського спору
може вплинути на права або обов'язки
Товариства з додатковою
відповідальністю «ЗД Транс» щодо
однієї із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, розрахунок витрат, пов'язаний з
відновлювальним ремонтом, які повинні
бути відшкодовані відповідачем за
договором обов'язкового страхування,
визначений судом з урахування належних
в допустимих доказів та становить 24967
грн. 74 коп. (25087 грн. 74 коп. з ПДВ (фактична
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Toyota Avensis, державний номер
НОМЕР_1 згідно з рахунком № ВДuС-0036805 від
11.12.2013) - «мінус» 120 грн. з ПДВ (вартість
роботи з мийки зовнішньої для легкових
авто (після кузовного ремонту).

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
з урахуванням норм статі 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача страхового
відшкодування визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 24967 грн. 74 коп.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова"
(02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11,
ідентифікаційний код 31241449) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Юнісон-Гарант" (03028,
м. Київ, пр-т. Науки, буд. 30-А,
ідентифікаційний код 32942598) кошти у
розмірі 24967 (двадцять чотири тисячі
дев'ятсот шістдесят сім) грн. 74 коп. та
1818 (одна тисяча вісімсот вісімнадцять)
грн. 26 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 20.05.2014

Суддя
І.М.
Отрош