ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.05.14р. Справа № 904/2541/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
"Інтерпап", (м. Київ)

до 1) Приватного підприємства
"Євро-Кард", (м. Харків)

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю Торговий дім "Беріл",
(м. Дніпропетровськ)

про стягнення 3 797,99 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Кузьменко Н.О. -
юрисконсульт (дов. № 8 від 08.01.14р.)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
"Інтерпап" (далі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Приватного підприємства "Євро-Кард"
(далі-відповідач-1) та до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Беріл" про стягнення 3 797, 99 грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 2 000,00 грн. - основний борг з
відповідача-1, 1 000,00 грн. - частина
основного боргу з відповідача-1 та
відповідача-2, 400,00 грн. - штраф, 97,62 грн. -
пеня, 300,37 грн. - проценти за
користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем-1 зобов'язань
за договором купівлі-продажу № 258/Х від
10.12.2013р., в частині повного та
своєчасного розрахунку за поставлений
товар. При цьому, з метою забезпечення
виконання зобов'язань відповідача-1
перед позивачем, між позивачем та
відповідачем-2 було укладено договір
поруки від 10.12.2013р., відповідно до умов
якого відповідач-2 зобов'язався
частково відповідати перед кредитором
(позивачем) за виконання зобов'язань
відповідача-1 за договором
купівлі-продажу № 258/Х від 10.12.2013р.

29 квітня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Беріл"
надіслало до канцелярії суду заяву від
28.04.14р., в якій просить розглянути
справу без його участі та заявляє про
те, що повністю визнає позовні вимоги
позивача та не заперечує проти
задоволення позову.

Заява задоволена судом.

Представником позивача подані до суду
клопотання № 271-юр від 06.05.14р., яким
долучає до матеріалів справи документи
витребувані судом, а саме: копія акту
звірки взаєморозрахунків станом на
28.04.14р. і докази направлення акту звірки
на адресу відповідача та клопотання №
272-юр від 06.05.14р., в якому просить суд
припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу у
розмірі 3 000,00 грн., оскільки
відповідачем-1 здійснено оплату
основного боргу у повному обсязі,
згідно платіжних доручень № 1052 від
17.04.14р. у сумі 2 000,00 грн., № 1059 від 29.04.14р. у
сумі 1 000,00 грн.

В судовому засіданні представником
позивача надана заява від 19.05.14р., в якій
зазначено, що так як відповідачем-1
здійснено повну оплату основного
боргу, а також з погашенням основного
боргу та відсутністю інших позовних
вимог до відповідача-2, позивач вважає,
що стягнення з відповідача-2 судових
витрат є недоречним. Оскільки спір
виник з вини відповідача-1 і ним же було
погашено борг, судові витрати мають
бути покладені на ПП "Євро-Кард".

Відповідач-1 двічі у судове засідання
не з'явився, причину неявки суду не
повідомив, витребувані судом документи
не надав, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання, що також підтверджується
поштовими повідомленнями, які
повернулись до господарського суду та
знаходиться в матеріалах справи.

Також, згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців за № 583405
станом 13.07.12 року юридичне
місцезнаходження відповідача-1 -
Приватного підприємства "Євро-Кард" -
61157, м. Харків, вул. Академіка
Богомольця, буд. 7, кв. 63 - куди і
направлялись ухвали суду.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач-1 не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався з 06.05.14р. на
20.05.14р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

10.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгова група
"Інтерпап", як продавець, та Приватним
підприємством "Євро-Кард", як покупець,
було укладено договір купівлі-продажу
№ 258/Х, відповідно до умов якого,
продавець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому договорі,
передати у власність покупцеві, а
покупець зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених у цьому договорі
прийняти та оплатити паперову
продукцію, (надалі іменується "Товар"),
що перерахована в рахунку-фактурі або
специфікації, які є невід'ємними
частинами цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2014
року. У випадку, якщо у сторін на момент
закінчення терміну дії договору
залишаються невиконаними договірні
зобов'язання та незадоволені вимоги,
дія договору продовжується до повного
виконання таких зобов'язань (п. 12.2.
договору).

У відповідності до п. 2.1. договору, ціна
на товар є договірною. Кількість та
ціна, згідно письмової або усної заявки
покупця, вказані у рахунку-фактурі або
специфікації, які є невід'ємними
частинами цього договору.
Підтвердженням узгодження сторонами
заявки покупця є підписання сторонами
рахунка-фактури або специфікації. Ціна
на товар залежить від курсу
національної валюти (гривні) до євро за
даним Міжбанківської валютної біржі.

Продавець поставляє товар згідно з
правилами Інкотермс 2000. Строк та умови
поставки кожної партії товару
вказуються у рахунку-фактурі або
специфікації (п. 3.1. договору
купівлі-продажу).

За пунктом 3.2. договору, продавець
зобов'язаний надати покупцю наступні
документи: рахунок-фактуру або
специфікація, видаткова накладна,
товарно-транспортна накладну,
податкова накладна.

Право власності на товар переходить
від продавця до покупця у момент
фактичної передачі товару (п. 3.3.
договору).

Згідно п. 4.2. договору купівлі-продажу,
розрахунки за кожну партію
здійснюються шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок продавця у
повному обсязі, або частками протягом 30
(тридцяти) календарних днів з дня
передачі товару продавець має право
змінити строк оплати товару,
виставивши вимогу про його негайну
оплату, якщо курс продажу євро (EUR) по
відношенню до гривні за даними
Міжбанківської валютної біржі з дати
поставки товару зросте більше ніж на 1%.

Днем оплати товару вважається день
фактичного зарахування коштів на
поточний рахунок продавця (п. 4.4.
договору купівлі-продажу).

На підставі договору купівлі-продажу
від 10.12.13р. позивачем було поставлено
відповідач-1 товар у загальному розмірі
11 554,00 грн., згідно видаткових накладних
№ 320/6 від 27.01.14р. на суму 5 777,00 грн. та №
324/6 від 28.01.14р. на суму 5 777,00 грн., копії
яких знаходяться в матеріалах справи
(а.с. 16, 17).

Позивач зазначає, що в порушення умов
вищевказаного договору, зобов'язання
відповідача-1 щодо своєчасної і повної
оплати за отриманий товар не виконані
належним чином, у зв'язку з чим, станом
на 16.04.2014 рік у відповідача-1 перед
позивачем утворилась заборгованість,
яка складає у сумі 3 000,00 грн.

10.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю Торгова група
"Інтерпап", як кредитор, та Товариством
з обмеженою відповідальністю Торговий
дім "Беріл", як поручитель, було
укладено договір поруки.

Даний договір набуває чинності з
моменту його підписання та діє до
моменту припинення діє основного
договору, а також у випадках зміни
обставин зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки,
поручитель зобов'язується частково
відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язань Приватного
підприємства "Євро-Кард", як боржник, по
договору купівлі-продажу № 258/Х від
10.12.13р., укладеному між кредитором та
боржником (надалі - основний договір).

Підставою зобов'язання, забезпеченого
порукою за цим договором, є основний
договір. Предметом вищезазначеного
основного договору є: купівля-продаж
паперової продукції. Строк виконання
зобов'язання, забезпеченого даним
договором, настає протягом 3 (трьох)
календарних днів з моменту отримання
поручителем відповідної допомоги (п.п.
2.1. - 2.3. договору).

Згідно з п. 3.1. договору поруки,
відповідальність поручителя перед
кредитором включає зобов'язання:
оплатити суму боргу за основним
договором (основне зобов'язання);
відшкодувати кредитору шкоду, завдану
невиконанням чи неналежним виконанням
основного зобов'язання (зобов'язання з
відшкодування шкоди); сплатити
кредитору неустойку за порушення
основного зобов'язання боржником
(зобов'язання зі сплати неустойки);
сплатити кредитору проценти за
користування чужими грошовими коштами
від простроченої суми у разі
прострочення боржником виконання
основного зобов'язання (зобов'язання зі
сплати процентів за прострочення
виконання).

Відповідно до п. 3.2. договору поруки,
відповідальність поручителя перед
кредитором у випадках передбачених п.
3.1. обмежується сплатою поручителем
кредитору грошових коштів у розмірі 1
000,00 грн.

Поручитель зобов'язується виконати за
боржника зобов'язання останнього перед
кредитором на умовах, в порядку та
строки, що визначені в основному
договорі (п. 4.1. договору),

Пунктом 6.1. договору поруки
встановлено, що поручитель та боржник
несуть солідарну відповідальність
перед кредитором за виконання
зобов'язань по основному договору.

З позовної заяви вбачається, що
відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору
поруки, поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником
зобов'язання, відшкодування кредитору
збитків та сплату відповідних штрафних
санкцій по договору у розмірі 1 000,00 грн.

У зв'язку з невиконанням умов договору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Беріл"
07.04.2014 року отримало від Товариства з
обмеженою відповідальністю Торгова
група "Інтерпап" вимогу № б/н від 07.04.14р.,
в якій зазначено, що боржник не виконав
свої зобов'язання по основному
договору, у зв'язку з чим, позивач
вимагав у поручителя сплатити протягом
3 (трьох) календарних днів з моменту
отримання даної вимоги на користь ТОВ
ТГ "Інтерпап" в рахунок часткового
погашення боргу 1 000,00 грн. на р/р 99
у АТ "Сбербанк Росії" м. Київ, МФО 320627,
. Але вимоги позивача
залишені відповідачем-2 без відповіді і
задоволення та протягом 3 (трьох)
календарних днів з моменту отримання
даної вимоги оплату у розмірі 1
000,00 грн. відповідачем-2 не здійснено.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ст. 553 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача-1
заборгованість за несвоєчасну і повну
оплату за отриманий товар у сумі 2 000,00
грн., а також стягнути солідарно з
відповідача-1 та відповідача-2 частину
основного боргу у сумі 1 000,00 грн., що
також підтверджується розрахунком
боргу станом на 16.04.2014 року, який
додається до позовної заяви (а.с. 15).

У судовому засіданні 06.05.2014р. позивачем
до суду надано інформацію про те, що
відповідачем-1 здійснено оплату
основного боргу у повному обсязі, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 1052 від 17.04.14р. у сумі 2 000,00
грн., № 1059 від 29.04.14р. у сумі 1 000,00 грн.,
які знаходяться в матеріалах справи
(а.с. 34, 35).

Оскільки відповідачем повністю
сплачено суму заборгованості після
звернення позивача з позовом до суду,
провадження у справі в частині
стягнення 3 000,00 грн. підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Пунктом 10.1. договору купівлі-продажу
передбачено, що сторони несуть
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань по
даному договору відповідно до чинного
законодавства України.

Частиною 3 статті 692 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплату та сплату
процентів за користування чужими
грошовими коштами.

Згідно п. 4.5. договору купівлі-продажу, у
разі прострочення оплати поставленого
товару, покупець зобов'язаний сплатити
його повну вартість, а також сплачує
проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 40% річних
від суми заборгованості.

На підставі п. 4.5. договору та ст. 692
Цивільного кодексу України позивач
розрахував та заявив до стягнення з
відповідача-1 проценти за користування
чужими грошовими коштами у розмірі 40%
річних від суми заборгованості за
період з 27.02.14р. по 16.04.14р. у сумі 300,37 грн.,
згідно розрахунку (а.с. 15).

Перевіривши розрахунки позивача, судом
встановлено, що розрахунок 40% річних
відповідає вимогам чинного
законодавства, у зв'язку з чим, вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача-1
40% річних у сумі 300,37 грн. слід визнати
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Згідно п. 9.2. договору купівлі-продажу, у
разі порушення строків оплати товару
покупець виплачує продавцю пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, діючої на період несплати, від суми
заборгованості за кожний день
прострочення. Пеня нараховується за
весь період прострочення виконання
зобов'язання. За прострочення оплати
понад двадцять п'ять днів додатково
сплачується штраф у розмірі десяти
відсотків від вартості неоплаченого
товару.

На підставі п. 9.2. договору
купівлі-продажу, позивач просить суд
стягнути з відповідача-1 пеню за період
з 27.02.14р. по 16.04.14р. у сумі 97,62 грн. та
штраф за прострочення оплати понад 25
днів у сумі 400,00 грн., згідно розрахунку,
який знаходиться в матеріалах справи
(а.с. 15).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмiр
встановлюється договором або актом
цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи вищевикладене, та
перевіривши розрахунки позивача, судом
встановлено, що розрахунок пені та
штрафу відповідають вимогам чинного
законодавства.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача-1
пені у сумі 97,62 грн. грн. та штрафу у сумі
400,00 грн. слід визнати обґрунтованими і
такою, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення
позову частково.

Судові витрати по справі на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України слід покласти на
відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 551, 553, 554,
599, 610, 611, 612, 629, 655, 692 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського
кодексу України, ст. 1 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ст. 49, ст. 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80,
ст. 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення суми 3 000,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства
"ЄВРО-КАРД" (юридична адреса: 61157,
м. Харків, вул. Академіка Богомольця,
буд. 7, кв. 63; поштова адреса: 61105, м.
Харків, вул. Фонвізійна, буд. 18; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю Торгова
група "ІНТЕРПАП" (юридична адреса: 03028, м.
Київ, вул.
Саперно-Слобідська, буд. 8 літера А, офіс
291; поштова адреса: 49000,
м. Дніпропетровськ, Головпоштамт, а/с 41;
) - 300 (триста) грн.
37 коп. 40% річних за користування чужими
грошовими коштами, 97 (дев'яносто сім)
грн. 62 коп. пені, 400 (чотириста) грн. 00
коп. штрафу, 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя І.Ю. Дубінін

Повне рішення складено 26.05.14р.