м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/4643/14 19.05.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування"

до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна"

про стягнення 3 961,62 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Сербіна А.О. -
представник за довіреністю № 3359/18 від
23.12.2013 року;

Гоголь О.Я. - представник
за довіреністю № 1808/18 від 07.05.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" до
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПЗУ Україна" про
стягнення 3 961,62 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 25.10.2011 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "АХА Страхування" та
ОСОБА_3 укладено договір добровільного
страхування № 3578212/05АВ, предметом якого
є страхування транспортного засобу
марки Citroen, д.н. НОМЕР_1.

05.12.2011 року о 16:00 по вул. Татарській в м.
Києві сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
Citroen, д.н. НОМЕР_1, під керування власника
ОСОБА_4 та автомобіля марки Skoda, д.н.
НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 26 грудня 2011 року
визнано ОСОБА_6 винною у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

16 грудня 2011 року позивач на підставі
рахунку № 03804 від 9 грудня 2011 року склав
страховий акт та розрахунок суми
страхового відшкодування до нього.

На виконання вимог договору
страхування, 20.12.2011 року страховик
сплатив страхову вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля у розмірі 4
961,62 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 38678 від 20.12.2011 року.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
Skoda, д.н. НОМЕР_4, на момент ДТП,
застрахована у приватному
акціонерному товаристві "Страхова
компанія "ПЗУ Україна", згідно полісу №
АВ/0238745.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
мирним шляхом позивач направив
відповідачу заяву про регресні вимоги
вих. № 1656АР від 23.08.2012 року, проте вимоги
останній не виконав, тому позивач
звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 24.03.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
14.04.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 14.04.2014 року розгляд справи
відкладено на 19.05.2014 року, у зв'язку із
неявкою представників сторін в судове
засідання.

15.05.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи по
справі, на виконання вимог ухвали суду
від 24.03.2014 року.

У судове засідання 19.05.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 015.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали, просили суд позов
задовольнити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представників позивача та
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

25.10.2011 року між приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" та ОСОБА_3 укладено
договір добровільного страхування №
3578212/05АВ, предметом якого є страхування
транспортного засобу марки Citroen, д.н.
НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З довідки № 8923699 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 05.12.2011 року о 16:00 по вул.
Татарській в м. Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Citroen, д.н. НОМЕР_1, під
керування власника ОСОБА_4 та
автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_4, під
керуванням водія ОСОБА_5.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 26 грудня 2011 року
визнано ОСОБА_6 винною у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

16 грудня 2011 року позивач на підставі
рахунку № 03804 від 9 грудня 2011 року склав
страховий акт та розрахунок суми
страхового відшкодування до нього.

На виконання вимог договору
страхування, 20.12.2011 року страховик
сплатив страхову вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля у розмірі 4
961,62 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 38678 від 20.12.2011 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки марки Skoda, д.н.
НОМЕР_4, яким скоєно ДТП, що спричинило
нанесення шкоди автомобілю марки Citroen,
д.н. НОМЕР_1, належить ОСОБА_7. Останній
уклав з приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальність власників наземних
транспортних засобів № АВ/0238745, розмір
франшизи - 1 000,00 грн.

До приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, тому позивач направив
відповідачу заяву про регресні вимоги
вих. № 1656АР від 23.08.2012 року, з проханням
сплатити суму в розмірі 4 961,62 грн.

Вимоги позивача відповідач не виконав.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/0238745,
франшиза становить 1 000,00 грн.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 4
961,62 грн. (сплачена страхова сума
страховиком страхувальнику) - 1 000,00 грн.
(франшиза) = 3 961,62 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Citroen, д.н. НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40,
) на користь приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ,
вул. Іллінська, 8, ) шкоду
в порядку регресу в розмірі 3 961 (три
тисячі дев'ятсот одна) грн. 62 коп.,
судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Мудрий