м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/6280/14 28.05.14За позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»
до Приватного акціонерного товариства
«Українська пожежно-страхова
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Байправ М.С. (представник
від відповідача - не з'явилися.
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі
- Позивач) звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (далі -
Відповідач) заборгованості з
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що Відповідач, як страховик винної
в ДТП особи, всупереч вимогам Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не відшкодував Позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником Відповідача внаслідок
Відповідач письмових заперечень проти
На запит ухвали суду від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшла інформація по полісу
обов'язкового страхування № АВ/3865074.
Позивачем на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі 19.05.2014 та 28.05.2014 були продані
письмові пояснення та докази.
В судові засідання представники
Відповідача не з'являлися, хоча судом
були вчинені всі дії щодо належного
повідомлення Відповідача про
призначення справи до розгляду в
засіданнях суду, про час і місце їх
проведення, оскільки ухвали суду про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи
надсилалася на адресу
місцезнаходження Відповідача згідно
відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та були
отримані ним 15.04.2014 та 23.05.2014 відповідно,
що вбачається зі зворотного
повідомлення про вручення поштового
відправлення та з витягу із єдиної бази
УДППЗ «Укрпошта» про реєстрацію
поштових відправлень.
Отже Відповідач, як учасник судового
процесу не був позбавлений права та
можливості (в матеріалах справи
відсутні докази протилежного)
забезпечити за необхідності участь у
судових засіданнях свого повноважного
Неможливість направлення Відповідачем
повноважного представника та
неможливість розгляду справи без
участі його представника підлягає
доведенню Відповідачем, як учасником
судового процесу на загальних
підставах (статті 32 - 34 ГПК України),
причому відсутність коштів для оплати
послуг представника не може свідчити
про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Суд також приймає до уваги, що явка
представників сторін у судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
а отже направлення представника було
правом, а не обов'язком Відповідача, та
останнім не обґрунтовано підстав
необхідності прийняття його
представником особистої участі в
судових засіданнях.
Крім того, Відповідач не був
позбавлений права та можливості (в
матеріалах справи відсутні докази
протилежного) надати відзив на позов в
письмовому вигляді через канцелярію
суду, оскільки, як зазначалось вище, про
призначення судових засідань
Відповідачу було відомо заздалегідь, з
часу отримання ним кожної з ухвал суду.
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило, та судом не
встановлено обставин, які б
перешкоджали чи не дозволяли
розглянути спір у даному судовому
Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність встановлених ст. 77 ГПК
України підстав для відкладення
розгляду справи та відповідно до
статті 75 ГПК України, здійснює розгляд
справи за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
04.07.2012 по бульвару Шевченка в м. Києві
була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля «Мітсубісі»,
д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, з
автомобілем «Пежо», д.р.н. НОМЕР_1, яким
Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Мітсубісі», д.р.н.
НОМЕР_2 не дотримався бокового
інтервалу, не врахував дорожню
обстановку, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Пежо», д.р.н.
НОМЕР_1, чим порушив п. 13.1 ПДР України.
Дані обставини підтверджуються
короткою та розгорнутою довідками ДАІ
про обставини ДТП, копії яких містяться
у матеріалах справи.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Пежо», д.р.н. НОМЕР_1
(Застрахований автомобіль), який
відповідно до залученої до матеріалів
справи копії реєстраційного талону
належить ОСОБА_3 на праві власності, був
під її керуванням на час ДТП, та який
був застрахований Позивачем на
підставі Договору добровільного
страхування від 11.04.2012 (далі - Договір
добровільного страхування).
Вигодонабувачем за вказаним договором
На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування,
враховуючи Звіт № 902/КВ2 від 12.07.2012 про
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
Застрахованого автомобіля, та ремонтну
калькуляцію до нього, Позивачем було
складено Страхові акти від 05.07.2012 та від
30.07.2012, відповідно до яких Позивач
розрахував та виплатив страхове
грн. шляхом взаємозаліку зустрічних
однорідних вимог, а також 9281,46 грн. та
432,68 грн. на підставі платіжних доручень
№ 3868 від 06.07.2012 та № 4583 від 30.07.2012
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відтак, Позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
«Мітсубісі», д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2, під
час експлуатації вказаного автомобіля,
і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
адміністративного правопорушення за
ст. 124 КУпАП встановлено постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.07.2012.
На час скоєння вищевказаної ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як особи, яка експлуатує
автомобіль «Мітсубісі», д.р.н. НОМЕР_2 на
законних підставах, була застрахована
Відповідачем на підставі договору
(полісу) № АВ/3865074 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом) передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
Отже, Відповідач є особою на яку
полісом № АВ/3865074 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля «Мітсубісі»,
д.р.н. НОМЕР_2 на час спірної ДТП.
При цьому суд приймає до уваги
допущення описок в д.р.н. автомобіля
«Мітсубісі», а саме, в довідці ДАІ та
постанові суду вказано д.р.н. НОМЕР_2, а у
витязі з МТСБУ вказано д.р.н. НОМЕР_2, при
цьому марка автомобіля та сама та номер
полісу вказано той самий, тому судом
встановлено що це один і той же
Позивач звертався до Відповідача з
заявою (претензією) № 1108/2012-11/ИР від
21.11.2012 про здійснення страхового
відшкодування в зв'язку з ДТП у розмірі
здійсненої Позивачем страхової
виплати, та дану вимогу Відповідачем
було отримано 23.11.2012, що вбачається зі
зворотного повідомлення кур'єрської
В матеріалах справи відсутні докази
задоволення Відповідачем вимоги
Позивача в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Відповідно до Звіту № 902/КВ2 від 12.07.2012
оцінена вартість матеріального збитку,
завданого власнику Застрахованого
автомобіля, внаслідок його пошкодження
коефіцієнт фізичного зносу деталей
автомобіля дорівнює 0,3734.
Відповідачем не надано суду доказів на
спростування встановленого Позивачем
розміру шкоди, завданої власнику
Застрахованого автомобіля, та
нульового коефіцієнту фізичного зносу
складових автомобіля.
Відповідачем також не заявлялося
клопотання про витребування доказів в
порядку ст. 38 ГПК України на
спростування наведеного і
обґрунтованого Позивачем розміру
шкоди, а також не заявлялося клопотання
про призначення експертизи в порядку
Висновку сертифікованого оцінювача
або аварійного комісара щодо
встановлення іншого обґрунтованого на
думку Відповідача розміру шкоди,
завданої внаслідок пошкодження
Застрахованого автомобіля у ДТП, та на
доведення іншого ніж нульовий
коефіцієнту фізичного зносу
Застрахованого автомобіля,
Відповідачем суду також надано не було.
Судом встановлено, що наведені в Звіті
та ремонтній калькуляції до нього
матеріли, деталі та роботи знаходяться
у причинно-наслідковому зв'язку з
завданими Застрахованому автомобілю
пошкодженнями внаслідок ДТП, що
відображені в довідках ДАІ, і
Відповідачем не надано доказів
протилежного, а також, як зазначалось
вище, не спростовано належними
засобами доказування, що вартість
робіт по відновленню Застрахованого
автомобіля є необґрунтованою або
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Франшиза - частина збитків,
що не відшкодовується страховиком
згідно з договором страхування (стаття
9 Закону України «Про страхування»).
Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АВ/3865074 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статей 9, 27 Закону України
«Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК
України, у Відповідача в зв'язку з
настанням ДТП виник обов'язок
відшкодувати Позивачу шкоду, в межах
ліміту його відповідальності за
виходячи з оціненої вартості
відновлювального ремонту
Застрахованого автомобіля, з
врахуванням коефіцієнту фізичного
грн.), при цьому в межах суми, що
перейшла до Позивача у порядку регресу
в зв'язку з виплатою страхового
З матеріалів справи слідує, що Позивач
з метою отримання коштів від
Відповідача звернувся до останнього з
заявою (претензією) № 1108/2012-11/ИР від
21.11.2012 про здійснення страхового
відшкодування в зв'язку з ДТП у розмірі
здійсненої Позивачем страхової
виплати, та дану вимогу Відповідачем
було отримано 23.11.2012, що вбачається зі
зворотного повідомлення кур'єрської
На додаток до вимоги, Позивач з листом
від 13.02.2013 надіслав Відповідачу копію
постанови про визнання страхувальника
Відповідача винним у ДТП, яку
Відповідачем було отримано 19.02.2013, що
вбачається зі зворотного повідомлення
про вручення поштового відправлення.
Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування (регламентна виплата) за
полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути
виплачена страховиком (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.
Проте, Відповідач після отримання
вищезазначеної заяви та обов'язкового
відповідно до закону переліку
документів, у встановлений пунктом 36.2
статті 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строк суми страхового
відшкодування на користь Позивача не
Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
А відтак, з огляду на все вищенаведене,
заявлені позовні вимоги визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають повному задоволенню.
Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (м. Київ,
вул. Фрунзе, 40; ідентифікаційний код
20602681) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул.
Артема, 40; ідентифікаційний код 20782312)
дев'ять) грн. 18 коп. відшкодування
матеріальної шкоди (виплати страхового
відшкодування), а також 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. судового
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 02.06.2014

Суддя
Сташків Р.Б.