ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 травня 2014 року Справа № 35/546-27/99-11/34

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів: Демидової А.М. -
головуючого (доповідач у справі),
Воліка І.М., Кролевець О.А.,

розглянувши касаційну скаргуФізичної
особи-підприємця ОСОБА_3на рішення та
постановугосподарського суду міста
Києва від 16.03.2010 р. Київського
апеляційного господарського суду від
01.06.2010 р.у справі№ 35/546-27/99-11/34
господарського суду міста Києваза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЛАН ПЛЮС"до1.
Київської міської ради; 2. Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Комунальне підприємство по
будівництву та експлуатації
автостоянок і гаражів Дарницького
району м. Києваза участюПрокуратури
міста Києва в інтересах Київської
міської радипровизнання затвердженим
проекту землеустрою, визнання
укладеним договору оренди землі і
зобов'язання його зареєструвати,

в с т а н о в и в:

Подана Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 касаційна скарга на рішення
господарського суду міста Києва від
16.03.2010 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
01.06.2010 р. у справі № 35/546-27/99-11/34 не
відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК
України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються докази
сплати судового збору.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" ставка
судового збору, яка підлягає сплаті за
подання касаційної скарги на рішення
суду, становить 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Ставка судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру, згідно з пп. 2 п. 2
ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір", становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до положень ст. 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" у 2014 році установлено
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі - 1 218 гривень.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (пп. 2.11 п. 2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

З матеріалів касаційної скарги
вбачається, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 оскаржує
рішення господарського суду міста
Києва від 16.03.2010 р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 01.06.2010 р. у
справі № 35/546-27/99-11/34 у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду міста
Києва від 16.03.2010 р. у справі № 35/546-27/99-11/34,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 01.06.2010 р., позов
задоволено повністю; визнано
затвердженим проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки; визнано
укладеним договір оренди земельної
ділянки, вирішено вважати укладеним
акт прийому-передачі земельної
ділянки, а земельну ділянку - такою, що
передана, з моменту набрання чинності
судового рішення на умовах, визначених
договором; зобов'язано Головне
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
зареєструвати договір оренди
земельної ділянки з усіма додатками, що
є його невід'ємними частинами, у
встановленому порядку.

Отже, оскаржувані судові рішення
прийнято щодо позову, предметом якого є
декілька вимог немайнового характеру,
які підлягають оплаті судовим збором
за подання касаційної скарги окремо з
кожної вимоги в розмірі 852,60 грн.

Натомість до касаційної скарги в
якості доказу сплати судового збору
додана квитанція № 1153з15 від 10.04.2014 р.
про сплату судового збору у розмірі 2
557,80 грн.

Таким чином, скаржником надано суду
докази сплати судового збору у меншому
розмірі, ніж встановлено.

За таких обставин, вказана квитанція,
надана скаржником, не може вважатися
доказом, що підтверджує сплату
судового збору у встановленому
розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладене, касаційна скарга
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
підлягає поверненню.

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до приписів ч. 3 ст.1113 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно, з
урахуванням вимог статей 53, 110
вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст.
7 Закону України "Про судовий збір",
Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення
господарського суду міста Києва від
16.03.2010 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
01.06.2010 р. у справі № 35/546-27/99-11/34 повернути
скаржнику.

Повернути з Державного бюджету України
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3
судовий збір у сумі 2 557 (дві тисячі
п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 80 коп.,
сплачений за квитанцією № 1153з15 від
10.04.2014 р.

Матеріали касаційної скарги повернути
скаржнику.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді
І.М. Волік

О.А. Кролевець