ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.14р. Справа № 904/9781/13

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Аграрно-виробниче
підприємство "Содружество", смт.
Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

до Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Асоціація об'єднання
співвласників багатоквартирних
будинків "Олімпік-2", смт. Ювілейне,
Дніпропетровський р-н,
Дніпропетровська області

про визнання недійсним рішення

Головуючий колегії, суддя Колісник І.І.

Суддя Золотарьова Я.С.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: Кононова Т.О., довіреність
№ 190 від 24.04.2012 року, представник ;

від відповідача: Єрмолаєва Л.В.,
довіреність № 3 від 16.01.2014 року,
начальник першого відділу досліджень
та розслідувань;

Верещак О.М., довіреність № 33 від 10.02.2014
року, головний експерт.

від третьої особи: Антонюк А.О.,
довіреність № б/н від 18.03.2014 року,
представник;

Бібік О.М., довіреність № б/н від 18.03.2014
року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Аграрно-виробниче підприємство
"Содружество" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до
Дніпропетровського обласного
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення
адміністративної колегії
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
63/01-12/04-13 від 27.09.2013 року "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу"
(справа № 40/04-10-1/13). Судовий збір позивач
просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що за прийнятим
рішенням адміністративної колегії
його безпідставно визнано таким, що
займає монопольне становище на ринку
послуг користування мережами
водопостачання та водовідведення
(каналізування). Позивач стверджує про
допущену відповідачем поверхневу
перевірку діяльності позивача і
порушення, тим самим, Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку.

При цьому позивач вважає
безпідставними висновки
адміністративної колегії про
наявність адміністративних,
економічних, часових бар'єрів для
споживача - Асоціації ОСББ «Олімпік-2» в
отриманні послуг від інших підприємств
товарного ринку, територіальні
(географічні) межі якого, на думку
позивача, штучно звужені територією, на
якій розташовані діючі мережі
позивача, у той час як межі ринку
повинні охоплювати територію всього
cмт. Ювілейне, на якій Асоціації ОСББ
«Олімпік-2» можливо підключитись до
мереж інших підприємств - КП
«Дніпроводоканал» або КП
«Новомосковський водоканал».

Позивач зазначає, що адміністративна
колегія не скористалася
рекомендаціями пункту 11.1. Методики для
визначення повного кола його
потенційних конкурентів.

Не погоджується позивач також і з
висновком адміністративної колегії
щодо штучно завищеної ним у договорі з
Асоціацією ОСББ «Олімпік-2» платою за
послугу з користування мережами
водопостачання та водовідведення
(каналізування) у сумі 10000,00 грн. за
місяць. Вважає, що ця плата не ущемлює
інтересів споживача, є договірною та
значно нижчою за економічно
обґрунтовану. Розрахунок її величини
не залежить від обсягу споживання води
і скиду стоків і не може ставитися в
залежність від показників
прибудинкового приладу обліку
Асоціації ОСББ «Олімпік-2», як це
зроблено в оскаржуваному рішенні (а.с. 2
- 16 том 1).

У судовому засідання представник
позивача підтримав позов з наведених у
ньому підстав. У письмових поясненнях
від 03.03.2014 року позивач додатково
посилається на те, що всупереч вимогам
Методики відповідач не застосував усіх
етапів встановлення монопольного
становища. Зокрема, не визначив частку
позивача на ринку, безпідставно
встановив часові межі ринку з 02.10.2010
року по поточний період 2013 року і, як
результат, неповно з'ясував обставини,
які мають значення для справи та не
довів обставини, які мають значення для
справи і які визнав встановленими (а.с.
244 - 246 том 1).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими і не підлягають
задоволенню.

Відповідач стверджує, що
адміністративною колегією під час
перевірки чітко визначені товарні,
територіальні (географічні) та часові
межі ринку, проаналізовано обсяг ринку,
визначено потенційних конкурентів, а
також бар'єри вступу для потенційних
конкурентів на цей ринок, зокрема через
отримання технічних умов, замовлення
проекту, узгодження технічної
документації, значної вартості
проведення заходів і робіт з
приєднання мереж водопостачання та
водовідведення (каналізування)
житлового комплексу Асоціації «ОСББ
«Олімпік-2» до мереж інших суб'єктів
господарювання.

Всупереч вимогам конкурентного
законодавства позивач не довів того, що
він зазнає значної конкуренції на
ринку.

Висновки адміністративної колегії
щодо завищення позивачем плати за
послугу з користування мережами
водопостачання та водовідведення
(каналізування) у сумі 10000,00 грн. вважає
обґрунтованими. При цьому звертає
увагу суду, що економічно
обґрунтований розрахунок цієї плати з
боку позивача відсутній (а.с. 169 - 181 том
1).

У судовому засіданні представники
відповідача підтримали заперечення
проти позову з підстав, наведених у
відзиві і додатково пояснили, що
оскаржуване рішення прийняте
відповідно до конкурентного
законодавства, у тому числі Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.02.2014
року за клопотанням представника
відповідача до участі у справі було
залучено Асоціацію «Об'єднань
співвласників багатоквартирних
будинків «Олімпік-2» у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача (а.с. 218 том 1).

У письмових поясненнях третя особа
зазначає, що надання послуг з
централізованого водопостачання і
водовідведення мешканцям
багатоповерхового житлового комплексу
«Олімпік-2» здійснюється через мережі
та каналізаційно-насосну станцію ПрАТ
«АВП Содружество». Укладення договору
з позивачем було вимушеною дією з боку
третьої особи, оскільки позивач є
єдиним підприємством, що володіє
фактичною можливістю за допомогою
власного трубопроводу здійснювати
транспортування води і стоків від
мереж КП «Дніпроводоканал» до мереж
третьої особи і навпаки для
забезпечення мешканців
багатоповерхового житлового комплексу
«Олімпік-2» відповідними комунальними
послугами.

Оскаржуване позивачем рішення
адміністративної колегії третя особа
вважає законним і обґрунтованим. У
задоволенні позову просить відмовити.

Розгляд справи призначався на 16.01.2014
року, 03.02.2014 року, 14.02.2014 року, 27.02.2014 року
та 04.03.2014 року після продовження строку
вирішення спору за клопотанням
представника позивача на п'ятнадцять
днів до 04.03.2014 року за ухвалою
господарського суду від 14.02.2014 року (а.с.
218-219 том 1).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 04.03.2014
року з урахуванням категорії і
складності справи суд ухвалив
призначити колегіальний розгляд
справи.

Розпорядженням голови суду № 208 від
04.03.2014 року у справі № 904/9781/13 призначено
колегію у складі: головуючий суддя
Колісник І.І., судді - Золотарьова Я.С.,
Кармазіна Л.П.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2014
року справу № 904/9781/13 прийнято до
розгляду судовою колегією з
призначенням судового засідання у
справі на 26.03.2014 року, після чого справа
призначалась до розгляду на 16.04.2014 року,
25.04.2014 року, 14.05.2014 року після
продовження ухвалою суду від 25.04.2014
року за клопотанням представника
позивача строку вирішення спору на
п'ятнадцять днів до 19.05.2014 року.

У судовому засіданні 14.05.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, третьої особи,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 року адміністративною колегією
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення №
63/01-12/04-13 у справі № 40/04-10-1/13 "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу", яким адміністративна колегія
вирішила:

1. Визнати, що приватне акціонерне
товариство "Аграрно-виробниче
підприємство Содружество" () займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг користування
мережами водопостачання та
водовідведення (каналізування) з 02.10.2010
року по поточний період 2013 року на
території смт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в межах
діючих мереж, що належать Товариству та
використовуються ним для надання цих
послуг Асоціації "ОСББ "Олімпік-2",
оскільки не зазнає значної конкуренції
внаслідок обмеженості можливостей
доступу інших суб'єктів господарювання
на цей ринок.

2. Визнати дії приватного акціонерного
товариства "Аграрно-виробниче
підприємство Содружество" () щодо встановлення штучно
завищеної плати за послугу
користування мережами водопостачання
та водовідведення (каналізування), що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченим пунктом другим статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", визначеним пунктом
першим частини другої статті 13 цього
Закону, у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку послуг користування мережами
водопостачання та водовідведення
(каналізування), шляхом встановлення
таких цін реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

3. За порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
зазначене у пункті 2 цього рішення,
накласти на приватне акціонерне
товариство "Аграрно-виробниче
підприємство Содружество" () накласти штраф у розмірі
10 000 (десять тисяч) гривень.

За змістом рішення адміністративної
колегії Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.09.2013 року №63/01-12/04-13 житловий комплекс
"Олімпік-2" по вулиці 8 Березня смт.
Ювілейне (на теперішній час Асоціація
"ОСББ "Олімпік-2") підключено до мереж
водопроводу та каналізації,
запроектованих до житлового
мікрорайону "Володимирський". Власник
мереж - закрите акціонерне товариство
"Аграрно-виробниче підприємство
Содружество" (на теперішній час ПрАТ
"АВП Содружество"). ПрАТ "АВП
Содружество" здійснило врізку
водопровідної мережі товариства з
обмеженою відповідальністю МСК
"Україна-Канада" (надалі - МСК
"Україна-Канада") до своїх мереж. Подача
питної води мешканцям будинків
Асоціації "ОСББ "Олімпік-2" здійснюється
без використання допоміжного
технологічного обладнання.
Водовідведення від житлових будинків
Асоціації "ОСББ "Олімпік-2" здійснюється
за допомогою комплексу
каналізаційно-насосної станції ПрАТ
"АВП Содружество" з
напористо-самопливними колекторами
мікрорайону "Володимирський".

Між КП "Дніпроводоканал" та Асоціацією
"ОСББ "Олімпік-2" укладено договір на
надання послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення від
16.12.2010 року № 52083.

Між ПрАТ "АВП Содружество" та
Асоціацією "ОСББ "Олімпік-2" укладено
договір про спільне використання
мереж водопостачання та
водовідведення від 02.10.2010 року (далі -
Договір) відповідно до п. 1.1. якого ПрАТ
"АВП Содружество" як основний споживач
зобов'язується забезпечити Асоціації
"ОСББ "Олімпік-2" як субспоживачу доступ
до мереж водопостачання та
водовідведення, які належать основному
споживачу в межах величин, дозволених
субспоживачу до використання, а
субспоживач зобов'язується своєчасно
сплачувати за використання мереж
водопостачання та водовідведення.

За пунктом 3.4. договору плата за послуги
користування мережами водопостачання
та каналізування встановлена
сторонами у сумі 10000,00 грн. за місяць, у
т.ч. ПДВ - 1666,67 грн.

Технічна можливість доступу
субспоживача до систем водопостачання
та каналізування основного споживача
для споживання води та здійснення
стоків встановлена в межах 270
м.куб/добу (п. 2.1. договору).

Облік води, спожитої субспоживачем,
приєднаного до мереж основного
споживача, здійснюється згідно з
вимогами Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства житлово-комунального
господарства України № 190 від 27.06.2008
року (п. 7.1. договору).

Відповідно до пункту 11.1. строк дії
договору встановлений до 31.12.2011 року,
який вважається продовженим на
наступний календарний рік, якщо за
місяць до закінчення цього терміну
будь-якою із сторін не буде заявлено
про відмову від цього договору або його
перегляд.

За обставин відсутності відмови від
цього договору з боку сторін строк його
дії був подовжений до 31.12.2012 року, після
чого субспоживач продовжує фактичне
користування мережами основного
споживача до цього часу.

Здійснюючи перевірку,
адміністративною колегією на підставі
визначення об'єкту дослідження та
конкретного товару (послуги), що
знаходився в обігу, з урахуванням
встановлених територіальних
(географічних) меж ринку
досліджуваного товару, а також
часового періоду, бар'єру вступу на
ринок було зроблено висновок про
монопольне становище позивача у
справі, зловживання цим монопольним
становищем шляхом встановлення ним
економічно необґрунтованих цін на свої
послуги, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку.

Винесене відповідачем за наслідком
перевірки рішення № 63/01-12/04-13 від 27.09.2013
року і є причиною спору.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
економічна конкуренція (конкуренція) -
це змагання між суб'єктами
господарювання з метою здобуття
завдяки власним досягненням переваг
над іншими суб'єктами господарювання,
внаслідок чого споживачі, суб'єкти
господарювання мають можливість
вибирати між кількома продавцями,
покупцями, а окремий суб'єкт
господарювання не може визначати умови
обороту товарів на ринку.

Відповідно до статті 12 цього Закону
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, якщо (окрім іншого) він не
зазнає значної конкуренції внаслідок
обмеженості можливостей доступу інших
суб'єктів господарювання щодо
закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів, наявності бар'єрів для
доступу на ринок інших суб'єктів
господарювання, наявності пільг чи
інших обставин.

Згідно з пунктом 2.1. Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку (далі - Методика), затвердженого
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002 року № 49-р
(зареєстр. в МЮ України 01.04.2002 року за №
317/6605), визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання може включати в себе
такі дії:

встановлення об'єктів аналізу щодо
визначення монопольного (домінуючого)
становища, а саме суб'єкта
господарювання (групи суб'єктів)
господарювання), конкретного товару
(продукції, роботи, послуги), який
випускається, постачається,
придбавається (споживається,
використовується) цим (цими) суб'єктом
(суб'єктами) господарювання;

складання переліку товарів (робіт,
послуг), щодо яких має визначатися
монопольне (домінуюче) становище
суб'єкта господарювання і які мають
ознаки одного товару, товарної групи;

складання переліку основних продавців
(постачальників, виробників), покупців
(споживачів) товарів (товарних груп);

визначення товарних меж ринку;

визначення територіальних
(географічних) меж ринку;

встановлення проміжку часу, стосовно
якого має визначатися становище
суб'єктів господарювання на ринку -
визначення часових меж ринку;

визначення обсягу товару, який
обертається на ринку;

розрахунок часток суб'єктів
господарювання на ринку;

складання переліку продавців
(постачальників, виробників), покупців
(споживачів) товару (товарної групи) -
потенційних конкурентів, покупців, які
можуть продавати (постачати,
виробляти), придбавати (споживати,
використовувати) той самий або/та
аналогічний товар (товарну групу) на
ринку;

визначення бар'єрів вступу на ринок та
виходу з ринку для суб'єктів
господарювання, які продають
(постачають, виробляють), придбавають
(споживають, використовують) або можуть
продавати (постачати, виробляти),
придбавати (споживати,
використовувати) той самий або/та
аналогічний товар (товарну групу) на
ринку;

встановлення монопольного
(домінуючого) становища суб'єкта
(суб'єктів) господарювання на ринку.

При цьому згідно з пунктом 2.2. Методики
етапи визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання, їх кількість та
послідовність проведення, передбачені
пунктом 2.1. Методики, можуть
змінюватися залежно від фактичних
обставин, зокрема особливостей товару,
структури ринку, обсягів наявної
інформації щодо ринку тощо.

За таких обставин використання
адміністративною колегією тільки
деяких етапів, передбачених пунктом 2.1.
Методики для визначення монопольного
становища позивача, є правомірним.

Так, об'єктом аналізу відповідач
визначив у ході перевірки становище
ПрАТ «Содружество», яке здійснює свою
діяльність на ринку послуг
користування мережами водопостачання
та водовідведення (каналізування).

Визначення у якості товару, щодо якого
досліджувалось монопольне становище
позивача, послуг з користування
мережами водопостачання та
водовідведення (каналізування) згідно
договору, укладеного ним із споживачем
- Асоціацією «ОСББ «Олімпік», не
суперечить статті 1 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» за
змістом якої під товаром розуміється
будь-який предмет господарського
обороту, в тому числі продукція, роботи,
послуги, документи, що підтверджують
зобов'язання та права (зокрема цінні
папери).

Територіальними (географічними) межами
ринку послуг користування мережами
водопостачання та водовідведення
(каналізування) відповідач визначив
територію cмт. Ювілейне
Дніпропетровського району
Дніпропетровскої області, на якій
розташовані діючі мережі
водопостачання та водовідведення
(каналізування), що належать позивачу
та використовуються за договором
третьою особою у справі.

Обмежуючи територіальні ринок однією
адміністративною одиницею - територією
cмт. Ювілейне Дніпропетровського
району Дніпропетровскої області,
відповідачем враховане нормативне
положення пункту 6.1. Методики, згідно з
яким територіальні (географічні) межі
ринку певного товару визначаються
шляхом установлення мінімальної
території, за межами якої з точки зору
споживача придбання товарів, що
належать до групи взаємозамінних
товарів є неможливим або недоцільним.

Часовий період - проміжок часу,
протягом якого досліджувалося питання
щодо монопольного становища позивача,
відповідач обмежив періодом з моменту
укладання позивачем з третьою особою
договору по поточний період 2013 року,
протягом якого ним здійснювалась
перевірка, що є обґрунтованим з огляду
на фактичне користування Асоціацією
«ОСББ «Олімпік-2» послугами позивача з
водопостачання та водовідведення
(каналізування).

В основі висновку відповідача про
наявність бар'єрів вступу на ринок, як
однієї з ознак монопольного становища
позивача, є наступне. ПраТ
«Содружество» не зазнає значної
конкуренції на ринку внаслідок
наявності бар'єрів з: отримання
технічних умов, замовлення проекту,
узгодження технічної документації,
значної вартості проведення заходів і
робіт з приєднання мереж
водопостачання та водовідведення
(каналізування) житлового комплексу
Асоціації «ОСББ «Олімпік-2» до мереж
інших суб'єктів господарювання.

Вказаний висновок відповідає
обставинам справи і не суперечить
чинному законодавству.

Так, за змістом пункту 10.3. Методики
вважається, що суб'єкт господарювання
не зазнає значної конкуренції, зокрема,
коли (серед іншого) можливості доступу
інших суб'єктів господарювання щодо
закупівлі сировини, матеріалів та
збуту товарів суттєво обмежені, а
також у випадку, коли бар'єри доступу на
ринок інших суб'єктів господарювання,
наявні пільги чи інші обставини
суттєво обмежують вступ на ринок нових
суб'єктів господарювання.

Відповідно до пункту 9.2. Методики
бар'єрами для вступу потенційних
конкурентів на відповідний ринок
можуть бути адміністративні обмеження,
економічні та організаційні обмеження,
інші обмеження, що спричиняють суттєві
витрати, необхідні для вступу на певний
ринок товару.

З урахуванням положень пункту 2.1.
Методики в частині визначення бар'єрів
вступу на ринок, як однієї з ознак
монопольного становища суб'єкта
господарювання, встановлений
відповідачем перелік бар'єрів доступу
на ринок, обумовлений складнощами та
значною вартістю робіт з узгодження
технічної документації, проведення
заходів і робіт з приєднання до мереж
водопостачання і водовідведення, у
тому числі для споживача - Асоціації
«ОСББ «Олімпік-2», не суперечить
чинному законодавству. Приведені
нормативні положення не свідчать про
можливість іншого категоричного
висновку щодо цього.

За змістом Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 року №190 (зареєстр. в
МЮ України 07.10.2008 року за № 936/15627), для
приєднання до систем централізованого
водопостачання та водовідведення
замовнику необхідно отримати технічні
умови. Будь-яке самовільне приєднання
об'єктів водоспоживання до діючих
систем централізованого
водопостачання та водовідведення
забороняється. Виробник узгоджує
приєднання водопровідних вводів
субспоживачів водопровідних мереж
споживачів за умови наявності згоди
споживачів.

У процесі здійснення перевірки
адміністративною колегією
встановлено, а відповідачем у ході
судового розгляду справи не
спростовано, що за даними КП
«Дніпроводоканал» (лист від 17.10.2012 року
№ 8454/9-15 КП) вартість можливого
проектування та будівництва
перепідключення Асоціації «ОСББ
«Олімпік-2» за аналогічними проектами
становить 800000 грн. по мережам
водопостачання та стільки ж по мережам
водовідведення. Для приєднання мереж
водопостачання та каналізації до
мііських мереж водопроводу та
каналізації необхідно запроектувати
та побудувати мережі:

- водопостачання - водопровід 2д-200 мм,
довжиною близько 390,0 п.м. від
водопроводу д-300 мм. по вул.. Теплична;

- каналізування - каналізаційний
колектор д-250 мм, довжиною близько 260
п.м., в колектор д-500 мм. в районі
житлового будинку № 15 по вул.. 8 Березня
тощо.

Зазначене є свідченням наявних
бар'єрів доступу на ринок.

В обґрунтування значної конкуренції,
якої він зазнає на ринку послуг з
водопостачання та водовідведення,
позивач вказує на такі підприємства як:
КП «Дніпроводоканал», КП
«Новомосковський водоканал», Ювілейна
селищна рада, ТОВ «М'ясокомбінат
Ювілейний», ТОВ «М'ясна фабрика
Фаворит», ТОВ «Метро кеш енд Керрі
Україна», ТОВ «Епіцентр-К», ТОВ «МБК
«Україна-Канада», ТОВ «Агро-Союз», ТОВ
«АТБ-маркет» (а.с. 70 - 72 том 2). На
підтвердження надає довідку Ювілейної
селищної ради від 01.04.2014 року № 04/26-409
про розташування на її території
водопровідно-каналізаційних мереж
зазначених підприємств (а.с. 73 том 2).

Вказана довідка не може бути належним
доказом, оскільки не свідчить про
підстави користування зазначеними
підприємствами цими мережами, а також
не підтверджує згоду та готовність
підприємств на їх передачу у спільне
використання.

Згідно з пунктом 9.1. Методики
потенційними конкурентами вважаються
суб'єкти, які: мають
матеріально-технічну базу, кадри,
технології тощо, але з різних причин не
реалізують ці можливості; які
виготовляють товари (товарні групи), що
складають товарні межі ринку, але не
реалізують їх на відповідному ринку;
нові суб'єкти господарювання, які
можуть вступити на ринок.

Належних та допустимих доказів на
підтвердженні відповідності вказаних
підприємств цим критеріям позивач не
надав.

Згідно з пунктом 15.4. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 15 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства" обов'язок з доведення в
суді факту зайняття суб'єктом
господарювання монопольного
(домінуючого) становища на ринку
покладається на Антимонопольний
комітет України або його територіальне
відділення, яке є стороною у справі.

Водночас за змістом приписів статті 12
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» суб'єкт господарювання,
який заперечує зайняття ним
монопольного (домінуючого) становища
на ринку товару, має довести, що він
зазнає значної конкуренції.

З урахуванням викладеного позивач не
спростував висновку адміністративної
колегії щодо його монопольного
становища.

Зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку (частина
перша статті 13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції").

За приписами пункту 2 частини 1 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" зловживання монопольним
(домінуючим) становищем є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Оскаржуване рішення адміністративної
колегії ґрунтується на встановлених
відповідачем зловживаннях позивача
монопольним (домінуючим) становищем
шляхом встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов встановлення
значної конкуренції на ринку.

Зазначений вид зловживання
монопольним становищем передбачений
пунктом 1 частини другої
статті 13 Закону України «Про захист
економічної конкуренції».

В основі такого висновку
адміністративної колегії - економічно
необґрунтована плата за користування
послугами водопостачання та
водовідведення за договором, що
встановлено під час вирішення спору.

У зв'язку з цим суд погоджується з тим,
що зазначена обставина ущемлює
інтереси споживача - Асоціації «ОСББ
«Олімпік-2».

При цьому суд враховує положення
пункту 14 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" стосовно того, що для
кваліфікації дій суб'єктів
господарювання як зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, або як антиконкурентних
узгоджених дій, або як недобросовісної
конкуренції не є обов'язковим
з'ясування настання наслідків у формі
відповідно недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції, ущемлення
інтересів інших суб'єктів
господарювання (конкурентів, покупців)
чи споживачів, зокрема через
заподіяння їм шкоди (збитків) або
іншого реального порушення їх прав чи
інтересів, чи настання інших
відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту
вчинення дій, визначених законом як
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем (частина друга статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції"), або як антиконкурентні
узгоджені дії (частина друга статті 6
Закону України "Про захист економічної
конкуренції"), або як недобросовісна
конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13 - 15 і 19
Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції"), або
можливості настання зазначених
наслідків у зв'язку з відповідними
діями таких суб'єктів господарювання
(частина перша статей 6 і 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", статті 4, 6, 8, 15-1, 16, 17 і 18
Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції"). В
останньому випадку господарським
судам необхідно з'ясовувати та
відображати в судових рішеннях, в чому
конкретно полягають відповідні
наслідки, що могли б настати в
результаті дій суб'єктів
господарювання, які мають ознаки
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку, або
антиконкурентних узгоджених дій, або
недобросовісної конкуренції.

Відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» за
вчинення порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
накладається штраф у розмірі до десяти
відсотків доходу (виручки) суб'єкта
господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

За даними адміністративної колегії,
відображеними в оскаржуваному рішенні,
дохід (виручка) позивача від реалізації
продукції за 2012 рік згідно його звіту
про фінансові результати склав 2 138 000
грн.

За таких обставин визначений
адміністративною колегією штраф у сумі
10000 грн. не перевищує десяти відсотків
доходу позивача за 2012 рік.

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи;

недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими;

невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для зміни,
скасування чи визнання недійсним
рішення тільки за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Встановлені фактичні обставини справи
та юридична оцінка наданих сторонами
доказів дозволяють дійти висновку про
відсутність правових підстав для
визнання недійсним оскаржуваного
рішення адміністративної колегії.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.05.2014 року.

Головуючий колегії, суддя ОСОБА_6

Суддя
Я.С.
Золотарьова

Суддя
Л.П.
Кармазіна