ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 травня 2014 року
Справа № 913/854/14

Провадження №18/913/854/14

За позовом Білокуракинської селищної
ради, смт. Білокуракине Луганської
області

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськвода», м.
Луганськ

про стягнення орендної плати за землю в
сумі 6955,47 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача: Корнієнко
В.В., за дов. від 28.03.2014;

від відповідача: Істратій
Г.І. за дов. від 02.04.2014.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
недоотриманої орендної плати в сумі
6955,47 грн. за період з 01.07.2011 по 31.03.2013.

Відповідач відзивом на позовну
заяву від 16.04.2014 проти позову заперечує
посилаючись на його необґрунтованість,
так як між сторонами за позовом не
існує договірних відносин щодо оренди
земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білокуракинської селищної
ради від 14.12.2012 № 40/12 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення,
площею 6,3989 га, яка надається
відповідачу в оренду на 25 років для
розміщення та обслуговування
виробничих будівель і споруд.

Вказаним рішенням також встановлено
про надання відповідачу в оренду
земельної ділянки площею 6,3989 га,
визначена її нормативна грошова оцінка
і встановлена орендна плата у розмірі 3
% від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки на рік.

Однак, договір оренди землі між
сторонами за позовом не укладався.

Позивач у позовній заяві вказав, що
Білокуракинською міжрайонною
державною фінансовою інспекцією в
Луганській області була проведена
ревізія фінансово-господарської
діяльності Білокуракинської селищної
ради за період з 01.07.2011 по 31.03.2013, за
результатами якої складено акт від
05.06.2013 № 710-21/009.

У зазначеному акті ревізії наведені
недоліки, які складаються з
неотримання позивачем від відповідача
орендної плати за землю в сумі 6955,47 грн.

За результатами ревізії позивачу
Білокуракинською міжрайонною
державною фінансовою інспекцією в
Луганській області було направлено
вимогу про усунення недоліків та
порушень, виявлених під час проведення
ревізії.

На підставі вказаних доводів позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача недоотриманої орендної
плати в сумі 6955,47 грн. за період з 01.07.2011
по 31.03.2013.

Відповідач відзивом на позовну заяву
від 16.04.2014 проти позову заперечує
посилаючись на його необґрунтованість,
так як між сторонами за позовом не
існує договірних відносин щодо оренди
земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню за таких підстав:

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.1. ст. 288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки (п. 288.2. ст. 288 ПК
України).

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем (п. 288.4. ст. 288 ПК України).

Між сторонами за позовом договір
оренди земельної ділянки не укладався.

Таким чином, у відповідача не виникало
обов'язку сплачувати позивачу орендну
плату за землю.

Відповідно, у позивача не виникло право
вимагати від відповідача внесення цієї
плати.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог про стягнення з
відповідача недоотриманої орендної
плати за землю в сумі 6955,47 грн., слід
відмовити в зв'язку з їх
безпідставністю.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати (судовий збір)
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарсько
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

20 травня 2014 р. було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 26
травня 2014 р. і може бути оскаржене
протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
В.В. Корнієнко