номер провадження справи 34/54/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.05.2014
Справа № 910/5971/14-908/1748/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Науменко А.О., розглянувши
матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Боярд-Плюс» (08150,
Київська область, м. Боярка, вул.
Хрещатик, 15);

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства «ІКС 5 РІТЕЙЛ
ГРУП УКРАЇНА» (69500, м. Запоріжжя, вул.
Східна, буд. 3);

про стягнення суми.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Боярд-Плюс»
заявлено позовні вимоги до Приватного
акціонерного товариства «ІКС 5 РІТЕЙЛ
ГРУП УКРАЇНА» про стягнення
заборгованості за договором (на
реалізацію продукції) № 2061 від 24.05.2012 р.
у розмірі 195238,84 грн., 3% річних у розмірі
1869,75 грн. та інфляційних збитків у
розмірі 2497,90 грн.

Крім того, позивач просить вжити
заходів про забезпечення позову та
накласти арешт на все майно Приватного
акціонерного товариства «ІКС 5 РІТЕЙЛ
ГРУП УКРАЇНА» та на грошові кошти, що
знаходяться на розрахунковому рахунку
р/р 9601 в ПАТ «Альфа-банк» в м.
Києві, МФО 300346.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення
позову, позивач зазначає наступне.
Згідно з наявною інформацією в мережі
Інтернет ПАТ «ІКС 5 РІТЕЙЛ ГРУП
УКРАЇНА» належить лише одне
приміщення, а решта приміщень
товариством орендується. Таким чином,
подальша доля боргу ПАТ «ІКС 5 РІТЕЙЛ
ГРУП Україна» невідома, оскільки
товариство може лише продати належні
йому приміщення та ліквідуватися, не
сплативши борг. Статутного капіталу
буде недостатньо для погашення боргу,
оскільки відповідно до інформації, яка
міститься в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб -
підприємців, статутний капітал
товариства становить 207000 грн. Також, в
мережі Інтернет є інформація, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Омега» має намір
купувати ПАТ «ІКС 5 РІТЕЙЛ ГРУП
УКРАЇНА». Враховуючи вищезазначене, у
позивача є підстави вважати, що ПАТ
«ІКС 5 РІТЕЙЛ ГРУП УКРАЇНАа»
намагатиметься відчужити належне йому
майно або зняти кошти з свого
розрахункового рахунку, що зробить
неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
суд вважає, що заява позивача про
забезпечення позову у справі № 908/795/14
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до приписів статей 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти
певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту.

Про забезпечення позову виноситься
ухвала. Ухвалу про забезпечення позову
може бути оскаржено.

Отже, аналіз приписів закону, який
регулює порядок та підстави вжиття
заходів забезпечення позову, свідчить,
що забезпечення позову є однією з
найважливіших гарантій захисту прав,
свобод та інтересів юридичних осіб,
певним заходом для створення
можливості реального виконання
рішення суду, у разі задоволення
позовних вимог; прийняття передбачених
законом заходів щодо забезпечення
позову є правом суду, який розглядає
спір. Заходи про забезпечення позову
застосовується судом, виходячи з
обставин справи, змісту заявлених
позовних вимог.

Пунктом 1 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» встановлено, що відповідно до
статті 66 Господарського
процесуального кодексу України заходи
до забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора, або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.
Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. У
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Частинами 2, 4 п. 3 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову», встановлено що
достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Обрані заходи до
забезпечення позову не повинні мати
наслідком повне припинення
господарської діяльності суб'єкта
господарювання, якщо така діяльність, у
свою чергу, не призводитиме до
погіршення стану належного
відповідачеві майна чи зниження його
вартості.

Позивачем не надано належних доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування заявленого
заходу до забезпечення позову.
Заявлені заходи у вигляді накладення
арешту на рахунок Приватного
акціонерного товариства «ІКС 5 РІТЕЙЛ
ГРУП УКРАЇНА» ґрунтуються лише на
посиланнях позивача на потенційну
можливість ухилення відповідача від
виконання судового рішення та
наявність інформації в мережі Інтернет
без наведення відповідного
обґрунтування, тому в задоволенні
вищевказаної заяви суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Боярд-Плюс» про забезпечення позову
відмовити.

Суддя
А.О. Науменко