ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 травня 2014 року
Справа № 913/997/14

Провадження №28/913/997/14

За позовом Комунального
теплопостачаючого підприємства
"Алчевськтеплокомуненерго", м. Алчевськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Алчевськ

про стягнення 10388 грн 16 коп.

Суддя Семендяєва І.В.

Секретар судового засідання
Мартинцева Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: Агафонов П.О., довіреність
№ 1374 від 15.05.2014, юрисконсульт;

відповідач: не прибув.

суть спору: позивачем заявлено вимоги
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 9936 грн 26 коп. за
період з 01.10.2013 по 01.03.2014, пені в сумі 217
грн 39 коп. за період з 10.11.2013 по 04.04.2014, 3%
річних в сумі 50 грн 17 коп. 10.11.2013 по 04.04.2014
та інфляційних витрат в сумі 196 грн 31
коп. 10.11.2013 по 04.04.2014 за договором про
постачання теплової енергії №121/2 від
15.10.2002.

Заявою від 20.05.2014 позивач зменшив
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача борг за спожиту енергію у
сумі 9936 грн 26 коп., інфляційні
нарахування у сумі 192 грн. 78 коп., 3%
річних у сумі 48 грн 59 коп. та пені у сумі
210 грн 53 коп., виключивши з нарахувань
суми вартості теплової енергії за
жовтень 2013 року.

Судом встановлено, що дана заява
не суперечить законодавству, не
порушує чиї-небудь права та
охоронювані законом інтереси, а тому
суд приймає дану заяву до розгляду.

Підставою свого позову позивач
зазначив неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
своєчасної та повної оплати отриманих
послуг.

Представник відповідача до судового
засідання не прибув, про час та місце
слухання справи був належним чином
повідомлений, відзив на позовну заяву
не надав, своїми процесуальними
правами, передбаченими ст. 22 ГПК
України, не скористався.

Суд, враховуючи думку позивача, вважає
за можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні за наявними у неї
матеріалами за відсутності
представника відповідача, явка якого
не визнавалась судом обов'язковою.
Неподання відповідачем відзиву також
не є перешкодою для розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази,
господарський суд Луганської області

в с т а н о в и в:

Між сторонами у справі укладено
договір про надання послуг з
централізованого теплопостачання №
121/2 від 15.10.2002, за умовами якого
постачальник (позивач) бере на себе
зобов'язання надавати споживачеві
(відповідач) теплову енергію
відповідної якості та в необхідних
розрахункових та договірних об'ємах.

Згідно п. 6.1 договору розрахунки за
спожиту теплову здійснюються виключно
у грошовій формі відповідно
затверджених тарифів на підставі
виставлених постачальником рахунків.

Відповідно до п. 6.2 договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Оплата здійснюється у 10-денний
термін з дня отримання рахунку
споживачем.

За несвоєчасне виконання розрахунків
за теплову енергію - нараховується пеня
у розмірі належній до оплати суми за
кожен день прострочки, але не більше 2-х
облікових ставок НБУ (п. 7.2.3 договору).

Згідно п. 10.1 договору він набуває
чинності з дня його підписання та діє
до 31.12.2003. Припинення дії договору не
звільняє споживача від зобов'язань
повної оплати спожитої теплової
енергії (п. 10.2).

Відповідно до п. 10.3 договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до припинення строку
його дії, про його розірвання не буде
заявлено письмово однією із сторін.

Відомості щодо припинення строку дії
договору згідно п. 8.1 договору сторони
не надали.

На виконання умов вказаного вище
договору постачальник поставив
відповідачу теплову енергію, в обсягах,
обумовлених договором, що
підтверджується актами
прийому-передачі теплової енергії №159
від 30.10.2013 за жовтень 2013 року на суму 445
грн 20 коп., №159 від 29.11.2013 за листопад 2013
на суму 1637 грн 35 коп., №159 від 27.12.2013 за
грудень 2013 на суму 2374 грн 12 коп., №159 від
31.01.2014 за січень 2014 на суму 2447 грн 79 коп.,
№159 від 28.02.2014 за лютий 2014 на суму 2791 грн
64 коп., №159 від 31.03.2014 за березень 2014 на
суму 2153 грн 09 коп.

На оплату наданих позивачем послуг
останній виставив відповідачу рахунки
№159 від 30.10.2013 за жовтень 2013 року на суму
445 грн 20 коп., №159 від 29.11.2013 за листопад
2013 на суму 1637 грн 35 коп., №159 від 27.12.2013 за
грудень 2013 на суму 2374 грн 12 коп., №159 від
31.01.2014 за січень 2014 на суму 2447 грн 79 коп.,
№159 від 28.02.2014 за лютий 2014 на суму 2791 грн
64 коп., №159 від 31.03.2014 за березень 2014 на
суму 2153 грн 09 коп.

Відповідач надані послуги оплатив
частково, несплаченими залишилися
послуги у сумі 9936 грн 26 коп., що стало
підставою для звернення з даним
позовом.

Правовідносини сторін виникли
внаслідок укладання ними договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання № 151/1 від 10.10.2012.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Приписами ст.530 Цивільного кодексу
України, зокрема, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст.610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, тобто
- неналежне виконання.

Факт неналежного виконання
відповідачем умов договору щодо
своєчасної та повної оплати наданих
послуг підтверджується матеріалами
справи та не оспорено відповідачем.

Матеріалами справи підтверджена
наявність заборгованості відповідача
за надані послуги з постачання
теплової енергії у сумі 9936 грн 26 коп. за
період з 01.10.2013 по 01.03.2014 згідно
розрахунку, наданого до позовної заяви,
тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про
стягнення пені в сумі 210 грн 53 коп. за
період з 10.11.2013 по 04.04.2014, 3% річних у сумі
48 грн 59 коп. за період з 10.11.2013 по 04.04.2014
та інфляційних витрат в сумі 192 грн 78
коп. за період 10.11.2013 по 04.04.2014 (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 20.05.2014).

Пеня позивачем нарахована у
відповідності до п. 7.2.3 договору.

Оскільки матеріалами справи доведено
прострочення виконання зобов'язань
відповідача по оплаті наданих послуг,
нарахування пені, 3% річних та
інфляційних втрат є правомірним.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок пені, 3% річних та
інфляційних нарахувань, наданий
позивачем до заяви про зменшення
позовних вимог від 20.05.2014 є вірним, тому
вимоги позивача по стягненню пені в
сумі 210 грн 53 коп. за період з 10.11.2013 по
04.04.2014, 3% річних у сумі 48 грн 59 коп. за
період з 10.11.2013 по 04.04.2014 та інфляційних
витрат в сумі 192 грн 78 коп. за період
10.11.2013 по 04.04.2014 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а за
правилами ст. 34 цього кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд вважає, що позивачем, з урахуванням
вимог закону щодо належності і
допустимості доказів, доведено
наявність боргу відповідача у
заявленому розмірі та обґрунтованість
і правомірність нарахування пені в
сумі 210 грн 53 коп. за період з 10.11.2013 по
04.04.2014, 3% річних у сумі 48 грн 59 коп. за
період з 10.11.2013 по 04.04.2014 та інфляційних
витрат в сумі 192 грн 78 коп. за період
10.11.2013 по 04.04.2014, натомість відповідачем
це не спростовано та не підтверджено
належними доказами іншого, тому позов
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов Комунального
теплопостачаючого підприємства
"Алчевськтеплокомуненерго" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
10388 грн 16 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь Комунального
теплопостачаючого підприємства
"Алчевськтеплокомуненерго", м.Алчевськ,
вул. Леніна, 126, ідентифікаційний код
02132266 заборгованість у сумі 9936 грн 26
коп., пеню у сумі 210 грн 53 коп., 3% річних у
сумі 48 грн 59 коп., інфляційні витрати у
сумі 192 грн 78 коп. та судовий збір у сумі
1827 грн 00 коп., видати наказ позивачу.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 26.05.2014.

Суддя
І.В. Семендяєва