ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" травня 2014 р.Справа № 916/1295/14

За позовом: виробничо-комерційної
фірми "АГРОМАРІН"

до відповідача: закритого акціонерного
товариства "Одесакондитер"

про стягнення 27 374,92 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

Від позивача: Будилко Е.Д., довіреність
від 30.12.2013р.

Від відповідача: Галушко О.М.,
довіреність від 30.12.2013р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач,
виробничо-комерційна фірма "АГРОМАРІН",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про
стягнення з закритого акціонерного
товариства "Одесакондитер" 27 374,92 грн.,
де 25 000,00 грн. - основний борг, 1 559,99 грн. -
пеня, 450,00 грн. - індексація
заборгованості, 364,93 грн. - три проценти
річних.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.04.2014р. позовну заяву
(вх.№1294/14) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/1295/14 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

В судовому засідання 19.05.2014р., позивач
відмовився від позовних вимог в
частині стягнення з відповідача пені в
порядку п.4. ст.80 ГПК України, у зв'язку з
чим, судом прийнято відмову позивача та
ухвалою суду від 19.05.2014р. припинено
провадження в частині стягнення з
відповідача пені.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені
позовні вимоги визнає, проти
задоволення позовних позивача не
заперечує, з підстав викладених у
відзиві на позов (вх.№12774/14 від 19.05.2014р.),
а також заявив клопотання про
розстрочення виконання рішення суду
протягом одного місяця, яке судом
задоволенню не підлягає, у зв'язку з
його необґрунтованістю та
недоведеністю.

В процесі розгляду справи учасниками
процесу були надані додаткові докази,
які оглянуті судом та залучені до
матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
сторонами докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив:

20 вересня 2012р. між
виробничо-комерційною фірмою
"АГРОМАРІН" (Постачальник) та закритим
акціонерним товариством
"Одесакондитер" (Замовник) було
укладено договір поставки №49/26/248,
згідно умов п.1.1. якого, вбачається, що
Постачальник зобов'язується передати у
власність (поставити) Покупцю масло
селянське - надалі - Товар, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
Товар, відповідно до умов даного
Договору.

Відповідно до п.п.1.3., 1.4. Договору
Поставка Товару здійснюється партіями
в кількості, асортименті, ціні та в
строки, передбачені в заявці Покупця,
узгодженій з Постачальником. Ціна
Товару, яка входить в партію поставки,
остаточно узгоджується та вказується
Сторонами у накладній на поставку
партії Товару. Зміна остаточно
узгодженої Сторонами ціни Товару після
прийняття Постачальником до виконання
узгодженої заявки, не допускається.
Орієнтовна сума Договору складає 600 000
(шістсот тисяч) гривень, включаючи ПДВ.
Фактична сума Договору складається з
відповідних сум накладених на
відвантажений Товар за період дії
Договору.

Із змісту п.4.1., Договору, вбачається, що
Покупець отримує Товар партіями
транспортом Постачальника Сторони у
замовленні можуть узгодити інші умови.

Пунктом 5.3. Договору передбачено,
оплата проводиться протягом 20
(двадцяти) календарних днів з дати
поставки партії Товару.

У відповідності до п.6.3. Договору у
випадку несвоєчасної оплати кожної
партії Товару, покупець сплачує
Постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка була
встановлена і діяла в період
прострочення, від загальної вартості
несвоєчасно оплаченої партії Товару за
кожен день прострочення оплати.

Даний Договір набирає чинності з
моменту підписання його Сторонами і
діє до 31 грудня 2012 року, але в будь-якому
випадку до моменту повного виконання
Сторонами зобов'язань по цьому
Договору. Дія Договору автоматично
вважається продовженою до 31 грудня
2013р., якщо жодна із сторін письмово за 15
днів до його закінчення не повідомила
іншу про припинення його дії. (п.10.1.
Договору).

Протоколом розбіжностей по договору
№49/26/248 сторони погодили внесення змін
до договору.

На виконання умов договору поставки
№49/26/248 від 20.09.2012р. позивачем
відповідачу було поставлено товар
(масло вершкове) на загальну суму 40 000,00
грн., що підтверджується наявним в
матеріалах справи копіями видаткових
накладних №48910 від 23.10.2013р. на суму 20 000,00
грн., №47496 від 16.10.2013р. на суму 20 000,00 грн.,
що підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені їх
печатками, однак відповідачем вартість
отриманого товару була оплачено лише
частково в сумі 10 000,00 грн. внаслідок
чого за ним утворився борг в сумі 30 000,00
грн.

З підстав існування заборгованості
позивач, 20.01.2014р. звернувся до
відповідача з претензією (вих.№20/П-1)
відповідно до якої зазначив про
необхідність здійснення оплати
вартості поставленого товару в сумі 30
000,00 грн. та нарахованої до сплати пені в
розмірі 876,16 грн.

Зазначена претензія відповідачем була
залишена без відповіді, проте 03.03.2014р.
відповідачем було ще частково сплачено
суму боргу в розмірі 5 000,00 грн.

Неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки №49/26/248 від 20.09.2012р. в частині
оплати вартості отриманого товару і
стало підставою для позивача
звернутись до господарського суду
Одеської області із даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 222 ГК України учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України
передбачає, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. Законом можуть бути
передбачені особливості регулювання
укладення та виконання договорів
поставки, у тому числі договору
поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом. До
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті. Особливості
договору купівлі-продажу окремих видів
майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі відмови
продавця передати проданий товар
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу. Якщо
продавець відмовився передати річ,
визначену індивідуальними ознаками,
покупець має право пред'явити
продавцеві вимоги відповідно до статті
620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу
України вбачається, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. На суму
попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656
Цивільного Кодексу України).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості приведеного позивачем
в позовній заяві та визнаного
відповідачем, останнім в порушення
вищезазначених приписів чинного
законодавства України та договору -
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманого від позивача товару на
загальну суму 40 000,00 грн. виконані
частково в сумі 15 000,00 грн., внаслідок
чого за відповідачем утворилась
заборгованість, яка позивачем
зазначена в розмірі - 25 000,00 грн., у
зв'язку з чим стягненню з відповідача
на користь позивача підлягає сума
заборгованості за отриманий товар,
встановлена судом в розмірі 25 000,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача
трьох процентів річних в сумі 364,93 грн.

У відповідності з п.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на думку суду, право
позивача вимагати від відповідача
сплатити 3% річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає в отриманні компенсації
(плати) від відповідача за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належним до сплати за договором
поставки.

Наразі, наданий позивачем розрахунок
трьох процентів річних, на думку суду,
здійснений неналежним чином, у зв'язку
з чим судом було самостійно
розраховано три проценти річних
наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період
прострочкиКількість днів
прострочкиРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів30000.0030.10.2013 - 02.03.20141243
%305.7525000.0003.03.2014 - 02.04.2014313 %63.70

Отже загальна сума трьох процентів
річних за самостійним розрахунком суду
складає 369,45 грн., але у зв'язку з тим, що
позивачем до стягнення з відповідача
розмір трьох процентів річних заявлено
в меншому розмірі, в сумі 364,93 грн., суд
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення трьох процентів річних в
розмірі заявленому позивачем, тобто в
сумі 364,93 грн.

Щодо позовної вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
індексації заборгованості, суд
зазначає наступне:

Інфляційні збитки є наслідком
інфляційних процесів в економіці, а
тому їх слід вважати складовою
частиною основного боргу, стягнення
яких передбачене статтею 625 Цивільного
кодексу України. Передбачене законом
право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть якого полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів.

Перевіривши розрахунок індексації,
поданий позивачем до матеріалів
справи, суд встановив, що він містить
арифметичні помилки, у зв'язку з чим
судом було самостійно розраховано
розмір індексації за період з
листопада 2013р. по лютий 2014р. виходячи з
наступного розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргуСума боргу з врахуванням індексу
інфляції 01.11.2013 - 01.03.201430000.001.015452.3430452.34

Отже загальна сума індексації
заборгованості за самостійним
розрахунком суду складає 452,34 грн., але у
зв'язку з тим, що позивачем до стягнення
з відповідача розмір індексації
заборгованості заявлено в меншому
розмірі, в сумі 450,00 грн., суд
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення індексації заборгованості в
розмірі заявленому позивачем, тобто в
сумі 450,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги
виробничо-комерційної фірми
"АГРОМАРІН", у зв'язку з чим стягненню з
закритого акціонерного товариства
"Одесакондитер" на користь позивача
підлягає основний борг, встановлений
судом в розмірі 25 000,00 грн., три процента
річних в розмірі 364,93 грн., індексація
заборгованості в розмірі 450,00 грн.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов виробничо-комерційної фірми
"АГРОМАРІН" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з закритого акціонерного
товариства "Одесакондитер" (65007, Одеська
обл., м. Одеса, 3-й водопровідний пров.,
буд. 9, код ЄДРЮОФОП 32833927) на користь
виробничо-комерційної фірми
"АГРОМАРІН" (65031, Одеська обл., м. Одеса,
Новомосковська дорога, буд. 23, код
ЄДРЮОФОП 13925644) 25 000 (двадцять п'ять
тисяч) грн. 00 коп. - основного боргу, 364
(триста шістдесят чотири) грн. 93 коп. -
трьох процентів річних, 450 (чотириста
п'ятдесят) грн. 00 коп. - індексації
заборгованості, 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України

Повний текст рішення складено
26.05.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.