ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.05.2014
Справа № 905/1484/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Риженко Т.М.,

при секретарі Куньчик Е.А., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Оіл
Індастрі», м.Донецьк

до Відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка,
Донецька область

про: стягнення заборгованості у сумі 11
110,00грн.

за участю представників:

від позивача: Цимах А.М.-за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оіл Індастрі»,
м.Донецьк (далі - Позивач) звернулось до
Господарського суду Донецької області
з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка,
Донецька область (далі - Відповідач) про
стягнення заборгованості у сумі 11
110,00грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем зобов'язань щодо оплати
за поставлений товар, внаслідок чого
виникла заборгованість у розмірі
11110,00грн.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав належним чином
засвідчені копії наступних документів:
рахунку фактури №ООО-000354 від 30.08.2011р.,
видаткової накладної №ООО-000354 від
30.08.2011р., акту прийому-передачі
товарно-матеріальних цінностей від
30.08.2011р., видаткової накладної №ООО-000650
від 28.09.2011р., акту приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей від
28.09.2011р., рахунку-фактури №ООО-000062 від
10.03.2011р., видаткової накладної №ООО-000086
від 10.03.2011р., акту приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей від
10.03.2011р., рахунку-фактури №ООО-000156 від
16.05.2011р.,видаткової накладної №ООО-000184
від 18.05.2011р., акту приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей від
18.05.2011р., рахунку-фактури №ООО-000198 від
06.06.2011р., видаткової накладної №ООО-000198
від 06.06.2011р., акту приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей від
06.06.2011р., платіжних доручень щодо
часткових оплат, вимоги вих.№24/05 від
24.05.2013р. та доказів її направлення,
видаткової накладної №ДО-00686 від
10.07.2012р., заяви вих.№24/07-13 від 24.07.2013р. про
проведення заліку зустрічних
однорідних вимог.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 512-519, 526, 530, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 49, 54, 61, 82, 83 Господарського
процесуального кодексу України.

24.04.2014р. Позивачем через канцелярію
суду надані належним чином засвідчені
копії наступних документів:
правоустановчих документів Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, заяви
вих.№24/07-13 від 24.07.2013р. про проведення
заліку зустрічних однорідних вимог та
доказів її направлення.

Представник Позивача у судове
засідання 06.05.2014р. з'явився, просив суд
задовольнити позов.

Представник Відповідача у судове
засідання 06.05.2014р. не з'явився, про
причину неявки суд не повідомив.

Вся кореспонденція направлялася
Відповідачу за адресою, вказаною у
позові та витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців а саме: 86121, АДРЕСА_1.

При цьому, з огляду на правову позицію
Вищого господарського суду України,
визначену в п.4 Інформаційного листа
„Про деякі питання практики
застосування норм господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році"
від 02.06.2006р. №01-8/1128 та в п.11
Інформаційного листа „Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" від 15.03.2007р. №01-8/123, таке
надсилання вважається належним
виконанням обов'язку щодо інформування
сторін про судовий розгляд справи.

Таким чином, судом були вжиті усі
належні заходи для повідомлення сторін
про місце, дату та час проведення
судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позов та витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених
позивачем документів, згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглянута за наявними
у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
долучивши до матеріалів справи надані
сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами було досягнуто усну
домовленість щодо поставки товару.

Відтак, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Оіл Індастрі» було
поставлено товар, Фізична
особа-підприємць ОСОБА_1 отримала товар
на загальну суму 24666,14грн., що
підтверджується видатковими
накладними №ООО-000354 від 30.08.2011р. на суму
разом з ПДВ 6466,18грн., №ООО-000650 від
28.09.2011р. на суму разом з ПДВ 1981,20грн.,
№ООО-000086 від 10.03.2011р. на суму разом з ПДВ
9596,99грн., №ООО-000184 від 18.05.2011р. на суму
разом з ПДВ 5448,00грн., №ООО-000198 від
06.06.2011р. на суму разом з ПДВ 1173,77грн. та
актами приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей до них.
Вказані накладні та акти
приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей
підписані та завірені печатками з боку
обох сторін без зауважень.

Після підписання видаткових накладних
та актів приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей
Позивачем виставлялись
рахунки-фактури на оплату товару.

Внаслідок цього обов'язок передачі
Постачальником товару вважається
виконаним.

Відповідачем було здійснено часткову
оплату за поставлений товар на суму
12666,14грн., що підтверджується
платіжними дорученнями №1605 від 17.05.2011р.
на суму 2100,00грн., №1621 від 24.05.2011р. на суму
2600,00грн., №2493 від 09.07.2012р. на суму
1499,96грн., №1837 від 27.09.2011р. на суму
5000,00грн., №1879 від 12.10.2011р. на суму
1466,18грн. Внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 12000,00грн.

24.05.2013р. Позивачем на адресу
Відповідача було направлено вимогу
вих.№24/05 від 24.05.2013р. про виплату
заборгованості у розмірі 12000,00грн.

10.07.2012р. відповідно до видаткової
накладної №ДО-00686 від 10.07.2012р.
Відповідачем було поставлено Позивачу
товар на суму 890,00грн., яка підписана та
завірена печатками з боку обох сторін
без зауважень.

Внаслідок чого Позивачем 24.07.2013р. було
направлено на адресу Відповідача заяву
вих. №24/07-13 від 24.07.2013р. про проведення
заліку зустрічних однорідних вимог на
суму 890,00грн., що підтверджується описом
вкладення до цінного листа, поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, фіскальним чеком. З заяви
вбачається, що Позивачем сума у розмірі
890,00грн. була зарахована в рахунок
погашення заборгованості за накладною
№ООО-000198 від 06.06.2011р. на суму 1173,77грн.
Тому, за накладною №ООО-000198 від 06.06.2011р.
залишається борг у розмірі 283,77грн.

Враховуючи, що позивачем була
здійснена поставка товару на загальну
суму у розмірі 24666,14грн., а відповідачем
здійснена часткова оплата у розмірі
12000,00грн. та проведено залік зустрічних
вимог на суму 890,00грн., внаслідок чого
утворилась заборгованість у розмірі
11110,00грн.

За таких обставин та у зв'язку із
неналежним виконанням грошових
зобов'язань Відповідачем Позивач
звернувся до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 36 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає вимоги Позивача до Відповідача
такими, що підлягають задоволенню,
враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 202 Цивільного
кодексу України під поняттям „угода"
розуміється та визнається певна дія
особи, яка спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Договори можуть укладатися в усній або
письмовій формі (простій чи
нотаріальній), якщо для відповідного
договору законом не встановлено певної
форми.

Виникнення і припинення цивільних прав
між сторонами являється їх
волевиявлення однієї сторони
поставити іншій стороні продукцію за
умови її оплатити.

Домовленість сторін спрямована на
виконання цих зобов'язань і, тому вони
порушують правові наслідки.

За цією угодою Позивач взяв на себе
зобов'язання поставника, а саме:
поставляти Відповідачу товар, а
останній прийняти та оплатити товар.

Відповідачем від Позивача отриманий
товар, що підтверджується видатковими
накладними №ООО-000354 від 30.08.2011р. на суму
разом з ПДВ 6466,18грн., №ООО-000650 від
28.09.2011р. на суму разом з ПДВ 1981,20грн.,
№ООО-000086 від 10.03.2011р. на суму разом з ПДВ
9596,99грн., №ООО-000184 від 18.05.2011р. на суму
разом з ПДВ 5448,00грн., №ООО-000198 від
06.06.2011р. на суму разом з ПДВ 1173,77грн. та
актами приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей до них,
які міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

При цьому, слід зазначити, що видаткові
накладні які містяться в матеріалах
справи містять підпис та відбиток
печатки Відповідача.

Отже, відповідно до даної первинної
документації Товариство з обмеженою
відповідальністю «Оіл Індастрі»
передало продукцію Відповідачу.

Доказу, що спростовують наведене, у
розумінні ст.32-36 Господарського
процесуального кодексу України,
Відповідачем суду не представлено.

Відповідно до загальних умов виконання
зобов'язання викладених в статті 530
Цивільного кодексу України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оскільки нормативними актами не
передбачений порядок виставлення
вимоги та її форма, то суд вважає, що
вимога вих.№24/05 від 24.05.2013р., яка
направлена Відповідачу з вимогою
оплатити заборгованість є вимогою
оплатити заборгованість у розмірі
12000,00грн.

Відтак, несплачена сума, наявність якої
кваліфікується судом як порушення
грошових зобов'язань у розумінні ст. 610
Цивільного кодексу України, становить
11110,00грн. з урахуванням заяви вих. №24/07-13
від 24.07.2013р. про проведення заліку
зустрічних однорідних вимог на суму
890,00грн.

За змістом ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 того ж Кодексу
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем не надано належних та
допустимих доказів в підтвердження
перерахування коштів у повному обсязі
за спірними накладними на рахунок ТОВ
«Оіл Індастрі».

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, оскільки Відповідач не надав
достатніх та належних доказів,
передбачених чинним законодавством
щодо оплати у повному обсязі товару
згідно видаткових накладних, факт
поставки підтверджений матеріалами
справи та не спростований Відповідачем
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому законом порядку
і розмірі. Такий порядок та розмір
визначається Законом України «Про
судовий збір», положення якого
визначають розмір судового збору як
для майнових, так і немайнових вимог.

Як вбачається із позову, Позивачем
заявлені майнові вимоги - про стягнення
заборгованості у сумі 11110,00грн.
Відповідно до п.2.1 ст.4 Закону України
«Про судовий збір», Позивач повинен
надати докази сплати судового збору за
майновою вимогою у розмірі - 2% від суми
позову, але не менше 1827грн. та не більше
73080грн.

Таким чином, оскільки згідно заявлених
позивачем позовних вимог (11110,00грн.)
2(два) % від ціни позову становить
222,20грн., позивач повинен був сплатити
мінімальний судовий збір у розмірі -
1827,00грн. Між тим, згідно наданого
Позивачем платіжного доручення №83 від
24.02.2014р. судовий збір сплачено ним лише
у розмірі 1820,00грн.

За таких обставин судовий збір у
розмірі 7,00грн. підлягає стягненню з
Позивача у дохід Державного бюджету
України.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Оіл
Індастрі», м.Донецьк до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка,
Донецька область про стягнення
заборгованості у сумі 11 110,00грн.
задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Реєстраційний номер
фізичної особи-підприємця ЄДР: 3)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оіл Індастрі» (83114,
вул. Рози Люксембург, 75а, м. Донецьк,
) заборгованість у розмірі
11110,00грн., судовий збір у сумі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оіл Індастрі» (83114,
вул. Рози Люксембург, 75а, м. Донецьк,
) в дохід Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 7,00грн.

У судовому засіданні 06.05.14р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Т.М.
Риженко

Повний
текст рішення складено та підписано
08.05.14р.

Вик. Табачніков В.Г.(тел.305-67-23)