ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 травня 2014 року
Справа № 913/993/14

Провадження №25/913/993/14

Розглянувши матеріали за позовом
Державного підприємства «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь», м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»,
м. Алчевськ, Луганська область,

про стягнення 16568 грн. 88 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Іноземцева Л.В.

секретар судового засідання Дохняк І.В.

в присутності представників сторін:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: Зубова Л.І.,
довіреність № 01-026-2330 від 25.12.2013.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача
заборгованості за договором виконання
робіт № 2963-019/564 від 11.03.2009 у сумі 15277 грн.
43 коп., інфляційних витрат за період з
грудня 2013 по березень 2014 року в сумі 534
грн. 70 коп., 3% річних за період з 16.12.2013 по
07.04.2014 у сумі 141 грн. 89 коп., пені з 16.12.2013
по 07.04.2014 у сумі 614 грн. 86 коп.

Позовні вимоги з посиланням на статті
526, 525, 530, 625, Цивільного кодексу України
(далі по тексту - ЦК України), статті 193
Господарського Кодексу України (далі
по тексту - ГК України), обґрунтовані
неналежним виконанням зобов'язань з
оплати робіт за договором № 2963-019/564 від
11.03.2009, який укладений між сторонами
цієї справи.

Відповідач відзивом від 12.05.2014 №
026-25исх/14 на позовну заяву підтверджує
існування договірних відносин з
позивачем за договором № 2963-019/564 від
11.03.2009, виконання робіт на суму 184366 грн.
80 коп., розрахунки за які проведені
частково в сумі 169089 грн. 37 коп. та визнає
заборгованість в сумі 15277 грн. 43 коп.

Одночасно зазначає, що позивачем
невірно, без врахування рекомендацій
Верховного Суду України від 03.04.1997 №
62-97р здійснено розрахунки витрат від
інфляції.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, подані
докази в підтвердження заявлених вимог
і заперечень проти них, суд

в с т а н о в и в:

11.03.2009 між Українським Державним
науково - технічним центром з
технології та обладнання, обробки
металів, захисту навколишнього
середовища та використання вторинних
ресурсів для металургії та
машинобудування «Енергосталь»,
правонаступником якого є Державне
підприємство «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» (ДП
«УкрНТЦ "Енергосталь»), позивачем у
справі, та Відкритим акціонерним
товариством «Алчевський металургійний
комбінат», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Алчевський металургійний комбінат»
(ПАТ «АМК»), відповідачем у справі,
укладено договір № 2963-019/564, за умовами
якого підрядник зобов'язався виконати
роботи з коригування робочої
документації і надання технічної
допомоги під час введення в
експлуатацію СІО холодильників шахти з
примусовою циркуляцією ДП № 5
Відкритим акціонерним товариством
«Алчевський металургійний комбінат»
(а.с. 11-14).

Згідно до пункту 2.2. договору оплата
робіт здійснюється шляхом попередньої
оплати (авансу) в розмірі 25% від
загальної вартості робіт та надалі
поетапно, згідно наданих актів
приймання-здачі виконаних робіт шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок підрядника в
термін до 15 числа місяця, наступного за
звітним. Утримання авансу проводиться
пропорційно вартості етапу робіт.

Відповідно пункту 3.2. замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи та оплатити їх вартість у
відповідності з актами приймання-здачі
в строки, встановлені для банківських
розрахунків або в строки, що не
перевищують 30-ти календарних днів з дня
приймання виконаного обсягу робіт.

Договором передбачена
відповідальність за невиконання
обов'язків з оплати виконаних робіт.
Зокрема, замовник сплачує пеню у
розмірі 0,5 % від суми невиконаних
зобов'язань за кожний день прострочки
(пункт 4.5).

Договір від 11.03.2009 № 2963-019/564 прийнятий
сторонами до виконання.

Відповідач виконав роботи в повному
обсязі на загальну суму 184366 грн. 80 коп.,
на підтвердження виконання зобов'язань
за договором позивачем надані:

- акт здачі-приймання робіт № 1 від
14.09.2009 на суму 122640 грн. 00 коп. (а.с. 39);

- акт здачі-приймання робіт № 2 від
07.06.2013 на суму 41356 грн. 90 коп. (а.с. 40);

- акт здачі-приймання робіт № 3 від
18.11.2013 на суму 20369 грн. 90 коп. (а.с. 41).

Акти №№ 2, 3 підписані повноважними
представниками, підписи яких завірені
печатками сторін.

Відповідачем 14.07.2009 здійснено часткову
оплату виконаних робіт на загальну
суму 169089 грн. 37 коп.

Вартість робіт за актом
здачі-приймання робіт № 1 та № 2
оплачена повністю, по акту
здачі-приймання робіт № 3 від 18.11.2013
проплачений аванс в сумі 5092 грн. 47 грн.,
заборгованість за актом становить 15277
грн. 43 коп.

Доказів погашення заборгованості у
сумі 15277 грн. 43 коп. відповідач суду не
подав.

Розглянувши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши подані докази, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову з огляду на
наступне.

Спір між сторонами цієї справи виник у
зв'язку із простроченням виконання
відповідачем зобов'язань з оплати
виконаних робіт за договором № 2963-019/564
від 11.03.2009. Зазначений договір за своєю
правовою природою є договором підряду
на виконання науково - технічної
продукції.

Загальні положення про підряд
визначені главою 61 «Підряд» ЦК України.

Відповідно до статті 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

За правилами статті 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати
йому авансу лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Загальні умови виконання зобов'язань
визначені статтею 526 ЦК України, за
змістом цієї норми зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За правилами частини 1 статті 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За умовами укладеного договору №
2963-019/564 від 11.03.2009 підставою для оплати
виконаних робіт є підписані акти
здачі-приймання робіт.

При цьому, як зазначалось в описовій
частині рішення, пункти 2.2 та 3.2
договору по різному визначають строки
оплати робіт.

При визначені кінцевого строку оплати
робіт суд надає пріоритет пункту 3.2
договору, який міститься в розділі
«Обов'язки сторін» і передбачає
обов'язок замовника прийняти виконані
роботи і оплатити їх вартість
відповідно до актів приймання-здачі
робіт, в строк, що не перевищує 30-ти
календарних днів від дня приймання
виконаного обсягу робіт.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Отже, фактичні обставини справи
свідчать, що відповідач, прийнявши
підрядні роботи і підписавши 18.11.2013 акт
здачі-приймання робіт № 3, зобов'язання
щодо їх оплати протягом 30-ти
календарних днів з дня здачі робіт не
виконав, а тому він вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання з
19.12.2013.

За цих обставин позовні вимоги про
стягнення заборгованості підлягають
задоволенню в сумі 15277 грн. 43 коп.

За правилами статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, який
визначається виключно Держкомстатом і
його найменший період визначення
становить місяць, а тому прострочення
платежу за менший період не тягне за
собою нарахування інфляційних втрат, а
розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що мала місце на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений Держкомстатом, за
період прострочення.

Позивачем невірно визначений період
прострочки виконання зобов'язання для
нарахування інфляційних втрат.

Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язаний оплатити прийняті
підрядні роботи протягом 30-ти
календарних днів з дня підписання акту
здачі-приймання робіт, який підписаний
18.11.2013. Таким чином, з 19.12.2013 відповідач
вважається таким, що прострочив
виконання грошового зобов'язання.

Враховуючи вірний період прострочки
виконання зобов'язання та суму боргу у
розмірі 15277 грн. 43 коп., втрати від
інфляції обчислюються за період з
січня 2014 року по березень 2014 року і
становлять 461 грн. 20 коп., які підлягають
задоволенню.

Вимога позивача щодо стягнення 3-х
процентів річних за актом
здачі-приймання робіт № 3 підлягає
частковому задоволенню за період 19.12.2013
по 07.04.2014. у сумі 138 грн. 12 коп.

Згідно статті 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

За правилами статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Договором сторони узгодили
нарахування пені за порушення строків
оплати робіт у розмірі 0,5 відсотків від
суми невиконаних зобов'язань за кожний
день прострочки.

Разом з цим, договір підряду сторонами
укладений у сфері господарювання, а
тому поряд із загальними нормами
цивільного законодавства до
правовідносин сторін за цим договором
повинні застосовуватися положення
Господарського кодексу України, у тому
числі правила цього Кодексу щодо
відповідальності за правопорушення у
сфері господарювання та Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань».

Відповідно до положень частини 1 статті
175 ГК України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються ЦК
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобовязань встановлюються у відсотках,
розмір яких визначається обліковою
ставкою Національного банку України,
за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором
(частина 6 статті 231 ГК України).

Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» визначено, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін. Однак,
виходячи з положень статті 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зазначена правова позиція щодо
застосування відповідальності за
прострочення виконання грошових
зобов'язань у вигляді пені в розмірі
подвійної облікової ставки викладена в
постанові Верховного Суду України від
24.10.2011 № 25/187, рішення якого відповідно
до статті 111-28 ГПК України щодо
застосування певної норми
матеріального права є обов'язковим для
всіх судів України.

Заявлена до стягнення пеня обмежена
позивачем подвійною обліковою ставкою
БНУ.

Враховуючи вірний період нарахування
пені, а саме з 19.12.2013 по 07.04.2014,
заборгованість у сумі 15277 грн. 43 коп.
вимога про стягнення підлягає пені
підлягає частковому задоволенню у сумі
598 грн. 54 коп.

За таких обставин позовні вимоги
Державного підприємства «Український
науково-технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» до
Публічного акціонерного товариства
«Алчевський металургійний комбінат»
підлягають задоволенню частково, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість у
сумі 15277 грн. 43 коп., інфляційні втрати у
сумі 461 грн. 20 коп., 3% річних у сумі 138 грн.
12 коп., пеня у сумі 598 грн. 54 коп.

У задоволенні вимог в частині
стягнення інфляційних втрат у сумі 73
грн. 50 коп., 3 % річних у сумі 3 грн. 77 коп.,
пені у сумі 16 грн. 32 коп. слід відмовити.

Відповідно до статей 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог в сумі 1816 грн. 68 коп.

У судовому засіданні відповідно до
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь» до Публічного
акціонерного товариства «Алчевський
металургійний комбінат» задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Алчевський металургійний
комбінат», вул. Шмідта, 4, м. Алчевськ,
Луганської області, 94202,
ідентифікаційний код 05441447, п/р №
в ЛОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО
304007:

- на користь Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь», пр. Леніна, 9, м. Харків,
61166 ідентифікаційний код 31632138. п/р №
9547 в ХГРУ КБ «ПриватБанк» м.
Харків, МФО 351533, заборгованість у сумі
15277 грн. 43 коп., інфляційні втрати у сумі
461 грн. 20 коп., 3% річних у сумі 138 грн. 12
коп., пеню у сумі 598 грн. 54 коп., витрати
зі сплати судового збору в сумі 1816 грн.
68 коп., наказ видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позовних вимог про
стягнення інфляційних втрат у сумі 73
грн. 50 коп., 3 % річних у сумі 3 грн. 77 коп.,
пені у сумі 16 грн. 32 коп. відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Повний текст рішення складено і
підписано 21.05.2014.

Суддя
Л. В. Іноземцева