ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.05.14р. Справа № 904/1736/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МС ДЕВЕЛОПМЕНТ",
м.Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства
"Науково-виробниче об'єднання
"СОЗИДАТЕЛЬ", м.Дніпропетровськ

про відшкодування шкоди у розмірі 7 429,20
грн., завданої затопленням нежилого
приміщення

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Тюрін О.С., представник за
довіреністю №1 від 17.01.14р.

від відповідача: Лавренюк О.В.,
представник за довіреністю № 5/2014 від
06.12.13р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від
19.03.14р. порушено провадження у справі
№904/1736/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "МС
ДЕВЕЛОПМЕНТ" (далі-позивач) до
Приватного акціонерного товариства
"Науково-виробниче об'єднання
"СОЗИДАТЕЛЬ" (далі-відповідач) про
відшкодування шкоди у розмірі 7 429,20
грн., завданої затопленням нежилого
приміщення. Справу призначено до
розгляду в судовому засіданні на 17.04.14р.

Ухвалою господарського суду
від 17.04.14р. відкладено розгляд справи на
13.05.14р.

13.05.14р. до суду від позивача
надійшли уточнення до позовної заяви,
відповідно до яких позивач просить
стягнути з відповідача майнову
(матеріальну) шкоду у розмірі 7428,20 грн.

13.05.14р. у судовому засіданні
оголошено перерву до 15.05.14р.

15.05.14р. у судовому засіданні
оголошено перерву до 20.05.14р.

20.05.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
уточнені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача заявив
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових письмових пояснень
по суті заявлених позовних вимог.

В свою чергу, повноважний
представник відповідача заявлені
позовні вимоги не визнав та просив суд
відмовити позивачу в їх задоволенні у
повному обсязі. Крім того, повноважний
представник відповідача надав для
долучення до матеріалів справи
доповнення до відзиву.

В судовому засіданні 20.05.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.12р. між фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 (далі - орендодавець) та
позивачем укладено договір оренди № 17
(далі - Договір оренди), відповідно до
умов п. 1.1. орендодавець передає, а
позивач приймає в тимчасове оплатне
користування нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В п. 3.1. Договору оренди зазначено про
те, що строк оренди складає 35 місяців з
моменту підписання сторонами Акту
приймання - передачі, який є невід'ємною
частиною даного Договору.

На виконання умов вищезазначеного
Договору оренди між орендодавцем та
позивачем був підписаний Акт
приймання-передачі від 01.02.12р.,
відповідно до якого орендодавець
передав, а позивач прийняв в оренду
нежитлове приміщення, що знаходиться
за адресою: м.Дніпропетровськ,
вул.Сєрова, буд 4, загальною площею 869,5
кв.м. (а.с. 8).

Позивач зазначає про те, що 12.04.13р.
членами комісії у складі: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 складено
Дефектний акт № 1, про те, що приблизно о
3 годині ранку в приміщенні, що належить
відповідачу, стався прорив гнучкого
шлангу раковини, в наслідок чого
приміщення № 37, № 39, № 38, № 16 та № 21, які
належать позивачу були залиті (а.с.9).
Додатком № 2 до вказаного Дефектного
акту № 1 є список приладів, які
постраждали від затоплення - 32 одиниці
на загальну вартість 109775,76 грн. (а.с. 10).
Позивач звертає увагу, що представник
відповідач від підпису вищевказаного
Акту відмовився.

Крім того, 15.04.13р. у складі комісії:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_4, було
складено дефектний акт № 3, відповідно
до якої комісією встановлено, що 13.04.13р.
о 23.35 год. було виявлено повторне
залиття між 3 та 4 поверхом, відповідно
до чого приміщення № 7, № 3, № 1
постраждали від затоплення (а.с. 11).

Позивач звертає увагу, що позивачем
15.04.13р. на адресу відповідача був
направлений лист № 81, відповідно до
якого позивач повідомив відповідача
про повторне затоплення та просив
направити повноважного представника
відповідача для фіксації факту
затоплення та підписання відповідних
Актів. Вказаний лист відповідач
отримав 15.04.13р., що підтверджує
відповідна відмітка відповідача (а.с.
12), але свого повноважного представника
відповідач не направив.

Як зазначає позивач, 15.04.13р. також на
адресу відповідача було надіслано лист
з вих. № 82 з Дефектним актом № 1 від
12.04.13р. та Дефектним актом № 3 від 15.04.13р.
для розгляду та узгодження. Вказаний
лист відповідачем отриманий 15.04.13р., що
підтверджує відмітка відповідача (а.с.
13), але був проігнорований, оскільки
жодної відповіді позивач від
відповідача так і не отримав.

18.04.13р., після повторного огляду
приміщень, пошкоджених залиттям,
комісію у тому ж складі був складений
Додатковий дефектний акт за
результатами затоплення, відповідно до
якого комісією виявлено, що були
виявлені пошкодження в приміщенні № 19
(а.с. 14).

Позивачем 18.04.13р. на адресу відповідача
був направлений лист № 83 з Додатковим
дефектним актом для ознайомлення та
підписання та позивач наголосив на
необхідності повернення підписаних
примірників відправлених раніше
Дефектних актів. Вказаний лист
відповідачем отриманий 18.04.13р., що
підтверджує відмітка відповідача (а.с.
15).

22.04.13р. позивачем на адресу відповідача
був надісланий лист № 84, відповідно до
якого позивач направляв на адресу
відповідача рахунок № 3688 від 22.04.13р. на
суму 19403,81 грн. за компенсацію та ремонт
техніки, яка була пошкоджена у
внаслідок затоплення. Позивач у листі
зазначив про те, що у разі не вирішення
спірного питання мирним шляхом,
останній буде вимушений звернутися з
позовом до суду. Вказаний лист
відповідачем отриманий 22.04.13р., що
підтверджує відмітка відповідача (а.с.
16).

Позивач зазначає про те, що 24.04.13р. з
вини відповідача сталося ще одне
залиття приміщень позивача, причиною
якого, згідно з Дефектного акту від
24.04.13р. стало пошкодження з'єднань
водопровідної системи відповідача,
розташованої на третьому поверсі
(а.с.51).

Відповідач на вищезазначені листи
позивача надав відповідь за № 0444-2013 від
24.04.13р., відповідно до якої відповідач
приймає зобов'язання своїми силами та
за власний рахунок виконати
ремонтно-відновлювані роботи в даних
приміщеннях. Крім того, відповідач
просить погодити з відповідачем та
надати доступ приміщень в період 26, 27 та
28 квітня 2013р. для виконання
ремонтно-відновлених робіт (а.с. 17).

Позивач звертає увагу суду на те, що у
квітні-травні 2013 року відповідачем
були дійсно проведені відновлені
роботи по завершенню яких був
складений Акт від 28.05.13р., згідно з
умовами якого відповідачем були
поведені відновлені роботи на підставі
Дефектних актів від 12.04.13р., 15.04.13р.,
18.04.13р., 24.04.13р. (а.с.25).

Але, позивач зазначає про те, що при
залитті приміщення була пошкоджена
техніка ТОВ "Мед-сервіс Груп", яку
позивач на підставі договору оренди
основних засобів № 02/3 від 01.05.08р. взяв в
оренду, що підтверджується Актами
приймання передачі (зворот а.с.95, 96).
Власник пошкодженої техніки ТОВ
"Мед-сервіс Груп" терміново здійснив
заходи по відновленню працездатності
техніки, надав сервісним службам
техніку на діагностику та ремонт
(а.с.18-24).

Так, як стверджує позивач, пошкоджену
Міні АТС Раnasoniс КХ-ТD 1232 (№ 6 у Додатку до
Дефектного Акту № 1) було передано на
ремонт до сервісного центру, а саме
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_11.
Після діагностики обладнання
складений Акт дефектації № 27 від 17.05.13р.
(а.с.93), яким встановлено, що блок
управління Раnasoniс КХ-ТD 192 X втратив
працездатність через окислення
контактів керуючого процесора. Причина
окислення - потрапляння вологи. ФО-П
ОСОБА_11 було проведено діагностику та
перепрограмування плат АТС та заміна
пошкодженої плати з'єднання блоків
управління на нову - КХ ТD192 X на загальну
суму 872, 40 грн., що підтверджується Актом
№ ОУ-000017 здачі-приймання робіт від
19.04.13р. (а.с.23), видатковою накладною №
РН-0000012 від 17.04.13р. на суму 2 000,40 грн.
(а.с.20), рахунком-фактурою № СФ-000055 від
12.04.13р. на суму 2 872,80 грн. (а.с.18) та
платіжним дорученням № 323 від 17.04.13р. на
суму 2 872,80 грн. (а.с. 21).

Окрім того, як зазначає позивач, до
сервісного центру ПП «ОргТехЦентр»
було передану наступне обладнання:

- Принтер НР LJ 1018 в кількості 1 шт.;

- Факсапарат Раnasoniс КХ-TS 2350 UAW White в
кількості 1 шт.(№ 14 у Додатку до
Дефектного Акту № 1);

- Монітор Samsung 17 № MJ17H9FQ526463B в кількості 1
шт. (№ 22 у Додатку до Дефектного Акту №
1);

- Монітор Асеr AL 1716 № ЕТL в
кількості 1 шт. (№ 21 у Додатку до
Дефектного Акту № 1);

- Ноутбук Samsung R 40 в кількості 1 шт. (№ 31 у
Додатку до Дефектного Акту № 1);

- Ноутбук НР G62 в кількості 1 шт. (№ 32 у
Додатку до Дефектного Акту № 1);

- Комутатор D-Link DSG-1005 5роіrt в кількості 1
шт. (№ 24 у Додатку до Дефектного Акту №
1).

Дане обладнання, як вказує позивач,
було передано до сервісного центру на
підставі Акту прийому-передачі від
15.04.13р. (а.с.92). ПП «ОргТехЦентр» 16.04.13р.
надав технічний висновок № 55 щодо
зазначеного обладнання (а.с. 91).

Окрім того, позивач звертає увагу, що ПП
«ОргТехЦентр» були проведені наступні
роботи: ремонт принтера НР LJ,
факсапарата Раnasoniс, монітора Samsung та
Асеr, комутатора, діагностика ноутбуків
Samsung та НР та відновлення інформації на
носіях на загальну суму 1 797,00 грн., що
підтверджується рахунком № 0001071 від
16.04.13 р. (а.с.19), Актом №
здачі-прийняття робіт від 30.04.13 р. (а.с.24)
та платіжним дорученням № 329 від 17.04.13
р.(а.с.22).

Дане обладнання передане позивачу у
користування на підставі Додатків до
договору оренди основних засобів № 02/3 -
б/н від 31.10.11р.; № 12/2011 від 30.12.11р.; № 02/2012
від 29.02.12р.; № 03/2012 від 31.03.12р.; № 05/2012 від
31.05.12р.; № 07/2012 від 31.07.12 р.

На вимогу власника техніки ТОВ
"Мед-сервіс Груп", позивач звернувся до
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз із заявою
про визначення розміру матеріальної
шкоди, причиненої внаслідок залиття
оргтехніки.

Дніпропетровським науково-дослідним
інститутом судових експертиз за
висновок товарознавчого дослідження
був виставлений для оплати рахунок на
суму 470,40 грн. (а.с.26), яким позивачем був
оплачений 14.08.13р., що підтверджує
платіжне доручення № 11840 (а.с.27).

Висновком експертного товарознавчого
дослідження Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 1504-13 від 27.08.13р. було
встановлено, що розмір заподіяної
матеріальної шкоди, внаслідок залиття
оргтехніки складає 2 289,00 грн. (а.с. 28 - 29).

Позивач зазначає про те, що як власник
пошкодженої техніки, ТОВ "Мед-сервіс
Груп" виставило позивачу претензію з
вих. № 108/1 від 07.10.13р. з вимогою
відшкодувати заподіяну шкоду у розмірі
6 957,80 грн. (а.с. 30). Дана претензія 17.10.13р.
була задоволена у повному обсязі, що
підтверджує платіжне доручення № 1544
(а.с. 31).

Тобто, як вважає позивач, у зв'язку з
затопленням приміщень та оргтехніки,
що сталися з вини відповідача, позивач
вимушений був понести затрати з
відшкодування власнику пошкодженої
техніки шкоди на загальну суму 6 957,80
грн.

Отже, загальний розмір шкоди,
заподіяної винними діями відповідача у
зв'язку з затопленням приміщень та
оргтехніки складає 7 428,20 грн. (6 957,80
грн.+470,40 грн.).

З метою досудового врегулювання спору
позивачем двічі направлялись на адресу
відповідача претензії з вимогами в 7-ми
денний строк з моменту отримання
претензії відшкодувати збитки у
розмірі 7 429,20 грн. (а.с. 32, 33). При цьому, як
зазначає позивач, визнаючи свою
провину, відповідач власними силами та
коштами, відновив пошкоджені
приміщення, але від компенсації за
пошкодження оргтехніки відмовився, у
зв'язку з чим позивач був змушений
звернутися з позовом до суду.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
визнав та просив суд відмовити
позивачу в їх задоволенні у повному
обсязі, посилаючись на наступне.

Як зазначає відповідач, за змістом
статті 1166 ЦК України, єдиною підставою
цивільно-правової відповідальності за
заподіяння шкоди є правопорушення, що
включає такі складові елементи:

1. Неправомірність поведінки особи.

2. Наявність шкоди. Під шкодою розуміють
втрату або пошкодження майна
потерпілого.

3. Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

4. Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди, про що також зазначається у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 "Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди".

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень
(стаття 33 ГПК України).

У своїх листах щодо компенсування
витрат пов'язаних з ремонтом техніки,
що вийшла з ладу позивач не надав
жодного документу, який би підтвердив
причину виходу з ладу техніки, що дуже
важливо для встановлення зв'язку між
затопленням приміщення та виходом із
строю техніки, що міститься у Додатку №
2 до Дефектного акту № 1. Усі листи
відповідача стосовно проведення
спільної експертизи та з'ясування
причин виходу техніки з ладу позивачем
були проігноровані (а.с.59-62).

Відповідач звертає увагу суду на те, що
у документах наданих позивачем в
якості доказів містяться численні
невідповідності тим обставинам на які
він посилається, а саме:

1) В Акті № ОУ-000017 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 19.04.13р. наведені
наступні роботи: діагностика плати АТС,
загальне програмування АТС. Проте
встановити внаслідок чого виникла
необхідність проведення цих робіт
неможливо. Так саме, згідно видаткової
накладної № РН-0000012 від 17.04.13р.
(придбання нової плати з'єднання блоків
управління) неможливо встановити
необхідність її придбання та причини
виходу з ладу попередньої.

2) В акті № здачі прийняття-послуг
від 30.04.13р. зазначено ремонт принтеру НР
LJ 1018, ремонт факсаппарату Раnаsonic та
комутатору, яких взагалі немає в
Додатку № 2 до Дефектного акту № 1, не
зазначено причину у зв'язку із якою
виникла необхідність в проведенні
ремонту. Також зазначено проведення
ремонтних робіт моніторів Samsung, Асеr,
діагности ноутбуків Samsung та НР однак
встановити, чи це ті самі монітори та
ноутбуки, що містяться в Додатку № 2 до
Дефектного акту № 1 неможливо, не
зазначено причину їх виходу з ладу;
стосовно «восстановления информации»,
то взагалі не можливо погодитися з цим
пунктом, оскільки ноутбуки з яких можна
було поновлювати інформацію вийшли з
ладу повністю, як це видно з Висновку
експертного товарознавчого
дослідження № 1504-13 від 27.08.13р., а отже
процес поновлення інформації на цих
ноутбуках виявляється неможливим.

3) У Висновку експертного
товарознавчого дослідження № 1504-13 від
27.08.13р. міститься роутер DSC-1005/2010 року,
якого також немає в Додатку № 2 до
Дефектного акту № 1, а ноутбук НР 662/2010
року, який здавався на експертизу, не
відповідає зазначеному ноутбуку, що
міститься в Додатку № 2 до Дефектного
акут № 1.

4) Список обладнання Додаток № 2 до
Дефектного акту № 1 було складено без
присутності представника відповідача.
З технікою, що у ньому зазначена
взагалі не було ознайомлено
представників відповідача, їх було
ознайомлено лише з переліком залитої
техніки, що підтверджується листом
позивача від 18.04.13р. № 83 (а.с.15).

5) Позивач посилається на укладений
Договір оренди основних засобів від
01.05.08р. № 02/3 між позивачем та ТОВ
«Мед-сервіс Групи». У договорі та
додатках до нього не значиться
наступна техніка:

- Міні АТС Раnаsonic КХ-ТD 1232

- Міні АТС D 1232

- Монітор Samsung

- Монітор Асеr AL

- Ноутбук Samsung

- Ноутбук НР G 62

- Факсаппарат Раnаsonic

Таким чином, відповідач вважає, що
встановити належність цих речей та
взагалі їх існування виявляться
неможливим.

6) У Списку обладнання Додаток № 2 до
Дефектного акту № 1 відсутня наступна
техніка:

- Принтер НР LJ 1018

- Роутер DSC-1005.

7) У акті № здачі прийняття-послуг
під 30.04.13 р. (а.с.24) зазначено ремонт
комутатору, однак не зазначена причину
у зв'язку із якою виникла необхідність
в проведенні ремонту та не зазначено
якого саме комутатору. Чи це той самий
комутатор, що міститься в Додатку № 2 до
Дефектного акту № 1 встановити
неможливо.

У зв'язку із тим, що зазначена
інформація у документах, що додані до
позовної заяви не відповідає дійсності
та тим, що відповідно до ст. 1166 ГК
України відсутні підстави
цивільно-правової відповідальності у
зв'язку із відсутністю причинного
зв'язку між залиттям та виходом техніки
з ладу (позивачем цей факт не доведено)
відповідач просить в задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України, одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків.

За змістом ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
збитків.

Відповідно до приписів ст. 22
Цивільного кодексу України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування
збитків відповідно до п. 1 ст. 611
Цивільного кодексу України є порушення
зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського
кодексу України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарських
відносин.

Відповідно до ст. 224
Господарського кодексу України,
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушені. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Вичерпний перелік складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, визначений ст. 225
Господарського кодексу України,
зокрема:

- вартість втраченого, пошкодженого або
знищеного майна, визначена відповідно
до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції,
сплачені іншим суб'єктам, вартість
додаткових робіт, додатково витрачених
матеріалів тощо), понесені стороною,
яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою
стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена
вигода), на який сторона, яка зазнала
збитків, мала право розраховувати у
разі належного виконання зобов'язання
другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної
шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути
покладено на відповідача лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності відповідно
до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Тобто, збитки - це об'єктивне
зменшення будь-яких майнових благ
сторони за договором, що обмежує його
інтереси, як учасника певних
господарських відносин і проявляється
у витратах, зроблених кредитором,
втраті або пошкодженні майна, а також
не одержаних кредитором доходів, які б
він одержав, якби зобов'язання було
виконано боржником.

Обов'язковою умовою покладення
відповідальності має бути
безпосередній причинний зв'язок між
неправомірними діями і збитками.
Збитки є наслідком, а невиконання
зобов'язань - причиною.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
суду ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень способом, встановленим
для доведення такого роду фактів.

Як зазначено в ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити про те, що чинним
законодавством України обов'язок
доведення факту наявності порушення
відповідачем зобов'язання, наявність
та розмір понесених збитків, а також
причинно-наслідковий зв'язок між
правопорушенням і збитками покладено
на позивача.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України та
обставини справи, господарський суд
вважає, що позивачем не доведено
причинно-наслідковий зв'язок між
правопорушенням і збитками, оскільки:

По-перше, позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
внаслідок чого виникла необхідність
проведення зазначених в Акті № ОУ-000017
від 19.04.13р. робіт (а.с.23). Крім того, у
вказаному Акті також не зазначені
причини необхідності виконання таких
робіт. Так саме, згідно видаткової
накладної № РН-0000012 від 17.04.13р.
(придбання нової плати з'єднання блоків
управління) неможливо встановити
необхідність її придбання та причини
виходу з ладу попередньої (а.с.20).

Господарський суд бере до уваги той
факт, що позивачем було надано Акт
дефектації № 27 від 17.05.13р. (а.с.93), тільки
після того, як відповідач зазначив про
те, що неможливо встановити
необхідність придбання нової плати
з'єднання блоків управління та причини
виходу з ладу попередньої.

Суд звертає увагу також на те, що Акт
дефектації № 27 (а.с.93) датований 17.05.13р.,
а нова плати з'єднання блоків
управління була придбана 17.04.13р., що
підтверджує видаткова накладна №
РН-0000012 від 17.04.13р. (а.с.20) та платіжне
доручення № 323 від 17.04.13р. (а.с.21).

Крім того, суд бере до уваги той факт, що
рахунок-фактура № СФ-000055 на суму 2872,80
грн. (а.с.18) датований 12.04.13р., тобто
раніше ніж був складений Акт
дефектації № 27 від 17.05.13р. (а.с.93), Акт №
ОУ-000017 здачі-приймання робіт від 19.04.13р.
(а.с.23) та видаткова накладна № РН-0000012
від 17.04.13 р. на суму 2 000,40 грн. (а.с.20).

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що станом на 12.04.13р. ще не була
встановлена Актом дефектації сума
збитків, а ФОП ОСОБА_11 вже виставив ТОВ
"МЕД-СЕРВІС ГРУПП" рахунок-фактуру №
СФ-000055 на суму 2 872,80 грн. за:

1. КХ ТD 192 плату з'єднання блоків
управління

2. Діагностики плати АТС

3. Загальне програмування АТС

і 19.04.13р. вищезазначеними особами було
складено та підписано Акт № ОУ-000017
здачі-приймання робіт.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що Акт дефектації № 27 від 17.05.13р. (а.с.93)
складений після надання
рахунку-фактури, оплати
рахунку-фактури та підписання акту
здачі-приймання робіт (надання послуг).
Суд вважає, що Акт дефектації № 27 від
17.05.13р. не є належним доказом, оскільки
порушено порядок виявлення пошкоджень.

По-друге, відповідно до Акту №
здачі-прийняття робіт від 30.04.13р. (а.с.24)
неможливо ідентифікувати техніку,
відповідно до Додатку № 2 до Дефектного
акту № 1, котрій були проведені
ремонтні роботи. Таким чином, суд
вважає, що позивач не довів факту
передачі на ремонт саме тієї техніки,
яка зазначена у Додатку № 2 до
Дефектного акту № 1.

Господарський суд бере до уваги той
факт, що позивачем у судове засідання
було надано технічний висновок № 55 від
16.04.13р. (а.с.81), тільки після того, як
відповідач зазначив про те, що у
вказаному Акті № від 30.04.13р. не
зазначені причини необхідності
виконання ремонтних робіт.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у
технічному висновку № 55 від 16.04.13р.
зазначено про те, що враховуючи
зовнішній вигляд та те, що в обладнання
потрапила волога, ремонт обладнання є
не доцільним. Тому, суду не зрозуміло,
які роботи були виконані на суму 1 797
грн. відповідно до Акту № від
30.04.13р., якщо у висновку чітко зазначено
враховуючи зовнішній вигляд та те, що в
обладнання потрапила волога, ремонт
обладнання є не доцільним.

По-третє, у Висновку експертного
товарознавчого дослідження № 1504-13 від
27.08.13р. мова йде про роутер DSC-1005/2010 року,
якого також немає в Додатку № 2 до
Дефектного акту № 1, а ноутбук НР 662/2010
року, який здавався на експертизу, не
відповідає зазначеному ноутбуку, що
міститься в Додатку № 2 до Дефектного
акту № 1 (а.с.28-29).

Таким чином, суд вважає, що позивач не
довів факту передачі на експертизу
саме тієї техніки, яка зазначена у
Додатку № 2 до Дефектного акту № 1.

По-четверте, суд бере до уваги той факт,
що Додаток № 2 до Дефектного акту № 1
складався без участі повноважного
представника відповідача, а був йому
наданий лише для ознайомлення.
Повноважний представник позивача у
судовому засіданні підтвердив, що
повноважний представник взагалі не
бачив техніку зазначену у Додатку № 2
до Дефектного акту № 1.

Крім того, позивачем не надано суду
жодного обґрунтованого пояснення з
приводу не узгодження з відповідачем
експертної організації, хоча саме
відповідач наполягав на узгодженні з
позивачем конкретної експертної
організації на підставі висновків
якої, вимоги позивача будуть
розглядатися відповідачем (а.с.59, 61-62).

По-п'яте, позивачем були направлені на
адресу відповідача листи за № 81 від
15.04.13р. (а.с.12), № 82 від 15.04.13р. (а.с.13), № 83
від 18.04.13р. (а.с.15) щодо затоплення
приміщень та обладнання, але позивач,
не враховуючи строки надані
відповідачу чинним законодавством
України на відповідь або задоволення
вимог позивача, провів ремонтні роботи
за які здійснив повну оплату на свій
розсуд.

Господарський суд також бере до уваги
той факт, що позивачем лише 21.10.13р. та
05.12.13р. були направлені відповідачу
відповідні претензії.

Таким чином, суд вважає, що позивач
своїми діями порушив права відповідача
на відповідь або вчинення будь-яких дій
щодо встановлення
причинно-наслідкового зв'язку між
правопорушенням і збитками .

Викладене є підставою для відмови
позивачу в задоволенні позову у
повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 611, 623 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 224, 225
Господарського кодексу України, ст.ст.
4, 32-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко

Повне рішення складено 21.05.14р.