ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Справа № 910/12370/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Сибіги О.М. -
головуючого,

Волковицької
Н.О.

Костенко Т. Ф.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Державного підприємства
"Національний центр ділового та
культурного співробітництва
"Український дім"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013у
справіГосподарського суду міста
Києваза позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поліал Україна"до
Державного підприємства "Національний
центр ділового та культурного
співробітництва "Український
дім"простягнення 69 012,44 грн. в судовому
засіданні взяли участь представники:

позивача: Романенко О.А. (дов. від 27.05.14 №
27-05/14),

відповідача: Кічак Ю.В. (дов. від 26.05.14 №
1/229),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 12.09.2013 р. господарського
суду м. Києва позов задоволено, з
відповідача на користь ТОВ "Поліал
Україна" стягнуто 67382, 10 грн. боргу з
урахуванням інфляційних, 1353, 70 грн.
пені, 276, 64 грн. річних, 1720, 50 грн.
судового збору.

Постановою від 10.12.2013 р. Київського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями, ДП "Національний центр
ділового та культурного
співробітництва "Український дім"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою і
просить їх скасувати як прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Позивач подав до Вищого
господарського суду України відзив на
касаційну скаргу, в якому просить
залишити її без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Колегія суддів, приймаючи до
уваги межі перегляду справи в
касаційній інстанції, проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, які приймали рішення у даній
справі, відповідно до умов договору від
01.02.2013 р. № 01-02/2013-1, укладеного між ДП
"Національний центр ділового та
культурного співробітництва
"Український дім" та ТОВ "Поліал
Україна", останнє взяло на себе
зобов'язання надати відповідачу
послуги з прибирання будинку ДП
"Український дім", перелік яких
викладений в технічному завданні
(додаток № 1), яке є невід'ємною частиною
договору, а замовник - прийняти і
оплатити їх вартість.

Пунктом 1.4 договору передбачено
можливість зменшення обсягів
закупівлі послуг залежно від реального
їх надання, в такому випадку розрахунки
проводяться відповідно до вартості
фактично наданих послуг.

Ціна договору згідно протоколу
погодження договірної ціни (додаток №
4) становить 136 000,00 грн. з ПДВ. Ціна цього
договору може бути зменшена за
взаємною згодою сторін (п.п. 3.1, 3.2).

Згідно п. 3.3. договору ціна на послуги
встановлюється в національній валюті
України, визначається зведеним
кошторисом витрат (додаток 5) та трьома
кошторисами до нього (№1,2,3), які є
невід'ємною частиною договору і
складає на місяць: 68 000,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що
остаточна ціна договору визначається
на підставі актів-приймання передачі
наданих послуг та фактичного кошторису
витрат, який надається виконавцем
щомісяця та є невід'ємною частиною акта
приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки
проводяться шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок виконавця
платежу протягом двадцяти календарних
днів на підставі підписаного сторонами
акта приймання - передачі наданих
послуг та фактичного кошторису витрат,
який складається щомісяця за
результатами наданих послуг за
підписами сторін.

Строк надання послуг: з 01.02.2013р. по
31.03.2013р. (п. 5.1).

Підпунктом 6.1.1 договору передбачено
зобов'язання замовника здійснювати
оплату послуг в межах коштів,
передбачених договором, на підставі
підписаного сторонами акта приймання -
передачі та фактичного кошторису
витрат на рахунок виконавця та п.п. 6.3.1
договору - обов'язок виконавця
забезпечити надання послуг у строки,
встановлені договором.

Порядок приймання замовником послуг
від виконавця передбачено розділом 7
договору, зокрема:

- виконавець надає замовнику акт
приймання - передачі послуг та
фактичний кошторис витрат, який є
невід'ємною частиною акту приймання -
передачі послуг (п. 7.1);

- замовник протягом 5-ти днів з дня
одержання акта приймання - передачі
послуг та фактичного кошторису витрат
перевіряє їх та у разі відсутності
зауважень направляє виконавцеві
підписаний акт приймання - передачі
послуг або мотивовану відмову від
приймання послуг (п. 7.2);

- у випадку мотивованої відмови
замовника сторонами складається
двосторонній акт з переліком
необхідних доробок та термінів їх
виконання (п. 7.3);

- у випадку невиконання або неналежного
виконання виконавцем умов договору,
доопрацювання зауважень замовника
проводиться за рахунок коштів
виконавця на підставі двостороннього
акта з переліком необхідних доробок і
визначеними термінами їх виконання (п.
7.4).

Відповідно до пункту 8.4 договору у
випадку несвоєчасної оплати робіт
згідно за актом, замовник
зобов'язується виплатити виконавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України від
суми, що підлягає до перерахування за
кожен день прострочення.

Судами з'ясовано, що листом від 04.04.2013 р.
№ 6 за результатами наданих на
виконання зазначеного вище договору в
березні 2013р. послуг позивачем
надіслано акт № ПУ-0000022, зведений
кошторис витрат на загальну суму 67314, 79
грн. з ПДВ, кошториси №1, №2, №3,
рахунок-фактуру № ПУ - 0000018 від 04.04.2013р.,
які отримані відповідачем 09.04.2013р., що
підтверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

У відповідь на вказаний лист
відповідач листом від 11.04.2013р. № 1/299
повернув акт і кошториси витрат без
підпису та повідомив, що за період з
01.03.2013р. по 31.03.2013 р. витрати позивача,
зазначені в фактичному кошторисі
витрат, не відповідають дійсності, а
саме, витрати на прибирання за даними
відповідача складаються лише з
витратних матеріалів, які поставлені
позивачем на суму 10 303,12 грн. та вартості
послуг за вивезення сміття на суму 1430,22
грн. Загалом вартість на прибирання
будівлі за березень 2013 року, на думку
замовника, становить 11733, 34 грн.

Листом від 30.04.2013 р. № 10 позивачем на
адресу відповідача було направлено
претензію - вимогу за договором на суму
67314,79 грн. з доданням повторно акта і
кошторисів, у відповідь на яку останній
листом від 23.05.2013р. № 1/337 вдруге
повернув надані акт і кошториси та
зазначив, що відповідно п. 6.2.4 договору
представником замовника здійснювався
контроль за виконанням умов договору, в
тому числі за обсягом наданих
виконавцем послуг, які в березні 2013р.
склали 11 733,34 грн., при цьому, п. 6.2.2
договору передбачено право замовника
зменшувати обсяг надання послуг та
загальну вартість договору залежно від
реального надання послуг з проведенням
розрахунків відповідно до вартості
фактично наданих послуг.

Вказані вище обставини стали підставою
для звернення ТОВ "Поліал Україна" з
позовом у даній справі.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що судами
попередніх інстанцій у цьому зв'язку
обґрунтовано взято до уваги в якості
доказу надання позивачем послуг за
спірним договором наявні в матеріалах
справи акти здачі - приймання робіт,
складені на виконання договорів,
укладених між позивачем та третіми
особами, де замовником виступає ТОВ
"Поліал Україна" та з яких вбачається,
що послуги надавались, саме
відповідачу.

Зокрема, з акту № ПО - 0000073 здачі -
прийняття послуг за березень 2013 р.,
вбачається виконання робіт з
дератизації та дезінсекції в
приміщенні відповідача на загальну
суму 1800,00 грн.; акт № ПО-0000073 здачі -
прийняття робіт (надання послуг) від
29.03.2013р. засвідчує проведення
дезінфекції та дератизації в
приміщенні відповідача на загальну
суму 1872,00 грн.; акт надання послуг № 1880
від 31.03.2013р. підтверджує здійснення
вивозу твердих побутових відходів з
приміщення відповідача у березні 2013р.
на загальну суму 1430,00 грн.; з акту № 0000074
здачі - прийняття робіт від 29.03.2013р.
вбачається, що було здійснено вивіз
твердих побутових відходів з
приміщення відповідача у березні 2013 р.
на суму 1191,76 грн. (без ПДВ); акту
приймання - передачі виконаних послуг
від 31.03.2013р. свідчить про здійснення
механізованого прибирання снігу
трактором та вивіз снігу Камазом на
прибудинковій території "Український
дім" на загальну суму 11380,41 грн.

Також, судами враховано наявні в
матеріалах справи копії видаткових
накладних на придбання спеціальних
засобів для прибирання, що свідчить про
вчинення позивачем дій, спрямованих на
виконання умов спірного договору.

Обґрунтованим вбачається і посилання
судів на факт відсутності доказів
звернення відповідача до виконавця
послуг з претензіями щодо якості їх
виконання так само, як і доказів
надіслання позивачу мотивованої
відмови від прийняття послуг із
складанням відповідних актів в
порядку, передбаченому п. 7.2 договору.

Судами попередніх інстанцій у цьому
зв'язку вірно зауважено, що в листах -
відповідях відповідача відмова
підписати акт наданих послуг та
кошториси витрат за березень 2013р.
обґрунтовується ненаданням фактичного
кошторису витрат, в той же час, з опису
вкладення у конверт вбачається, що
позивачем 05.04.2013р. на адресу
відповідача надіслано не лише зведений
кошторис витрат, але й кошториси витрат
№1,2,3, складені відповідно до
погоджених кошторисів (додаток № 5 до
договору), де зазначено витрати
замовника за місяць (без ПДВ), в тому
числі заробітна плата (кошторис № 1),
витратні матеріали (кошторис № 2),
адміністративні витрати та вивіз
сміття (кошторис № 3). До того ж,
відшкодування виконавцю фактичних
витрат можливе лише за договором про
безоплатне надання послуг (ст. 904 ЦК
України).

З врахуванням зазначеного вище,
приписів ст.ст. 193, 230 ГК України, ст.ст.
525, 526, 549, 610, 611, 625 ЦК України
вмотивованим є висновок судів
попередніх інстанцій про стягнення з
відповідача вартості наданих
позивачем послуг із врахуванням
інфляційних, річних та передбаченої п.
8.4 договору пені.

Стосовно посилання скаржника на
те, що у березні 2013р. прибирання будівлі
відповідача здійснювалось фізичними
особами на підставі цивільно - правових
угод, а не працівниками позивача,
апеляційний господарський суд
обґрунтовано зазначив, що укладати
цивільно - правові угоди на виконання
будь - яких робіт є правом відповідача і
не виключає наявності прав та
обов'язків сторін за договором №
01-02/2013-1 від 01.02.2013р.

З огляду на вказане, судові рішення
прийнято при правильному застосуванні
норм матеріального та процесуального
права і підстави для їх скасування
відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 10.12.2013 р. Київського
апеляційного господарського суду у
справі № 910/12370/13 залишити без змін.

Головуючий
Сибіга О.М.

Судді
Волковицька Н.О.

Костенко Т.Ф.