ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"30" травня 2014 р.
Справа № 911/2049/14

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши
позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Прокуратури
Білоцерківського району Київської
області в інтересах держави;

до Білоцерківської районної державної
адміністрації;

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про визнання недійсним договору

встановив:

29.05.2014 року до Господарського суду
Київської області надійшла позовна
заява Прокуратури Білоцерківського
району Київської області в інтересах
держави до Білоцерківської районної
державної адміністрації та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору.

Подана позовна заява не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Прокурором не дотримано вказаних
вимог, оскільки Прокурором до позовної
заяви № 903 вих-14 від 14.05.2014 року, як доказ
направлення відповідачам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів додано лише один фіскальний
чек № 5082 від 27.05.2014 року та один опис
вкладення у цінний лист від 27.05.2014 року,
з якого вбачається, що позовну заяву №
903 вих-14 від 14.05.2014 року з доданими до неї
документами 27.05.2014 року було надіслано
лише відповідачу-2 - Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1.

Таким чином, опис вкладення у цінний
лист від 27.05.2014 року та фіскальний чек
№ 5082 від 27.05.2014 року не можуть бути
належними доказами надсилання
відповідачам копії позовної заяви № 903
вих-14 від 14.05.2014 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Разом з тим, суд звертає увагу
прокурора на те, що відповідно до ч. 2 ст.
36 Господарського процесуального
кодексу України письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії.

Як вбачається з матеріалів доданих до
позовної заяви, всі документи, по-перше,
частково є нечитабельними, а по-друге,
подані в ксерокопіях, які належним
чином не завірені.

Відповідно до Національного стандарту
України Уніфікованої системи
організаційно - розпорядчої
документації «Вимоги до оформлювання
документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого
наказом Держспоживстандарту України №
55 від 07.04.2003, відмітка про засвідчення
копії документа складається зі слів
«Згідно з оригіналом», назви посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії,
засвідчуватись повинна кожна сторінка
документа з відтиском печатки
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи.

Однак, додані до позовної заяви копії
документів взагалі не засвідчені.

На підставі викладеного та керуючись п.
6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Прокуратури
Білоцерківського району Київської
області разом з доданими до неї
матеріалами, всього на 40 аркушах (в т.ч.
оригінал фіскального чеку № 5082 від
27.05.2014 року та опис вкладення від 27.05.2014
року) повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Карпечкін Т.П.