РІШЕННЯ

"08" травня 2014 р.Справа № 921/921/13-г/6

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Приватного малого
підприємства "Галактика" (вул. Пушкіна,
5/177 м. Тернопіль 46024)

до відповідача №1 Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Головацького - 3а" (вул.
Чалдаєва, 9/79 м. Тернопіль 46024)

відповідача №2 Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області (вул. Шпитальна,
7 м. Тернопіль Тернопільська область
46008)

про скасування реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації

за участю представників:

позивача: Федорович В.Ю., Цимбалюк О.Д.;

відповідача №1: Стемковський Р.В.;

відповідача №2: Осядач В.Б..

Суть справи:

Приватне мале підприємство "Галактика"
звернулось в господарський суд
Тернопільської області з позовом до
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив
"Головацького - 3а" про скасування
реєстрації Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ТП 74 від
24 травня 2013 року

Ухвалою суду від 31 січня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору залучено Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області.

Розгляд справи, призначений вперше на 06
лютого 2014 року неодноразово
відкладався та в засіданні
оголошувалась перерва, востаннє на 08
травня 2014 року.

27 лютого 2014 року судом постановлено
ухвалу, якою в задоволенні заяви
представника ОК ЖБК "Головацького - 3а"
б/н від 19.02.2014 року про відвід судді у
справі №921/921/13-г/6 відмовлено.

13 березня 2014 року, за письмовим
клопотанням ПМП "Галактика" та ОК ЖБК
"Гловацького - 3а" до участі у справі в
якості відповідача №2 залучено
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області, а розгляд
справи, в порядку ст. 24 ГПК України,
розпочато заново.

В засіданні учасникам процесу
роз'яснювались належні їм права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,27,81-1
ГПК України.

За клопотанням відповідача №1,
фіксування судового засідання
здійснюється за допомогою програмно -
апаратного комплексу "Документообіг
господарського суду". Для робочої
копії звукозапису надано диск CD-R,
серійний номер 119 172 LC 24729.

Свої вимоги, підтриманні в судовому
засіданні його представниками, позивач
мотивував недостовірністю даних, які
подав ОК "ЖБК "Головацького - 3а" до
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року. Окремо звертаючи увагу суду на
ту обставину, що відповідачем №1
здійснено самовільне будівництво
багатоквартирного будинку на
неналежній йому земельній ділянці.

У відзивах на позов та усних поясненнях
представників, відповідачі
наполягають на непідвідомчості
заявленого позову господарським судам,
а також вказують на проведення
реєстрації Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ТП 74 від
24 травня 2013 року у відповідності до
положень нормативних актів, які
регулюють містобудівну діяльність в
Україні та через відсутність підстав
для заборони експлуатації завершеного
будівництва об'єкта нерухомості.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне:

- на підставі рішення Тернопільської
міської ради від 15.03.2001 року, МП
"Галактика" (позивачу у справі) видано
Державний акт на право постійного
користування землею ІІ -ТР №002030 від
26.04.2001 року. Акт зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №587

Згідно з Державного акта, земельна
ділянка площею 0,7 га надана позивачу у
постійне користування для будівництва
та обслуговування 12 - квартирного
житлового будинку за адресою вулиця
Головацького, 3 в м. Тернополі.

Рішенням Тернопільської міської ради
№6/13/2 від 16.08.2011 року, припинено право
постійного користування ПМП
"Галактика" частиною земельної ділянки,
площею 0,58 га за адресою вулиця
Головацького, 3 в м. Тернополі на
підставі п."е" ст.141 ЗК України. Та
зобов'язано ПМП "Галактика" внести
відповідні зміни в Державний акт на
право постійного користування землею.

На підставі рішення Тернопільської
міської ради від 15 листопада 2011 року №
6/15/1, між Тернопільською міською радою
(орендодавець) та обслуговуючим
кооперативом Житлово-будівельний
кооператив "Головацького, 3а" (орендар)
було укладено договір оренди землі від
19.12.2011 року, згідно умов якого
орендодавець надав, а орендар прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі житлової та
громадської забудови, яка знаходиться
у місті Тернополі по вул. Головацького,
3а площею 0,2960 га, на якій розташоване
незавершене будівництво
багатоквартирного житлового будинку
із вбудованими автостоянками та
приміщеннями громадського
призначення.

Інспекцією ДАБК у Тернопільській
області 26 липня 2012 року проведено
реєстрацію Декларації ТП 1 про
початок виконання будівельних робіт
завершення будівництва
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованими автостоянками та
приміщеннями громадського призначення
із ІІІ категорією складності
будівництва.

За даними відповідачів, будівельні
роботи на спірній ділянці припинені у
квітні 2013 року через їх фактичне
завершення.

24 травня 2013 року Інспекцією ДАБК у
Тернопільській області проведено
реєстрацію Декларації №ТП 74 про
готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до інформації внесеної в
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року:

- будівельні роботи виконувались на
підставі Декларації про початок
виконання будівельних робіт ТП 1
від 26 липня 2012 року та дозволу на
початок будівництва від 18 травня 2008
року №148-05.

- будівництво об'єкта здійснювалось на
земельній ділянці, наданій ОК ЖБК
"Гловацького, 3а" (відповідачу №1) на
підставі договору оренди №4548 від 19
грудня 2011 року.

- роботи з оздоблення фасадів та
благоустрою території (а саме:
благоустрій території та підпірні
стіни), строки виконання яких
перенесено через несприятливі погодні
умови і які будуть виконані до 30
вересня 2013 року ПМП "Венера".

- кошторисна вартість будівництва за
затвердженою проектною документацією
становить 3457000 грн., у т.ч. витрати на
будівельно-монтажні роботи 2894000 грн.,
вартість основних фондів які
приймаються в експлуатацію 3461000 грн., у
т.ч. витрати на будівельно-монтажні
роботи 2895000 грн.

Як стверджує позивач, дозволу на
початок будівництва від 18 травня 2008
року №148-05 не існує, договір оренди №4548
від 19 грудня 2011 року визнано недійсним
в судовому порядку, а вартість основних
фондів, відповідно до договору про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Тернополя №405 від 21
лютого 2012 року, становить 25166117 грн.,
земельна ділянка була виділена для
будівництва 12 квартирного житлового
будинку, а не 88-квартирного, ОК ЖБК
"Гловацького-3а" не є власником
будівництва. Від-так, внесені ОК ЖБК
"Гловацького, 3а" в Декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації №ТП
74 від 24 травня 2013 року дані є
недостовірними.

Позивач також звертає увагу суду й на
те, що прийняття в експлуатацію об'єкта
будівництва без виконання робіт по
благоустрою прилеглої території не
передбачено.

На неодноразові звернення позивача,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області повідомляла
ПМП "Галактика" про неможливість
прийняття рішення про скасування
реєстрації Декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ТП 74 від
24 травня 2013 року та заборону
експлуатації об'єкта нерухомості,
через відсутність для цього правових
підстав (копії заяви №100 від 29 липня 2013
року, листа №01-15/1789 від 28 серпня 2013 року,
Акта перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 30 січня 2014
року, листа №01-15/275 від 03 лютого 2014 року
наявні у матеріалах справи).

Оскільки об'єкт нерухомості споруджено
на земельній ділянці, частина якої
належить ПМП "Галактика" на праві
постійного користування, реєстрація
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року на думку позивача, порушує його
права та законні інтереси, а тому стало
підставою для звернення до суду за їх
захистом.

Судом також з'ясовано, що:

Висновком № 3530 від 30.08.2012р. судової
земельно-технічної експертизи
проведеної у справі № 7/3/5022-14/2012
встановлено, що земельна ділянка
площею 0,2960 га за адресою вул.
Головацького, 3 у м. Тернополі, надана
згідно рішення міської ради № 6/15/1 від
15.11.2011р. в оренду ОК "ЖБК "Головацького -
3а" займає земельну ділянку за адресою
Головацького, 3 у м. Тернополі, надану у
постійне користування ПМП "Галактика"
відповідно до Державного акта серії
ІІ-ТР № 002030 від 26.04.2001р.. Площа
накладення складає 0,2760 га.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 08.02.2013 року
справі № 10/20/5022-713/2012, визнано недійсним
з моменту укладення договір оренди 0,2960
га землі №4548 від 19 грудня 2011 року,
укладений між Тернопільською міською
радою та Обслуговуючим кооперативом
"Житлово-будівельний кооператив
"Головацького-3А".

Постановами Львівського апеляційного
господарського суду від 27 травня 2013
року та Вищого господарського суду
України від 01 серпня 2013 року, зазначене
рішення залишено без змін.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 18.07.2013 року,
залишеним без змін постановами
Львівського апеляційного
господарського суду від 22 жовтня 2013
року та Вищого господарського суду
України від 02 грудня 2013 року (що набрало
законної сили) у справі 921/549/13-г/6
відмовлено у позові ПМП "Галактика" до
відповідача - ОК "ЖБК "Головацького - 3а",
третьої особи - Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області про визнання
відсутності у відповідача права на
виконання будівельних робіт на об'єкті
(багатоквартирному житловому будинку з
вбудованими автостоянками та
приміщеннями громадського
призначення) в м. Тернополі, по вул.
Головацького,3А.

Іншим рішенням господарського суду
Тернопільської області від 24 лютого 2014
року у справі №921/1270/13-г/6, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 24
квітня 2014 року в задоволенні позову про
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт за
№ТП 1 від 27.07.2012 року, ПМП
"Галактика" також відмовлено.

Перелічені обставини встановлені
рішеннями господарських судів,
постановленими у інших справах між
тими ж сторонами і не потребують
повторного доведення (ч.2 ст.35 ГПК
України).

Щодо заяв відповідачів про
непідвідомчість спірних правовідносин
господарським судам, то слід зазначити
наступне.

Згідно з п. 4.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", припинення
провадження у справі - це форма
закінчення розгляду господарської
справи без прийняття судового рішення
у зв'язку з виявленням після порушення
провадження у справі обставин, з якими
закон пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Провадження у справі підлягає
припиненню з посиланням на пункт 1
частини першої статті 80 ГПК, якщо при
розгляді справи буде встановлено, що
справа зі спору непідвідомча
господарському суду (стаття 12 ГПК).

За змістом п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №10
від 24.10.2011 року "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам", підвідомчість -
це визначена законом сукупність
повноважень господарських судів щодо
розгляду справ, віднесених до їх
компетенції (стаття 12 Господарського
процесуального кодексу України).

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, у постанові пленуму №10
від 24.10.2011 року Вищий господарський суд
України рекомендує виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.

А саме, господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

- наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на
загальних підставах вирішують усі
спори між суб'єктами господарської
діяльності, а також спори у сфері
містобудування, в тому числі за участю
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури (п. 3.2.
цієї постанови пленуму).

У відповідності до ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 1, 2, 12 ГПК України, Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", постанов пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
24.10.2011 року, № 18 від 26 грудня 2011 року з
наступними змінами, а також судової
практики, що склалась, суб'єктного
складу сторін, розгляд заявленої
позивачем вимоги підвідомчий
господарському суду.

Відтак, безпідставними є твердження
відповідачів про непідвідомчість
справи, що розглядається
господарському суду та припинення
провадження у справі з цієї підстави
(п.1 ч.1 ст.80 ГПК України).

З'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи і заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову з
огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3
статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3,
33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести належними і допустимими
доказами ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 34 ГПК України обумовлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43
ГПК України).

У відповідності до змісту ст.22 ГПК
України, право визначати підстави і
предмет позову належить виключно
позивачу. Змінити їх заявник може лише
до початку розгляду справи по суті,
шляхом подання відповідної письмової
заяви.

Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу (п.3.12 пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року N 18).

Однак, заявлена позивачем вимога, з
наведених ним підстав, не підлягає
задоволенню.

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
(Рішення Конституційного Суду України
№ 1-рп/99 від 09.02.1999р.).

Тому, до спірних правовідносин слід
застосовувати норми законодавства, що
діяли на час їх виникнення.

Так, відповідно до ст. 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" № 3038-VI від 17.02.2011р. (далі -
Закон №3038), прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Процедуру прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначено Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від 13
квітня 2011 року (далі-Порядок №461)

Пунктом 2 Порядку №461 передбачено, що
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I - III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

У разі прийняття об'єкта в експлуатацію
в I або IV кварталі строки виконання
окремих видів робіт з оздоблення
фасадів та благоустрою території
можуть бути перенесені, але тільки у
зв'язку з несприятливими погодними
умовами. Перелік таких робіт і строки
їх виконання визначаються замовником,
про що робиться відповідний запис в
декларації або в акті готовності
об'єкта до експлуатації (п. 6 Порядку
№461).

За повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації,
відповідно до п. 19 Порядку №461,
відповідає замовник.

Згідно з п. 20 Порядку №461, інспекція
перевіряє протягом десяти робочих днів
з дати подання (надходження) до неї
декларації повноту даних, зазначених у
ній, та реєструє декларацію.

Приписами п.21 Порядку №461 передбачено,
що у разі, коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали
підставою для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

При цьому, порядок скасування
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, нормами чинного на той
час законодавства не передбачався.

В подальшому, Порядок №461 було
доповнено у т.ч. п. 29, а Закон №3038
статтею 39-1, згідно з якими, уразі
виявлення Інспекцією недостовірних
даних (встановлення факту, що на дату
реєстрації декларації інформація, яка
зазначалася в ній, не відповідала
дійсності, та/або виявлення
розбіжностей між даними, зазначеними у
декларації), наведених у
зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту або
будівельного паспорта, реєстрація
такої декларації підлягає скасуванню
Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом.

Стаття 376 Цивільного кодексу України
надає визначення, за змістом якого
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до змісту ч.3 п. 29 Порядку
№461, Інспекція може скасувати
реєстрацію декларації за рішенням
суду, що набрало законної сили.

Із наведених норм вбачається, що
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації може бути скасована за
умови визнання багатоквартирного
житлового будинку самовільним
будівництвом, якщо він збудований на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи. Чи встановлення
недостовірності даних, які внесені у
декларацію не відповідали дійсності
саме на момент реєстрації декларації.

Як зазначалось вище, і про це вказано в
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року, (яку оспорює позивач),
будівельні роботи провадились на
підставі декларації ТП 1 від 26
липня 2012 року про початок виконання
будівельних робіт.

Реєстрація декларації ТП 1 від 26
липня 2012 року про початок виконання
будівельних робіт, оспорювана
позивачем в порядку адміністративного
та господарського судочинства, не
скасована. Судовими рішеннями ПМП
"Галактика" відмовлено в задоволенні
таких позовів за їх необґрунтованістю
та безпідставністю.

Зазначення відповідачем №1 в
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року, як підстави проведення
будівельних робіт ще й дозволу на
початок будівництва від 18 травня 2008
року №148-05 поряд з декларацією ТП 1
від 26 липня 2012 року, не впливає на
законність реєстрації оскаржуваного
документа.

Щодо посилань позивача на відсутність
в кооперативу оформленого права
землекористування необхідного для
виконання будівельних робіт, то на
момент реєстрації Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №ТП
74 від 24 травня 2013 року, тобто на 25
травня 2013 року, між відповідачем №1 та
Тернопільською міською радою чинним
договір оренди земельної ділянки №4548
від 19.12.2011 року площею 0,2960 га, наданої
для завершення будівництва та
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку.

Таким чином, на час реєстрації
оскаржуваної Декларації, кооператив
був належним землекористувачем, мав
право на забудову ділянки, яка не могла
вважатись самочинною та відповідно
вніс достовірну з цього приводу
інформацію до Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації №ТП
74 від 24 травня 2013 року.

Недійсним договір оренди землі №4548 від
19.12.2011 року було визнано за рішенням
господарського суду Тернопільської
області 08.02.2013 року у справі 10/20/5022-713/2011,
яке набрало законної сили згідно
постанови Львівського апеляційного
господарського суду лише 27.05.2013 року.

До набрання законної сили рішенням
господарського суду Тернопільської
області у справі № 10/20/5022-713/2011 про
визнання недійсним договору оренди
землі, а саме у квітні 2013 року на об'єкті
по вул. Головацького, 3а в м. Тернополі
було припинено виконання будівельних
робіт, вказаних у Декларації ТП 1
від 26 липня 2012 року (зазначене, серед
іншого встановлено рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 18 липня 2013 року у справі
№921/549/13-г/6, яке набрало законної сили).

Невиконання на об'єкті робіт після
квітня 2013 року також вказує на
відсутність дій, які можна
кваліфікувати як самочинне
будівництво.

Окрім того, за загальним правилом,
встановленим ч.1 ст.236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

В той же час, відповідно до ст.175
Господарського кодексу України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин (в
т.ч. щодо оренди), регулюються Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.207 ГК України, у разі якщо
за змістом зобов'язання воно може бути
припинено лише на майбутнє, таке
зобов'язання визнається недійсним і
припиняється на майбутнє.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 2.7 постанови пленуму Вищого
господарського суду № 11 від 29 травня 2013
року.

А саме, частиною третьою статті 207 ГК
України передбачена можливість
припинення господарського
зобов'язання лише на майбутнє. Отже,
якщо зі змісту господарського договору
випливає, що зобов'язання за цим
договором може бути припинено лише на
майбутнє, оскільки неможливо повернути
усе одержане за ним (наприклад, вже
здійснене користування за договором
майнового найму (оренди), користування
електроенергією, спожиті послуги,
зберігання, здійснене за відповідним
договором, тощо), то господарський суд
одночасно з визнанням господарського
договору недійсним (за наявності
підстав для цього) зазначає в
резолютивній частині рішення, що
зобов'язання за договором припиняється
лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що
зобов'язання припиняються на майбутнє
не на підставі відповідної вказівки в
рішенні суду, а в силу закону, тому при
визнанні недійсним правочину
(господарського договору) зобов'язання
його сторін припиняються на майбутнє з
моменту набрання чинності рішення суду
про визнання правочину (договору)
недійсним, хоча б у судовому рішенні й
не було зазначено про таке припинення.

Якщо господарське зобов'язання
припиняється лише на майбутнє,
господарським судам слід виходити з
того, що у відповідних випадках і
неможливості повернення одержаного за
зобов'язанням у натурі правові
наслідки такої недійсності
визначаються відповідно до статті 216 ЦК
України та частини другої статті 208 ГК
України.

Відтак, зобов'язання відповідача і
Тернопільської міської ради за
договором оренди землі №4548 від 19.12.2011
року припинились не з моменту його
вчинення, а лише на майбутнє, хоча в
судових рішеннях у справі № 10/20/5022-713/2011
про це і не зазначалось.

Суд критично оцінює посилання позивача
на існування інших недостовірних даних
зазначених у декларації.

Зокрема, будівництво на орендованій
відповідачем №1 на той час земельній
ділянці саме 88-квартирного житлового
будинку передбачалось п.1 чинного тоді
договору оренди землі №4548 від 19.12.2011
року та проектною документацією
(зазначене було встановлено рішенням
від 24 лютого 2014 року у справі
№921/1270/13-г/6, яке набрало законної сили).

Оскаржуваною Декларацією про
готовність об'єкта до експлуатації №ТП
74 від 24 травня 2013 року
відтерміновано виконання робіт по
благоустрою території до 30 вересня 2013
року, що не заборонено законом та
випливає зі змісту укладеного між
відповідачем №1 та КП фірма
"Тернопільбудінвестзамовник" договору
на виконання благоустрою території і
підпірних стін від 17 квітня 2013 року.

Щодо розбіжностей у вартості майна,
вказаного у оспорюваній Декларації
№ТП 74 від 24 травня 2013 року та
договорі №405 від 21 лютого 2012 року про
пайову участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Тернополя то, згідно
з поясненнями представника
відповідача №1, даними в засіданні 08
травня 2014 року, в першому випадку
вказано суму, яка освоєна
безпосередньо кооперативом, а в іншому
- також і ПП "Будівельник".

Крім того, ця невідповідність не
впливає на дотримання відповідачем №1
проектних будівельних, містобудівних
норм, виконання яких підтверджує
Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року.

Безпідставним є твердження позивача
про недостовірність даних щодо
власника об'єкта, яким себе зазначив у
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ТП 74 від 24 травня
2013 року ОК ЖБК "Гловацького-3А". Оскільки
у згаданій декларації відповідач №1
вказаний в якості замовника
будівництва, а не його власника, що
повністю відповідає ст.ст. 1,39 Закону
№3038 та ст. 331 ЦК України.

Доказів на підтвердження іншого
позивачем не представлено.

З врахуванням усього вищепереліченого,
в задоволенні позову з наведених
заявником підстав слід відмовити.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України,
судові витрати по справі не
відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 24, 27, 33, 34, 43, 44, 49,82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони,
прокурор, особи, які не брали участь у
справі, якщо господарський суд вирішив
питання про їх права та обов'язки мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення, через місцевий
господарський суд.

Дата підписання: 20 травня 2014 року

Суддя
І.П. Шумський