ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
Справа № 915/1324/13

м. Миколаїв

за позовом: Державного підприємства
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" (01011, м. Київ-11, вул.
Вєтрова, 3) в особі ВП "Южно-Українська
АЕС" (55001, Миколаївська область, м.
Южноукраїнськ, промзона, а/с №20)

до: Управління капітального
будівництва Миколаївської обласної
державної адміністрації (54030, м.
Миколаїв, вул. Велика Морська, 42), код
04013962

про стягнення заборгованості в сумі
548162,14 грн.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Третяк Л.В., довіреність
від 02.04.2014 р.

від відповідача: представник не
з'явився

Державне підприємство "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" в особі Відокремленого
підрозділу "Южно-Українська атомна
електростанція" (далі -Позивач)
звернулося до господарського суду
Миколаївської області з позовом до
Управління капітального будівництва
Миколаївської обласної державної
адміністрації (далі-Відповідач) про
стягнення 34560 грн. пені та 33600грн. 14 коп.
штрафу (з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог від
23.08.13). Позов мотивовано неналежним
виконанням Відповідачем своїх
зобов'язань за договором з питань
виконання заходів щодо будівництва
рибовідновлюваного комплексу -
головного рибокомпенсаційного заходу,
пов'язаних з будівництвом Ташлицької
ГАЕС та обґрунтовано приписами статті
231 Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 19.09.2013 (суддя
Алексєєв А.П.), залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013 (судді:
Бєляновський В.В. - головуючий, Мишкіна
М.А., Будішевська Л.О.) позов задоволено
частково. Стягнуто з Управління
капітального будівництва
Миколаївської обласної державної
адміністрації на користь Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Южно-Українська атомна
електростанція" кошти у сумі 20611,85 грн. В
іншій частині позову щодо стягнення
пені та штрафу на загальну суму 47548,15
грн. відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
від 03.04.2014 р. рішення господарського
суду від 19.09.2013 р. та постанову
Одеського апеляційного
господарського суду скасовано. Справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Миколаївської
області.

Ухвалою суду від 14.04.2014 р. справу
прийнято суддею Фроловим В.Д. до свого
провадження та призначено розгляд
справи на 14.05.2014 р.

У судовому засіданні14.05.2014 р. оголошено
перерву до 28.05.2014 р.

14 травня 2014 р. від Відповідача до суду
надійшла заява про зменшення штрафних
санкцій.

Представник позивача не заперечив
проти зменшення штрафних санкцій.

Представник відповідача повідомлений
належним чином про дату, час та місце
розгляду справи у судове засідання не
з'явився про причини неявки не
повідомив. У попередньому судовому
засіданні просив суд зменшити суму
штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

10 вересня 2012 року між Державним
підприємством "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
в особі Відокремленого підрозділу
"Южно-Українська атомна
електростанція" (платник) та
Управлінням капітального будівництва
Миколаївської обласної державної
адміністрації (виконавець) було
укладено договір №1/79-14-8-12-2444, предметом
якого є виконання заходів щодо
будівництва рибовідтворювального
комплексу - головного
рибокомпенсаційного заходу, пов'язаних
з будівництвом Ташлицької ГАЕС,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів, передбачених на
добудову Ташлицької ГАЕС, згідно із
рішенням Миколаївської обласної ради
від 07.09.2012 №8.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору платник
зобов'язаний здійснювати оплату робіт
за виконані заходи щодо будівництва
рибовідтворювального комплексу -
головного рибокомпенсаційного заходу,
пов'язаного з будівництвом Ташлицької
ГАЕС у 2012 році у сумі 1924000 грн. за
рахунок власних коштів ДП НАЕК
"Енергоатом".

Пунктом 2.1.2 договору погоджено, що
платник має право здійснювати
перерахування авансових платежів у
розмірі не більше 30 % від річного обсягу
товарів, робіт і послуг на капітальне
будівництво згідно договорів.

За умовами пункту 3.2 договору
виконавець зобов'язаний використати
отриманий аванс, що буде підтверджено
актами виконаних робіт, протягом трьох
місяців з дати його отримання, згідно з
графіком погашення авансу. У випадку
порушення строків погашення авансу
платник зменшує подальшу оплату на
суму непогашеного авансу.

Пунктом 4.1 даного договору встановлено,
що сторони несуть відповідальність в
установленому чинним законодавством
порядку за невиконання або неналежне
виконання умов цього договору.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2012р.
(п. 5.4 договору).

18 грудня 2012 року між сторонами було
укладено додаткову угоду № 1 до
договору № 1/79-14-8-12-2444 від 04.12.2012р., якою
зменшено обсяг фінансування заходів на
2012 рік до 483 846,30 грн., а також продовжено
строк дії договору до 31.12.2013 року. На
виконання умов договору Позивачем
28.12.2012 року було перераховано
Відповідачу авансовий платіж в сумі 480
002 грн., що підтверджується відповідним
платіжним дорученням № УКС/2461 від
28.12.2012р. та не заперечується сторонами.

05 червня 2013 року між сторонами було
укладено додаткову угоду № 2 до
договору № 1/79-14-8-12-2444 від 04.12.2012р., п. 6
якої з урахуванням протоколу
розбіжностей встановлено, що у випадку
порушення строків виконання заходів,
зазначених у договорі, виконавець
зобов'язаний сплатити платнику пеню у
розмірі 0,1% від вартості невиконаних в
належний строк заходів за кожний день
прострочення, а за прострочення
виконання зобов'язань понад тридцяти
днів додатково сплачує штраф у розмірі
7% від вказаної вартості (ст. 231 ГК
України), якщо це порушення строків
відбулося з вини виконавця.

Таким чином, з огляду на положення п.
2.1.2 договору та з урахуванням зменшення
обсягу фінансування заходів на 2012 рік
до 483846,30 грн. згідно з додатковою угодою
№ 1 до даного договору, Позивач
мав право 28.12.2012 року здійснити
перерахування Відповідачу не більше 30 %
від річного обсягу товарів, робіт і
послуг на капітальне будівництво, що
становить 145153,89 грн. (483846, 30 грн. * 30 %), а
не 480002 грн., які фактично перерахував.

В свою чергу, відповідно до умов п. 3.2
договору Відповідач зобов'язаний був
використати отриманий аванс в сумі
145153,89 грн. з відповідним документальним
підтвердженням протягом трьох місяців
з дати його отримання, тобто до 28.03.2013
року.

Належних доказів, які б підтверджували
використання отриманого авансу у
встановлений строк Відповідачем до
суду не подано і таких доказів в
матеріалах справи не міститься.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 231 ГК
України та на підставі п. 4.1 договору
Позивачем нараховано відповідачеві
пеню у розмірі 34560 грн. та штраф у
розмірі 33600,14 грн. виходячи із суми
авансу, який мав бути використаний
відповідачем в розмірі 480002 грн.

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526
ЦК України, які містять аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом не допускається.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 883 ЦК України за
невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного
підряду підрядник сплачує неустойку,
встановлену договором або законом, та
відшкодовує збитки в повному обсязі.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому, розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання, або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у
разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт,
послуг);за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи із положень зазначеної норми,
застосування до боржника, який порушив
господарське зобов'язання, штрафних
санкцій у вигляді пені і штрафу,
передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК
України, можливе за наявності таких
умов: якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачений
договором або законом; якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки; якщо
допущено прострочення виконання
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товарів, виконанням
робіт, наданням послуг з вартості яких
і вираховується у відсотковому
відношенні розмір пені, штрафу.

Відповідно до статуту ДП НАЕК
"Енергоатом", підприємство засноване на
державній власності та належить до
сфери управління Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, є юридичною особою і здійснює
свою діяльність відповідно до
законодавства.

Перевіривши обчислені позивачем
розрахунки пені та штрафу, суд
встановив, що вони не відповідають
умовам договору з урахуванням
додаткової угоди № 1 до нього.

Як зазначено в рішенні Миколаївської
обласної ради від 07.09.2012р. № 8, яким
керувались сторони при укладенні
договору, капітальні вкладення щодо
виконання заходів з компенсації шкоди
рибному господарству здійснюються
виключно за рахунок коштів позивача, а
не державного бюджету. Те ж саме
зазначено в п. 2.1.1 договору, укладеного
між сторонами.

З метою виконання прийнятих на себе
зобов'язань Відповідачем були укладені
договори №11 від 17.12.2012 року на
проведення геологорозвідувальних
робіт вартість яких становить 603297,89
грн. з яких - аванс 180989 грн. та № 12 від
17.12.2012 року на розробку
проектно-кошторисної документації
загальною вартістю 996 710 грн. з яких -
аванс 229013 грн.

Таким чином, загальна сума штрафних
санкцій становить 20611 грн. 85 коп.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Враховуючи заяву Відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій,
яка не заперечена Позивачем, та
враховуючи що Відповідачем виконано
зобов'язання, що є предметом Договору
від 10.09.2012 р. - виконання заходів щодо
будівництва рибо відтворюваного
комплексу, зокрема ним укладено
договори №11 на геологорозвідувальні
роботи від 17.12.12 р. та №12 на розробку
проектно-кошторисної документації від
17.12.2012 р. та його не задовільний
майновий стан, суд вважає за можливе
зменшити нараховані штрафні санкції до
10 000 грн.

Враховуючи вищезазначене, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до п. 4.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VІ ГПК
України» у разі коли господарський суд
на підставі п. 3 ст. 83 ГПК зменшує розмір
неустойки (штрафу, пені), витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору, відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплачені позивачем
за позовною вимогою, яка підлягала б
задоволенню, якби зазначений розмір
судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 49,82- 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління
капітального будівництва
Миколаївської обласної державної
адміністрації (54030, м. Миколаїв, вул.
Велика Морська, 42, код 04013962) на користь
Державного підприємства "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" (01011, м. Київ-11, вул. Вєтрова,
3) в особі ВП "Южно-Українська АЕС" (55001,
Миколаївська область, м. Южноукраїнськ,
промзона, а/с №20, код 20915546) грошові
кошти у сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00
коп., а також грошові кошти на
відшкодування витрат на оплату
позовної заяви судовим збором у сумі 520
(п'ятсот двадцять) грн. 28 коп.

3. У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

4. Повернути державному підприємству
"Національна атомна енергогенеруюча
компанія "Енергоатом" (01011, м. Київ-11, вул.
Вєтрова, 3) в особі ВП "Южно-Українська
АЕС", 55001, Миколаївська область,
м.Южноукраїнськ, промзона, а/с №20, код
20915546) із державного бюджету суму
судового збору в розмірі 9242 (дев'ять
тисяч двісті сорок дві) грн. 75 коп., яка
сплачена за платіжним дорученням №
АЭС/7203 від 21.06.2013 року через
Южноукраїнське відділення
Миколаївської обласної дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль".

Суддя
В.Д Фролов