м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7660/13 12.05.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт"
про розірвання договору та стягнення 385
За зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна"
про стягнення 316 835,11 грн.
Головуючий суддя Цюкало Ю.В.
Суддя Котков О.В.
Суддя Нечай О.В.
У засіданні брали участь:
від позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом):
Дружинін Є.Є. (за довіреністю від 05.05.2013);
від відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом):
Тараба Н.В. (за довіреністю від 29.08.2013).
В судовому засіданні 12 травня 2014 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.07.2013 у справі №910/7660/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" про
розірвання договору та стягнення 385 477,21
грн. та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна" про
стягнення 316 835,11 грн. позов ТОВ "Фамед
Україна" до ТОВ "Укрбудконтракт"
задоволено частково. Суд вирішив
стягнути з ТОВ "Укрбудконтракт" на
користь ТОВ "Фамед Україна" 385 477,21 грн. -
основного боргу та 7 709,54 грн. - витрат по
сплаті судового збору. В частині
розірвання договору субпідряду №Р1/020/11
від 22.10.2011 провадження у справі
припинено на підставі п.4 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України. У задоволенні позову ТОВ
"Укрбудконтракт" до ТОВ "Фамед Україна"
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.10.2013 у справі
№910/7660/13 рішення Господарського суду
міста Києва від 02.07.2013 залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.12.2013 у справі №910/7660/13
скасовано рішення Господарського суду
міста Києва від 02.07.2013, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 16.10.2013 у справі
№ 910/7660/13. Справу №910/7660/13 передано на
новий розгляд до Господарського суду
міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.01.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято справу до свого провадження,
розгляд справи призначено на 12.02.2014.

У судовому засіданні 12.02.2014 оголошено
перерву до 11.03.2014.

У судове засідання, призначене на
11.03.2014, з'явилися представники сторін,
надали усні пояснення по суті спору,
відповіли на запитання суду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 суд ухвалив розгляд
справи здійснювати колегіально.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
11.03.2014 для розгляду справи визначено
колегію суддів у складі: Цюкало Ю.В.
(головуючий), суддя Нечай О.В., суддя
Привалов А.І.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.03.2014 колегією суддів у
складі: Цюкало Ю.В. (головуючий), суддя
Нечай О.В., суддя Привалов А.І. прийнято
справу до свого провадження.
Призначено розгляд справи у судовому
засіданні на 31.03.2014.

В судовому засіданні 31.03.2014 судом
оголошено перерву на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України до 12.05.2014 о 14:40.

12.05.2014 суддя Привалов А.І. звернувся до
заступника голови Господарського суду
міста Києва із заявою про вихід зі
складу колегії суддів у зв'язку із
завантаженістю.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
12.05.2014 визначено наступний склад
колегії суддів: Цюкало Ю.В. (головуючий),
Котков О.В., Нечай О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 колегією суддів у
складі: Цюкало Ю.В. (головуючий), Котков
О.В., Нечай О.В. прийнято справу №910/7660/13
до свого провадження.

В судове засідання, призначене на
12.05.2014, з'явились представники сторін,
надали усні пояснення по суті спору,
відповіли на запитання суду.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2011 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фамед Україна» (далі
за текстом - ТОВ «Фамед Україна») та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрбудконтракт»
(далі за текстом - ТОВ «Укрбудконтракт»)
було укладено Договір субпідряду №
Р1/020/11, відповідно до умов якого ТОВ
«Фамед Україна» доручає та оплачує, а
ТОВ «Укрбудконтракт» забезпечує
відповідно до затвердженої замовником
будівництва проектної документації,
умовами цього Договору, виконання
робіт з будівництва Басейну з
павільйонами на об'єкті за адресою:
Україна, Автономна Республіка Крим, м.
Ялта, смт. Сімеїз, смт. Паркове, вул.
Паркове шосе, 14А.

Відповідно до розділу 4 Договору
субпідряду № Р1/020/11 від 22.10.2011
Відповідач (Позивач за зустрічним
позовом) зобов'язався виконати роботи
по будівництву басейна з павільйонами -
приміщення В. Конструкції
залізобетонні у строк до 20.02.2012, роботи
по будівництву басейна з павільйонами -
приміщення В. Фундаментна плита у строк
до 15.12.2011 згідно графіку виконання
робіт (додаток № 3 до договору).

Розділом 8 договору субпідряду № Р1/020/11
від 22.10.2011 сторони погодили загальну
вартість робіт, яка склала 9 940 860, 00 грн.

Позивач (Відповідач за зустрічним
позовом) у позовній заяві зазначає, що
на виконання умов договору субпідряду
№ Р1/020/11 від 22.10.2011 Позивач (Відповідач
за зустрічним позовом) платіжними
дорученнями № 718 від 21.10.2011, № 767 від
08.11.2011, № 974 від 20.12.2011, № 1045 від 23.01.2012, 1357
від 09.04.2012, № 1483 від 10.05.2012, № 1552 від
23.05.2012, № 1651 від 13.06.2012, № 1719 від 27.06.2012
перерахував на рахунок Відповідача
(Позивача за зустрічним позовом)
грошові кошти у розмірі 3 272 908, 89 грн.

Відповідач (Позивач за зустрічним
позовом) у період з січня 2012 року по
серпень 2012 року виконав, а Позивач
(Відповідач за зустрічним позовом)
прийняв підрядні роботи на загальну
суму 2 592 224, 61 грн.

У позовній заяві Позивач (Відповідач за
зустрічним позовом) зазначає, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов Договору, за ТОВ
«Укрбудконтракт» виникла
заборгованість у загальній сумі 680 684,28
грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем (Позивачем за зустрічним
позовом) умов договору субпідряду №
Р1/020/11 від 22.10.2011 Позивач (Відповідач за
зустрічним позовом) відмовився від
договору, надіславши відповідне
повідомлення, як зазначено у позовній
заяві.

Однак, Позивач (Відповідач за
зустрічним позовом) наголошує на тому,
що Відповідач (Позивач за зустрічним
позовом) з розірванням Договору не
погодився, погашення заборгованості не
здійснив.

На підставі вищевикладеного ТОВ «Фамед
Україна» звернулось до суду за
захистом порушених прав та просить суд
розірвати Договір субпідряду №Р1/020/11
від 22.10.2011 та стягнути з ТОВ
«Укрбудконтракт» заборгованість у
сумі 385 477,21 грн., що становить суму
авансу, перерахованого Позивачем
(Відповідачем за зустрічним позовом) на
виконання робіт.

Як відомо з матеріалів справи, Позивач
(Відповідач за зустрічним позовом)
відмовився від позову в частині
розірвання спірного Договору, про що
надав суду письмові пояснення. В
судовому засіданні 12.05.2014 ТОВ «Фамед
Україна» підтримало відмову від
первісного позову в частині розірвання
Договору.

ТОВ «Укрбудконтракт» звернулось до
суду із зустрічним позовом до ТОВ
«Фамед Україна». ТОВ «Укрбудконтракт»
вважає позовні вимоги ТОВ «Фамед
Україна» необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню, та
обґрунтовує позовні вимоги за
зустрічним позовом наступним.

ТОВ «Укрбудконтракт» зазначає, що не
має заборгованості перед ТОВ «Фамед
Україна», оскільки Позивач (Відповідач
за первісним позовом) використав суму
наданого йому авансу в повному обсязі
та надав ще послуг на суму 668 424,26 грн., а
тому заборгованість ТОВ «Фамед
Україна» перед ТОВ Укрбудконтракт»,
яка складається із вартості фактично
виконаних та неоплачених робіт і
відшкодування упущеної вигоди,
становить суму у розмірі 316 835,11 грн. з
розрахунку: 3 555 855,94 грн. (вартість
фактично виконаних робіт: 2 592 224,61 грн .+
295 207,07 грн. + 668 424,26 грн.) - 3 272 908,89 грн.
(сума сплаченого авансу) = 282 947,05 грн.
(заборгованість за фактично виконані
роботи) + 33 888,06 грн. (сума неодержаного
прибутку).

На підставі вищевикладеного Позивач
(Відповідач за первісним позовом)
просить суд стягнути з Позивача
(Відповідача за зустрічним позовом) 282
947,05 грн. - загальна заборгованість, 33
888,06 грн. - сума неодержаного прибутку.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані по справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, з
урахуванням вказівок, що містяться у
постанові Вищого господарського суду
України від 23.12.2013, які згідно ст.111-12
Господарського процесуального кодексу
України є обов'язковими при новому
розгляді справи, суд дійшов висновку
про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 180 Господарського кодексу
України передбачено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.10.2011 між сторонами укладено Договір
субпідряду №Р1/020/11, відповідно до якого
генеральний підрядник доручає і
оплачує, а субпідрядник забезпечує у
відповідності до затвердженої
замовником будівництва проектної
документації та умов договору
будівництво басейна з павільйоном -
"Будівля В. Конструкції залізобетонні.
Фундаментна плита." на об'єкті
"Реконструкція і обслуговування
комплексного пам'ятника історії і
культури місцевого значення "Новий
Кучук-Кой" за адресою: Україна,
Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт
Семеїз, вул. Паркове шосе, 14-А (п.1
договору).

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку (ч.ч. 1,2
ст. 838 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 Договору
субпідрядник зобов'язаний виконати
роботи в наступні строки: виконання
робіт по будівництву басейна з
павільйоном - "Будівля В. Конструкції
залізобетонні." - до 20.02.2012; виконання
робіт по будівництву басейна з
павільйоном - "Будівля В. Фундаментна
плита." - до 15.12.2011 згідно графіка
виконання робіт.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу
України встановлено, що строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Згідно п. 1 ст. 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Згідно п. 8 Договору вартість робіт по
Договору субпідряду становить 9940860,00
грн.

Генеральний підрядник поетапно
перераховує субпідряднику авансовий
платіж в сумі 3800000,00 грн., який повністю
має бути перераховано до 25.01.2012 (п.37.1
договору).

У п. 43 Договору зазначено, що
приймання-передача виконаних робіт
відбувається у відповідності до вимог
чинного законодавства України і
оформляється актом приймання
виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в)
та актом здачі виконавчої
документації.

Прийняття і підписання генеральним
підрядником проміжних актів виконаних
робіт і оплата сум по такому акту не
свідчить про прийняття генеральним
підрядником робіт, вказаних в акті.
Після підписання проміжного та
фінального акта виконаних робіт
генеральний підрядник зберігає право
заявити про недоліки в роботі.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін, підписи яких
скріплено печатками товариств.

На виконання умов договору позивач
перерахував відповідачу 3272908,89 грн.
авансового платежу, що підтверджується
платіжними дорученнями від 21.10.2011 №718
на суму 1000000,00 грн., від 08.11.2011 №767 на суму
1000000,00 грн., від 20.12.2011 №974 на суму 200000,00
грн., від 23.01.2012 №1045 на суму 200000,00 грн.,
від 09.04.2012 №1357 на суму 178730,63 грн., від
10.05.2012 №1483 на суму 100138,96 грн., від 23.05.2012
№1552 на суму 2400000,00 грн. від 13.06.2012 №1651 на
суму 300000,00 грн. та від 27.06.2012 №1719 на суму
54039,30 грн.

Пунктом 52 Договору субпідряду
передбачено, що генеральний підрядник
вправі в любий час до закінчення робіт
розірвати Договір субпідряду шляхом
письмового повідомлення генерального
підрядника. При цьому субпідрядник в
день отримання такого повідомлення
припиняє виконання робіт за даним
договором.

Пунктом 54 Договору № Р1/0520/11 від 22.10.2011
сторони узгодили, що при розірванні
Договору субпідряду сторона, яка
виступила ініціатором, зобов'язана в
15-денний строк направити іншій стороні
повідомлення з обґрунтуванням причин
розірвання договору.

30.01.2013 Позивач (Відповідач за первісним
позовом) надіслав Відповідачеві
(Позивач за зустрічним позовом)
повідомлення № 33-30.01.13 про відмову від
Договору субпідряду №Р1/020/11 від 22.10.2011.

Однак, як зазначає Позивач (Відповідач
за зустрічним позовом), ТОВ
«Укрбудконтракт» з розірванням
Договору не погодився, та, як зазначає
ТОВ «Фамед Україна» безпідставно
утримує у себе належні Позивачу
(Відповідачу за зустрічним позовом)
грошові кошти.

Щодо розірвання Договору суд зазначає,
що станом на 18.04.2013 Договір був чинним,
що випливає з постанови Вищого
господарського суду України від 23.12.2013
у справі №910/7660/13.

Так, Вищий господарський суд України у
справі №910/7660/13 з цього приводу
зазначив, що матеріали справи не
містять доказів повідомлення
Відповідача (Позивача за зустрічним
позовом) про причини розірвання
Договору субпідряду.

Крім того, слід зазначити, що
звертаючись до господарського суду
18.04.2013 з позовом про розірвання
договору субпідряду № Р1/020/11, Позивач
(Відповідач за зустрічним позовом)
підтвердив наявність договірних
зобов'язань між сторонами цього
договору на час звернення з позовом.

Момент, з якого зобов'язання сторін за
договором вважаються зміненими чи
припиненими, залежить від того, як
здійснено зміну чи розірвання договору
за згодою сторін чи за рішенням суду.
Відповідно до частини 3 статті 653
Цивільного кодексу України при згоді
(домовленості) сторін діє диспозитивне
правило про те, що зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору.

В законі не визначено з якого моменту
договір вважається зміненим чи
розірваним у разі односторонньої
відмови від нього.

З огляду на вищевикладене, беручи до
уваги те, що Договір станом на 18.04.2013 був
чинним позовні вимоги за первісним
позовом в частині стягнення з
Відповідача (Позивача за первісним
позовом) є такими, що не підлягають
задоволенню.

Статтею 80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
припиняє провадження у справі,зокрема,
якщо позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським судом.

У відповідності до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
відмову Позивача (Відповідач за
зустрічним позовом) від позовних вимог
в частині розірвання Договору, позовні
вимоги підлягають припиненню на
підставі п. 4 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом ТОВ «Укрбудконтракт» суд
зазначає наступне.

Як вже зазначалось, п. 52 Договору
передбачено, що генеральний підрядник
має право в будь-який час до закінчення
робіт розірвати Договір субпідряду,
оплативши виконаний та прийнятий
Генеральним підрядником об'єм робіт,
шляхом письмового повідомлення
Генерального підрядника. Субпідрядник
в день одержання такого повідомлення
від Генерального підрядника припиняє
виконання Робіт по Договору
субпідряду, якщо інші строки
припинення робіт і розірвання Договору
не були узгоджені сторонами додатково,
а генеральний підрядник оплачує
субпідряднику вартість робіт, фактично
виконаних до моменту такого
повідомлення.

Як слідує з матеріалів справи ТОВ
«Фамед Україна» сплатило ТОВ
«Укрбудконтракт» аванс у розмірі 3 272
908,89 грн., тоді як вартість фактично
виконаних ТОВ «Укрбудконтракт» робіт
становить 3 555 855,94 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами.

Пунктом 39 Договору передбачено, що
генеральний підрядник зобов'язаний
підписати надані субпідрядником
документи, які підтверджують виконання
робіт, або обґрунтувати підстави
відмови від їх підписання протягом 10
робочих днів з дня одержання таких
документів. У випадку неодержання
Субпідрядником у зазначений вище строк
вмотивованої відмови Генерального
підрядника від підписання документів,
які підтверджують об'єм та вартість
виконаних робіт, вони вважаються
прийнятими без зауважень та підлягають
оплаті.

Таким чином, враховуючи відсутність у
матеріалах справи обгрунтованої
відмови ТОВ «Фамед Україна» від
підписання Актів виконаних робіт на
загальну суму 668 424,26 грн., надані ТОВ
«Укрбудконтракт» роботи слід вважати
прийнятими ТОВ «Фамед Україна».

Крім того, суд також наголошує на тому,
що Позивач (Відповідач за зустрічним
позовом) мав прийняти Акти або ж надати
мотивовану відмову у їх підписанні, що
ТОВ «Фамед Україна» зроблено не було в
порушення умов Договору та норм
чинного законодавства України, а
відтак будівельні роботи, в силу
положень п.п. 35, 39, 2.4. ст. 849 Цивільного
кодексу України є підтвердженими.

Також, суд звертає увагу на те, що
відмова у підписанні Актів викладена в
листі №115 не приймається до уваги,
оскільки відмова у їх підписанні
фактично пояснюється відмовою від
Договору, який з огляду недотримання п.
54 був чинним, про що також вказано у
постанові Вищого господарського суду
України від 23.12.2013 у справі №910/7660/13.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 4 ст.
849 Цивільного кодексу України та п. 52
Договору субпідряду, Генеральний
підрядник зобов'язаний оплатити
субпідряднику вартість фактично
виконаних робіт за Договором у випадку
односторонньої відмови від нього, ТОВ
«Фамед Україна» зобов'язано сплатити
ТОВ «Укрбудконтракт» суму у розмірі 282
947,05 грн. з розрахунку: (2 887 431,68 грн. + 668
424,26 грн.) - 3 272 908,89 грн. (сума сплаченого
авансу).

Таким чином, позовні вимоги за
зустрічним позовом в частині стягнення
з Відповідача (Позивача за первісним
позовом) 282 947,05 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом в частині стягнення з
Відповідача (Позивача за зустрічним
позовом) збитків у сумі 33 888,06 грн. суд
відмовляє з огляду на наступне.

За змістом ст. 22 Цивільного кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

При цьому, у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли бути реально отримані при
належному виконанні зобов'язання.

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим
доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

Для застосування таких правових
наслідків порушення зобов'язань як
стягнення збитків потрібна наявність
усіх елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки; шкоди; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками; вини. Відсутність хоча б
одного з вище перелічених елементів,
які створюють склад цивільного
правопорушення, звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань.

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються : вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки; розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором;
збитки визначаються з урахуванням
ринкових цін, що існували на день
добровільного задоволення боржником
вимоги кредитора у місці, де
зобов'язання має бути виконане, а якщо
вимога не була задоволена добровільно,
- у день пред'явлення позову, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Суд може задовольнити вимогу про
відшкодування збитків, беручи до уваги
ринкові ціни, що існували на день
ухвалення рішення; при визначення
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
враховуються заходи, вжиті кредитором
щодо їх одержання.

Разом з тим, законодавець встановлює,
що при визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.
Тобто, доказуючи наявність упущеної
вигоди, кредитор має довести факти
вжиття певних заходів щодо одержання
таких доходів. Якщо неодержання
кредитором очікуваних доходів є
наслідком недбалої поведінки самого
кредитора, така упущена вигода не
підлягатиме відшкодуванню. Тобто
підставою для відшкодування упущеної
вигоди є протиправні дії, які мали
наслідком не отримання позивачем
доходу, на який він розраховував.

По-перше, вказаний позивачем розмір
прибутку та обґрунтування вимог про
стягнення упущеної вигоди не дають
підстав для висновку про доведеність
позивачем причинно-наслідкового
зв'язку між неповерненням об'єкту
оренди, внаслідок неправомірних дій
відповідача, та можливим отриманням
прибутку у розмірі 33 888,06 грн., тобто не
надано належних доказів того, що
позивач дійсно отримав би дохід за
виконані ним роботи у заявленому
розмірі.

По-друге, розмір прибутку, який міг би
отримати позивач, не доведено
належними доказами, а носить характер
припущень.

Наведені обставини свідчать про
недоведення розміру упущеної вигоди,
що виключає можливість задоволення
зустрічного позову в частині стягнення
з ТОВ «Фамед Україна» упущеної вигоди з
визначених у зустрічному позові
підстав, з огляду на що позовні вимоги
ТОВ «Укрбудконтракт» в частині
стягнення збитків не підлягає
задоволенню.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК України), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;

З урахуванням викладеного, зважаючи на
те, що Відповідач (Позивач за
зустрічним позовом) належними та
допустимими доказами довів викладені в
зустрічній позовній заяві вимоги щодо
надання Позивачу (Відповідачу за
зустрічним позовом) послуг на суму 3 555
855,94 грн., враховуючи, що Позивачем
(Відповідачем за зустрічним позовом)
перераховано в оплату послуг по
Договору лише 3 272 908,89 грн., а на суму 668
424,26 грн. робіт, всупереч умовам
Договору та норм чинного законодавства
України, не прийняв та таких послуг не
оплатив, доведеними є зустрічні
позовні вимоги в частині стягнення 282
947,05 грн., що, за викладеного, вказує про
необгрунтованість позовних вимог за
первісним позовом в частині стягнення
385 477,21 грн., які становлять вартість
фактично наданих Відповідачем
(Позивачем за первісним позовом)
послуг. Щодо зустрічних позовних вимог
в частині стягнення збитків, то вказані
вимоги з огляду на їх недоведеність
задоволенню не підлягають. В частині
первісних позовних вимог щодо
розірвання Договору, провадження у
справі №910/7660/13 підлягає припиненню.

Судові витрати Відповідача (Позивача
за зустрічним позовом) по сплаті
судового збору у сумі 5 658,94 грн.
відповідно до положень ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на Позивача
(Відповідача за зустрічним позовом)
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог з урахуванням
часткового задоволення зустрічного
позову.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позовних вимогах за первісним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" про
розірвання правочину та стягнення
грошових коштів в частині розірвання
Договору субпідряду № Р1/020/11 від 22.10.2011 -
провадження у справі №910/7660/13
припинити.

2. В частині первісного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" про
стягнення 385 477,21 грн. - відмовити.

3. Зустрічний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрбудконтракт" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фамед
Україна" про стягнення 316 835,11 грн. -
задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна" (, 04070, м. Київ, вул. Г.
Сковороди, 19, БЦ «Поділ-Плаза», 8-й
поверх, 3-й блок), з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" (, 01011, Україна, м. Київ, вул.
Рибальська, 13), на будь-який рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконання рішення суду, грошові кошти у
сумі 282 947,05 грн. (двісті вісімдесят дві
тисячі дев'ятсот сорок сім гривень 05
копійок). Видати наказ.

5. В іншій частині зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" -
відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фамед Україна" (, 04070, м. Київ, вул. Г.
Сковороди, 19, БЦ «Поділ-Плаза», 8-й
поверх, 3-й блок), з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбудконтракт" (, 01011, Україна, м. Київ, вул.
Рибальська, 13), на будь-який рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконання рішення суду витрати по
сплаті судового збору в сумі 5 658,94 грн.
(п'ять тисяч шістсот п'ятдесят вісім
гривень 94 копійки). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.05.2014р.

Головуючий суддя
Ю.В. Цюкало

Суддя
О.В. Котков

Суддя
О.В.
Нечай